УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року

м. Київ

справа № 686/28372/24

провадження № 51- 1266ск25

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу судді Хмельницького апеляційного суду від

07 лютого 2025 року у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_6 ,

встановив:

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області вироком від 26 листопада 2024 року затвердив угоду про визнання винуватості від 16 жовтня 2024 року, укладену між прокуроромта обвинуваченим ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000018. ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5

ст. 191; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України, та призначив узгоджене сторонами покарання.

Адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, зазначивши про те, що цим судовим рішенням безпосередньо зачіпаються права та інтереси його довірителя.

Суддя Хмельницького апеляційного суду ухвалою від 07 лютого 2025 року адвокату ОСОБА_4 на підставі п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК України повернув його апеляційну скаргу через відсутність у нього права на апеляційне оскарження вироку стосовно ОСОБА_6 .

Адвокат ОСОБА_4 , не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, подав касаційну скаргу, в якій просить його скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Свої вимоги адвокат обґрунтовує тим, що за текстом вироку стосовно ОСОБА_6 можливо ідентифікувати Особу 1 як ОСОБА_5 , оскільки у ньому містяться відомості про займану ним у ДП «Новатор» посаду, в конкретний період часу. Зазначена інформація, на думку захисника, повністю ідентифікує ОСОБА_5 для інших осіб як співучасника злочину у справі № 686/28372/24, що грубо порушує передбачені ст. 7 КПК України засади кримінального провадження, зокрема, засади презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, верховенства права й законності.

Перевіривши касаційну скаргу та долучені до неї матеріали, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката ОСОБА_4 на таких підставах.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 475 КПК України вирок на підставі угоди може бути оскаржений у порядку, передбаченому цим Кодексом, з підстав, передбачених статтею 394 цього Кодексу.

Положеннями ч. 4 ст. 394 КПК України визначено, що вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо її подала особа, яка не має на це права.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 03 березня 2016 року у справі № 5-347 кс 15, конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи касаційному порядку, яке має бути реалізовано, за винятком встановленої законом заборони на таке оскарження; і при цьому відсутність «інших осіб» у вичерпному переліку суб`єктів оскарження, передбаченому ст. 394 КПК України, за умови, що судове рішення стосується їхніх прав, свобод та інтересів, не є перешкодою в доступі до правосуддя та зверненні до суду вищої інстанції, що передбачено ч. 2 ст. 24 КПК України. Отже, обов`язковою умовою для виникнення у особи, яка не включена до переліку осіб, передбаченого ст. 394 КПК України, права на апеляційне оскарження вироку суду на підставі угоди є те, що такий вирок має стосуватись прав, свобод та інтересів цієї особи.

За висновком Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеним у постанові від 18 травня 2020 року у справі № 639/2837/19, суддя-доповідач суду апеляційної інстанції, вирішуючи відповідно до вимог ст. 398 КПК питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою іншої особи (захисника чи представника іншої особи) на вирок на підставі угоди, має впевнитися, що у тексті вироку зазначено такі дані, які прямо вказують на дану конкретну особу, або визнані встановленими такі обставини, які дозволяють апеляційному суду (судді-доповідачеві) з впевненістю ідентифікувати іншу особу; крім того, вирок має стосуватися прав, свобод та інтересів цієї іншої особи.

Не погоджуючись із вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 листопада 2024 року стосовно ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати цей вирок, матеріали кримінального провадження направити для здійснення досудового розслідування в загальному порядку.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_4 вказував на те, що оскаржуваним вироком суттєво порушуються права ОСОБА_5 : в тексті зазначені його прізвище, ім`я, по батькові, повна назва посади та строк перебування на ній.

Суддя-доповідач Хмельницького апеляційного суду, перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_4 , дійшов висновку про те, що ні він, ні ОСОБА_5 не є особами, які вправі оскаржити вирок стосовно ОСОБА_6 : в ньому не зазначено прізвища, ім`я, по батькові ОСОБА_5 , дати та місця його народження, які б давали можливість ідентифікувати його особу.

Колегія суддів касаційного суду з таким висновком судді-доповідача погоджується, вважає його цілком обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

Суд зважає й на те, що вирок, ухвалений на підставі угоди стосовно однієї з декількох осіб, не має преюдиціального значення для кримінального провадження стосовно інших осіб та не є доказом винуватості цих осіб (статті 84, 90 КПК України).

Адвокат ОСОБА_4 у касаційній скарзі не навів переконливого обґрунтування того, що при ухваленні вироку стосовно ОСОБА_6 на підставі угоди суд вирішив наперед питання про права, свободи та інтереси ОСОБА_5 .

На підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

З урахуванням викладеного колегія суддів не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 та відмовляє у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою.

Враховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

ухвалив:

відмовити адвокату ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу судді Хмельницького апеляційного суду від 07 лютого 2025 року у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_6 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3