Провадження №11-сс/801/440/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

заявника ОСОБА_7 ,

дізнавача ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 28 травня 2025 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 2 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_8 від 31 березня 2025 року про закриття кримінального провадження № 0000070, внесеного до ЄРДР 18 березня 2025 року,

у с т а н о в и в:

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

ОСОБА_9 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області зі скаргою, в порядку ст. 303 КПК України, на постанову дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 2 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_8 від 31 березня 2025 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 18 березня 2025 року, за фактом підробки пенсійного посвідчення на ім`я ОСОБА_10 .

Скарга мотивована тим, що 18 березня 2025 року за його заявою внесено відомості до ЄРДР за № 0000070, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

21 березня 2025 року його було допитано у якості свідка, під час чого він надав показання щодо можливого шахрайства та зловживання підробленими документами.

11 квітня 2025 року він подав клопотання про долучення доказів та визнання потерпілим. Відповідь у строк, встановлений ст. 220 КПК України, не отримав.

07 травня 2025 року під час розгляду скарги у відкритому судовому засіданні він дізнався, що 31 березня 2025 року дізнавачем винесено постанову про закриття указаного кримінального провадження з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Указує, що не отримував постанову про закриття кримінального провадження, чим порушено його права як заявника та потерпілого.

Уважає, що слідчим не проведено повного та всебічного досудового розслідування кримінального провадження, зокрема: не допитано посадових осіб медичних закладів, де ОСОБА_10 проходив (або не проходив) обстеження; не встановлено чи дійсно він перебував у стаціонарі понад два місяці перед прийняттям рішення про призначення пожиттєвої інвалідності; не допитано членів медико-соціальної експертної комісії (МСЕК), які ухвалювали рішення про встановлення інвалідності; не перевірено можливу причетність окремих посадових осіб СБУ до сприяння у підробці або прикритті цієї схеми.

Відтак указана постанова слідчого є невмотивованою, передчасною та незаконною.

Посилаючись на ці обставини, ОСОБА_7 просив скаргу задовольнити та скасувати постанову дізнавача про закриття кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 28 травня 2025 року відмовлено у задоволенні указаної скарги.

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що:

дізнавачем повно та всебічно проведено досудове розслідування кримінального провадження та прийнято законне, обґрунтоване рішення про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 28 травня 2025 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його скаргу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що:

ухвала слідчого судді є незаконною у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичному змісту поданої скарги та матеріалам кримінального провадження, які призвели до винесення незаконного рішення;

кримінальне провадження закрито до розгляду його клопотання про визнання потерпілим, чим порушено його право на набуття процесуального статусу потерпілого;

приймаючи рішення про закриття кримінального провадження, дізнавач не дослідив усі докази і обставини кримінального провадження та не повідомив його про прийняте процесуальне рішення.

Позиції учасників судового провадження

Заявник ОСОБА_7 підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній та просив її задовольнити.

Дізнавач ОСОБА_8 та прокурор ОСОБА_6 заперечили проти задоволення апеляційної скарги, указали, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою.

Мотиви суду

Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Згідно з частиною першою статті 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Указаним вимогам ухвала слідчого судді відповідає, а висновки про законність постанови дізнавача про закриття кримінального провадження належним чином обґрунтовані.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження відповідно до положень Глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після проведення всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

З метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, прийняттю рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Змістом досудового розслідування є діяльність слідчого (дізнавача), спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Основним засобом збирання доказів, а отже - основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань, є проведення слідчих дій.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 223 КПК України слідчими (розшуковими) є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для їх проведення є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Доказуванню у кримінальному провадженні згідно з ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Процесуальними джерелами доказів відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України є показання, речові докази, документи та висновки експертів.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Отже, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливо лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Кримінальним провадженням встановлено, що указані норми закону дотримані у повній мірі.

Матеріалами справи установлено, що дізнавачем сектору дізнання відділу поліції № 2 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000070 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 березня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Досудове розслідування розпочато за заявою ОСОБА_7 за фактом можливої підробки пенсійного посвідчення, виданого на ім`я ОСОБА_10 .

У ході проведення досудового розслідування указаного кримінального провадження, 21 березня 2025 року у якості свідка було допитано ОСОБА_7 , який указав, що пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 , видане ОСОБА_10 , отримано корупційним способом та використовується з корисливих цілей.

Водночас, ОСОБА_7 не надав показань та доказів щодо ознак підробки указаного пенсійного посвідчення, його невідповідності офіційним зразкам та використання підробленого документу. Указане обґрунтував припущеннями.

Для уточнення дійсності пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_10 , дізнавачем проведено його перевірку за електронною базою документів сайту «Пенсійний фонд України» та установлено, що указане пенсійне посвідчення є діючим і відповідає зразкам, виданим Пенсійним фондом України.

31 березня 2025 року дізнавачем відібрано пояснення у ОСОБА_10 , який пояснив, що орієнтовно у 2018-2019 роках для отримання пенсійного посвідчення за станом здоров`я він звернувся з відповідними документами до територіального органу Пенсійного фонду України. 29 липня 2019 року він отримав пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 зі строком дії довічно. Указав, що в 2022 році припинив спілкуватись з ОСОБА_7 через особисті конфлікти, розбіжності у поглядах та фінансові труднощі останнього. Наразі між ними триває судовий розгляд щодо врегулювання конфлікту, пов`язаного з квартирою.

З об`єктивної сторони кримінальне правопорушення, передбачене ст. 358 КК України виражається у таких альтернативних діях: а) підроблення посвідчення або іншого офіційного документа; б) збут підробленого офіційного документа; в) виготовлення підроблених печатки, штампа чи бланка підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, а так само інших офіційних печатки, штампа чи бланка; г) збут підроблених печатки, штампа чи бланка.

Підроблення посвідчення або іншого офіційного документа - це: а) повне виготовлення фальшивого документа, схожого на справжній (відтворення як матеріальної форми, так і змісту носія інформації); б) внесення у справжній з точки зору форми документ неправдивих відомостей (наприклад, бездоганно оформлений листок тимчасової непрацездатності, виданий завідомо здоровій людині); в) зміна змісту або характеру документа шляхом механічних маніпуляцій (дописування, підтирання, підчистка, витравлення тексту тощо); г) підроблення відбитків штампа, печатки як необхідного реквізиту документа.

Виготовлення підроблених печатки, штампа чи бланків це їх створення будь-яким способом (кустарним, друкарським) або внесення змін у справжній штамп, печатку чи бланк (наклеювання літер або цифр, взятих з одного кліше на місце видалених з іншого).

Бланки цінних паперів і документів суворого обліку можуть виготовлятися тільки на державних спеціалізованих підприємствах, які охороняються органами внутрішніх справ, у порядку, визначеному «Правилами виготовлення бланків цінних паперів і документів суворого обліку», затвердженими наказом МФ, СБУ, МВС від 25 листопада 1993 р. № 98/118/740 (Банківська справа в Україні. - 1998. - Т. 3. - 8 (н)1).

Збут підроблених посвідчення або іншого документа, офіційних печатки, штампа чи бланка - будь-яка (як оплатна, так і безоплатна) форма відчуження (продаж, обмін, дарування) підроблених посвідчення або іншого офіційного документа, печаток, штампів чи бланків підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, інших офіційних печаток, штампів чи бланків як самим підроблювачем, так і іншою особою, яка знала, що документ є фальшивим.

Кримінальне правопорушення вважається закінченим з моменту вчинення хоча б однієї з дій, визначених у диспозиції ч. 1 ст. 358 КК України дій.

Суб`єктивна сторона кримінального правопорушення характеризується прямим умислом і спеціальною метою використання підробленого документа, штампа, печатки чи бланка за призначенням як самим підроблювачем, так і іншою особою. Мета використання підробленого документа означає бажання винного набути певних суб`єктивних прав або звільнитися від юридичних обов`язків (приховати наявність вищої освіти, щоб за рахунок бюджетних коштів одержати другу вищу освіту). Якщо мета інша (продемонструвати майстерність, поповнити колекцію та ін), склад злочину відсутній.

Підроблення посвідчень та інших предметів злочину для їх наступного використання з метою заволодіння чужим майном слід кваліфікувати за ст. 358 КК України як готування до розкрадання такого майна (якщо йдеться про злочин принаймні середньої тяжкості).

Суб`єктом кримінального правопорушення є приватна особа, яка досягла 16-річного віку.

За результатами проведеного досудового розслідування у кримінальному провадженні не встановлено будь-яких об`єктивних даних, які б свідчили про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 КК України.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що обставини, викладені у заяві ОСОБА_7 , не знайшли свого об`єктивного підтвердження у ході проведення досудового розслідування за матеріалами кримінального провадження та спростовуються належно зібраними, допустимими і достовірними доказами, які у сукупності не суперечать один одному. Дізнавачем проведено необхідні слідчі дії, проведення яких вимагають норми Кримінально-процесуального кодексу України, допитано в межах кримінального провадження свідків, проведено перевірку пенсійного посвідчення.

Доцільності проведення будь-яких слідчих (розшукових) дій не вбачається, оскільки вони не здатні вплинути на наявні результати провадження.

Відсутність ознак винної поведінки виключає у майбутньому пред`явлення підозри чи направлення обвинувального акту до суду, тому слідчий прийняв правильне процесуальне рішення у формі постанови про закриття кримінального провадження.

Ураховуючи сукупність зібраних доказів, колегія судді погоджується з законністю і обґрунтованістю прийнятого рішення у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Зі змісту оскаржуваної постанови слідчого слідує, що прийняття указаної постанови, у відповідності до ст. ст. 91-94 КПК України, базувалось на підставі сукупності зібраних доказів, їх повного, всебічного, об`єктивного та неупередженого дослідження, оцінці та аналізу доказів, під час здійснення яких дізнавач обґрунтовано та вмотивовано дійшов висновку про закриття провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України; матеріали кримінального провадження свідчать про те, що дізнавач, у відповідності до вимог параграфу другого КПК України, ст. 92 КПК України, виконав покладені на нього вимоги закону про обов`язок доказування у кримінальному провадженні; дізнавачем, були вжиті усі передбачені законом заходи для виконання вимог ст. 91 КПК України.

Підсумовуючи викладене, рішення слідчого судді про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 2 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_8 від 31 березня 2025 року про закриття кримінального провадження № 0000070, внесеного до ЄРДР 18 березня 2025 року, відповідає вимогам закону та підтверджується матеріалами кримінального провадження, а тому у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Отже, істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_7 підлягає залишенню без задоволення, а ухвала слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 28 травня 2025 року залишенню без змін, як законна, обґрунтована та вмотивована.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 28 травня 2025 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 2 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_8 від 31 березня 2025 року про закриття кримінального провадження № 0000070, внесеного до ЄРДР 18 березня 2025 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4