Справа № 161/9863/25
Провадження № 1-кп/161/1009/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 20 червня 2025 року Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку кримінальне провадження № 0001193 від 10.04.2025 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк Волинської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , не судимого, -

-за ст.185 ч.4 та 263 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_5 , 08.04.2025, близько 15:00 год., перебуваючи за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Зв`язківців, будинок 1, діючи умисно, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом та метою таємного заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, з транспортного засобу марки «Volvo» д.н.з. НОМЕР_2 , таємно викрав акумуляторну батарею марки «BUFFALO BULL 12 V225FY 1150 А», вартість якої становить 5059,93 грн., чим завдав потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на вищевказану суму.

Крім того, орієнтовно на початку листопада 2024 року, точної дати досудовим розслідування не встановлено, обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи у зоні проведення бойових дій на території населеного пункту Межова Донецької області, під час виконання бойового завдання, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах отримав, чим незаконно придбав бойовий припас, а саме оборонну осколкову ручну гранату Ф-1 з засобами підриву уніфікованим запалом дистанційної дії типу УЗРГМ,яку надалі незаконно зберігав при собі.

Після того, обвинувачений ОСОБА_5 не маючи передбаченого законом дозволу на придбання та зберігання вказаного бойового припасу, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622, переніс корпус оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 та засіб підриву уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ-2 (уніфікований запал ручної гранати модернізований), які у відповідному конструктивному поєднанні між собою, є оборонною осколковою ручною гранатою Ф-1, яка належить до бойових припасів, придатна до вибуху, до власного транспортного засобу марки «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_3 , де продовжив зберігати та перевозити вищевказаний бойовий припас до 10 год. 22 хв. 15.04.2025, тобто до моменту виявлення та вилучення працівниками поліції в ході проведення обшуку неподалік будинку, що розташований по вул. Рівненська, 25Д в м. Луцьк, Волинської області.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю та показав, що, дійсно, у вказані час, місце та спосіб вчиняв зазначені в обвинувальному акті кримінальні правопорушення. Завдані збитки потерпілому відшкодовані повністю шляхом повернення викраденого майна. У вчиненому обвинувачений ОСОБА_5 щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати.

Крім повного визнання вини самим обвинуваченим, його вина у вчиненому повністю підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, фактичні обставини яких не оспорюються учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 349 КПК України, при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, судом постановлено не досліджувати інші докази по кримінальному провадженні, оскільки вони не оспорюються учасниками судового розгляду.

Аналізуючи зібрані та досліджені докази в їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.4 та 263 ч.1 КК України.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 , своїми умисними діями, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.185 ч.4 КК України, крім того, він же, своїми умисними діями, які виразилися у незаконному придбані, носінні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.263 ч.1 КК України.

Сторона обвинувачення посилалася у обвинувальному акті на наявність обставини, яка обтяжує покарання, згідно ст. 67 КК України, а саме вчинення злочину з використанням умов воєнного стану, однак в пред`явленому обвинуваченні, що безпосередньо ставиться ОСОБА_5 у вину відсутнє посилання на вчинення злочину з використанням воєнного стану, тому суд не приймає вказану обставину до уваги, як обтяжуючу.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких злочинів, всі обставини справи та дані про особу обвинуваченого.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують його покарання, суд не вбачає.

При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , судом враховується те, що останній не судимий, свою вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, має постійне місце проживання, відшкодував завдані збитки потерпілому, при цьому останній в своїй письмовій заяві, що знаходиться в матеріалах судового провадження зазначив, що не має будь-яких претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого та на призначенні суворого покарання не наполягає, крім того, ОСОБА_5 є військовослужбовцем, за місце несення служби характеризується з позитивної сторони, також, обвинувачений зобов`язався в подальшому дотримуватись бездоганної поведінки, тому суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, тобто покарання ОСОБА_5 , слід призначити ближче до нижчої межі санкції ст.185 ч.4, 263 ч.1, 70 ч.1 КК України у виді позбавлення волі, при цьому на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання із встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, що на думку суду буде необхідним та достатнім для його виправлення і перевиховання, а також попередження вчинення нових злочинів, і відповідатиме вимогам ст.65 КК України.

Керуючись ст.ст.368, 371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.4 та 263 ч.1 КК України та призначити покарання:

-за ст.185 ч.4 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

-за ст.263 ч.1 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.70 ч.1 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття призначеного йому покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи чи навчання.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави судові витрати в розмірі 7 131,20 (сім тисяч сто тридцять одна гривня двадцять копійок) за проведення судових експертиз в даному кримінальному провадженні.

Арешт, що накладений на металевий предмет, ззовні схожий на корпус гранати Ф-1, який поміщено до спец. пакету CRI1025818; - металевий предмет, ззовні схожий на запал, який поміщений до спец. пакету CRI1025819; - транспортний засіб марки «Volkswagen Рassat В5», н.з. НОМЕР_4 , власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який поміщено на штраф майданчик, що в сел. Торчин скасувати.

Речові докази металевий предмет, ззовні схожий на корпус гранати Ф-1, який поміщено до спец. пакету CRI1025818; - металевий предмет, ззовні схожий на запал, який поміщений до спец. пакету CRI1025819, що передані на відповідальне зберігання в камеру схову речових доказів Луцького РУП ГУНП у Волинській області (м. Луцьк, вул. Звитяжна, 2 Волинської області) знищити.

Речовий доказ транспортний засіб марки «Volkswagen Рassat В5», н.з. НОМЕР_4 , власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який поміщено на штраф майданчик, що в смт. Торчин Луцького району Волинської області повернути ОСОБА_5 за належністю, без оплати за його зберігання.

На вирок суду може бути подана апеляція до Волинського апеляційного суду, шляхом її подачі через Луцький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: