Справа № 159/5856/25
Провадження № 1-кс/159/1720/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

у вигляді тримання під вартою

25 серпня 2025 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001056 від 23.08.2025 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дубровиця Камінь-Каширського району Волинської області, українця, громадянина України, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , з середньою спеціальної освітою, розлученого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, військовослужбовця Збройних Сил України, командира 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 4 механізованої роти НОМЕР_1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 , в силу вимог ст. 89 КК України, раніше не судимого, 14.12.2022 року обвинувальний акт відносно якого направлено до суду за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 1 ст.185, ч. 1 ст. 121 КК України (провадження зупинено до звільнення ОСОБА_5 з військової служби),

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, -

в с т а н о в и в :

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється в тому, що він, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», розпорядження начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 24.02.2022 № 39/304/39/24т, 23.10.2022 року був призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 під час мобілізації на військову службу.

Будучи військовослужбовцем, сержант ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Однак, сержант ОСОБА_5 під час проходження військової служби у Збройних Силах України, в порушення вищезазначених нормативно-правових актів, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 23.08.2025 року, близько 16 год. 30 хв., знаходячись у громадському місці, а саме поблизу під`їздів № 2 та № 3 жилого багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, грубо порушив громадський порядок, проявляючи явну неповагу до суспільства, ігноруючи існуючі в ньому правила, норми поведінки, з хуліганських спонукань, безпричинно, в порушення вимог Додатку № 2, затвердженого п. 2 Постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» № 2471-XII від 17.06.1992, п. п. 2, 9 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622, застосував заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень предмет, який вибухнув, внаслідок чого пошкоджено транспортні засоби марки «Пежо», з реєстраційним номером НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та марки «Фольксваген Мультіван», з реєстраційним номером НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відомості про вказане кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР 23.08.2025 року за № 0001056 та розпочато кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

23.08.2025 року о 19 год. 59 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

24.08.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

25.08.2025 року слідчий ОСОБА_4 , за погодженням з процесуальним прокурором ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Потреба у застосуванні саме такого запобіжного заходу мотивована наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема, слідчий вказує, що підозрюваний ОСОБА_5 не одружений, не має стійких соціальних зв`язків, діючий військовослужбовець, який самовільно залишив військову частину НОМЕР_2 , де проходить військову службу, а тому усвідомлюючи, що за вчинення ним інкримінованого злочину йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк, а також у зв`язку з залишенням військової служби на підставі якої судом зупинено провадження по його обвинуваченню у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 121 КК України, перебуваючи на волі, здатен легко долати моральні бар`єри і застороги, законні заборони. Загроза покарання може спонукати його до вчинків, які дозволять цієї загрози уникнути, а тому може з легкістю залишити місце проживання та виїхати за межі України чи непідконтрольні владі України території та його місце перебування буде встановити неможливо, що призведе до затягування процесуальних строків, прийняття процесуальних рішень під час досудового слідства та в суді, оголошення розшуку підозрюваного.

Крім цього, з метою уникнення відповідальності за вчинене, висування своїх версій вчиненого, ОСОБА_5 , шляхом залякування, словесними погрозами чи вмовляннями може чинити психологічний вплив на свідків у кримінальному провадженні, з метою зміни показань у суді під час розгляду справи по суті, що вказує на наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім цього, враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного, тяжкого кримінального правопорушення, враховуючи, що він раніше судимий за вчинення умисних злочинів, належних висновків не зробив, продовжує злочинну діяльність, має схильність до вчинення умисних злочинів, на шлях виправлення категорично ставати не бажає, не дотримується загальноприйнятих моральних канонів та принципів, несе велику суспільну небезпеку, а тому, перебуваючи на волі, може продовжити вчиняти злочини. Тому наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Наведене, на думку слідчого, свідчить про те, що жоден із запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не забезпечить виконання покладених на підозрюваного обов`язків, а тому незастосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може перешкоджати розслідуванню кримінального провадження, забезпеченню швидкого, повного, неупередженого розслідування та призведе до затягування у виконанні або унеможливлення виконання процесуальних рішень, проведення слідчих дій та подальших судових розглядів.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали з підстав, викладених вище.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення даного клопотання. Вказувала на те, що ОСОБА_5 в іншому кримінальному провадженні відносно нього жодного разу не порушував умови запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Крім цього, він має на утриманні двох неповнолітніх дітей, а також матір, яка хворіє онкологічним захворюванням та потребує постійного стороннього догляду. Інших осіб, які б могли здійснювати такий сторонній догляд за нею, немає. За вказаних обставин просила застосувати щодо підозрюваного цілодобовий домашній арешт.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні, підтримуючи позицію захисника, також просив застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши учасників судового засідання, перевіривши надані матеріали, включаючи витяг з ЄРДР, слідчий суддя вважає, що внесене слідчим клопотання підлягає до задоволення.

Як визначено ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

В силу ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, визначеним ч. 1 ст. 177 КПК України.

Виконуючи вимоги законодавства слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, що відноситься до категорії тяжких злочинів.

Не зважаючи на те, що ОСОБА_5 не пам`ятає обставин події, про обґрунтованість підозри переконливо свідчать матеріали кримінального провадження, досліджені в ході судового розгляду даного клопотання.

Слідчий суддя, зважаючи на дані про особу підозрюваного, також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), що відноситься до категорії тяжких злочинів; підозрюється у вчиненні умисного кримінального правопорушення в той час, коли на розгляді в суді перебуває обвинувальний акт щодо нього за вчинення умисних кримінальних правопорушень, що свідчить про його схильність до вчинення кримінальних правопорушень; розлучений, а тому не має міцних соціальних зв`язків; самовільно залишив військову частину під час проходження військової служби.

Зазначені обставини переконливо свідчать про те, що підозрюваний, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім цього, враховуючи зміст підозри, визначальне значення для доведеності винуватості особи будуть мати показання свідків, а тому досить високим є ризик можливого впливу на них.

Таким чином, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, у сукупності з відомостями, що характеризують його як особу, дає підстави вважати, що значущість зазначених ризиків є досить високою, а тому більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти переліченим ризикам.

Заборон, визначених ст. 183 КПК України, щодо застосування цього запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 не встановлено.

За таких обставин до ОСОБА_5 слід застосувати найсуворіший запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Крім цього, обираючи саме найсуворіший запобіжний захід щодо підозрюваного, слідчий суддя виходить з того, що інкримінований останньому злочин має високий ступінь суспільної небезпеки, а також враховує практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Доводи сторони захисту про можливість та доцільність застосування до підозрюваного іншого (більш м`якого) запобіжного заходу, не спростовують зазначених вище висновків, а тому слідчий суддя відхиляє їх.

Що стосується необхідності постійного стороннього догляду за матір`ю підозрюваного, то сторона захисту не довела, що підозрюваний є єдиною особою, яка може здійснювати такий догляд. Крім цього, такий догляд можуть здійснювати працівники соціальних служб у встановленому законом порядку.

В силу ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України.

Враховуючи обставини справи та матеріальний стан підозрюваного, слідчий суддя вважає обґрунтованим розмір застави на рівні 70-ти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 211960,00 грн.

Доводи слідчого про відсутність підстав для застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави є безпідставними та не передбачені нормами КПК України, а тому слідчий суддя відхиляє їх.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-178, 182, 184, 193, 194, 196, 198 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання старшого слідчого СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів.

Визначити для ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави в сумі 211960 (двісті одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят) грн. 00 коп.

У разі внесення застави у вказаній сумі, підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити з-під варти та покласти на нього обов`язки: не відлучатися з населеного пункту, в якому він фактично проживає без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду; прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також у разі, якщо підозрюваний відлучиться з населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду без поважних причин чи не повідомить причини своєї неявки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Дата початку дії ухвали в частині строків тримання під вартою - 23 серпня 2025 року.

Дата закінчення дії ухвали в частині строків тримання під вартою - 21 жовтня 2025 року включно.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Копію ухвали надати підозрюваному, захиснику, прокурору, слідчому, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Слідчий суддя ОСОБА_1