Справа №175/5639/25
Провадження №1-кс/175/685/25
Ухвала

Іменем України

07 травня 2025 року смт. Слобожанське

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора (у відеоконференції) ОСОБА_3 ,

підозрюваного (у відеоконференції) ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні внесеному до внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000455 від 17.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України клопотання слідчого СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погодженого з прокурором Краматорської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорськ, Донецької області, громадянина України, який має середню спеціальну освітою, не працюючого, не одруженого, який на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, інвалідом не є, раніше судимого 03.06.2024 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді пробаційного нагляду строком на 1 рік, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.309 КК України,

встановив:

До Дніпровського районного суду Дніпропетровської області 06.05.2025 року надійшло клопотання слідчого СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погодженого з прокурором Краматорської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 .

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні №0000455 від 17.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України відповідає вимогам ст.ст.177, 184 КПК України.

Документами, які підтверджують надання підозрюваному копії клопотання та матеріалів, що обґрунтовують клопотання, є підпис підозрюваної у повідомленні про підозру та протоколі допиту підозрюваного.

Слідчий обґрунтовує клопотання тим, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду полягає у тому, що підозрюваному, у разі визнання його винним в інкримінованих злочинах, загрожує покарання виключно у виді позбавлення волі на строк до 3 років, що може бути розцінене, як більш вагомі негативні наслідки для себе, ніж наслідки за ухилення від правосуддя шляхом переховування від правоохоронних органів і суду.

Прокурор у судовому засідання клопотання підтримала та просила обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, з підстав викладених у клопотанні.

Підозрюваний у судовому засіданні не заперечував проти клопотання слідчого.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

У провадженні слідчого відділу Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області перебуває кримінальне №0000455 від 17.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи особою протягом року засудженою за ст. 309 КК України, а саме вироком

Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03.06.2024

року за ч. 1 ст. 309 КК України, до покарання у вигляді пробаційного нагляду строком на 1 рік, 17.04.2025 приблизно о 15:45 годині проходив біля гаражного кооперативу «Жигулі», який розташований біля цвинтаря по вулиці

Аероклубна (попередня назва - вулиця Кіма) у м. Краматорську, де на стежці, під одним з дерев між рядами гаражів, побачив полімерне пакування, перемотане чорною ізоляційною стрічкою, яке підняв, розгорнув його та виявив всередині ZIP пакет з кристалічною речовиною білого кольору.

Оскільки ОСОБА_4 є особою, що періодично вживає психотропні речовини та розуміє, що в даному згортку знаходиться психотропна речовина - PVP, в останнього виник протиправний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини для особистого вживання без мети збуту.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій поклав полімерне пакування з психотропною речовиною до правої кишені одягнених на ньому штанів, тим самим незаконно придбав та почав зберігати при собі психотропну речовину - PVP для особистого вживання без мети збуту.

Після цього, зберігаючи при собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, ОСОБА_4 продовжив свій рух в напрямку вулиці Аероклубна (попередня назва - вулиця Кіма) м. Краматорська, таким чином продовжив зберігати особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP для особистого вживання без мети збуту.

Цього ж дня, ОСОБА_4 о 16 годині 18 хвилин, проходив біля гаражного кооперативу «Жигулі», де на відстані 10 метрів від цвинтаря по вулиці Аероклубна (попередня назва - вулиця Кіма) м. Краматорську був зупинений працівниками поліції відповідно до положень ст. 32 ЗУ «Про поліцію», п. 7 ст. 8 3У «Про правовий режим воєнного стану» та постанови

КМУ від 29.12.2021 року №1456 «Про затвердження порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану», з метою перевірки документів, та на запитання співробітника поліції про зберігання заборонених речей при собі, ОСОБА_4 повідомив, що в правій кишені одягнених на ньому штанів, зберігає особливо небезпечну психотропну речовину, яку він незаконно придбав та зберігає для особистого вживання, без мети збуту.

17.04.2025 у період часу з 17 годин 17 хвилин по 17 годин 30 хвилин, на відкритій ділянці місцевості, розташованій біля гаражного кооперативу

«Жигулі» на відстані 10 метрів від цвинтаря, розташованого по вулиці

Аероклубна м. Краматорську, працівниками поліції у ОСОБА_4 виявлено та вилучено ZIP пакет з речовиною масою 0,3612 г. яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин- 1 іл-пентан-1-он). Маса PVP (1-феніл-2-піролідин- 1 іл-пентан-1-он) становить 0,2904 г, яку ОСОБА_4 , умисно, незаконно, придбав та зберігав для особистого вживання, без мети збуту.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини, без мети збуту, вчиненому протягом року після засудження за ч. 1 ст. 309 КК України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події від 17.04.2025 року, протоколами допиту свідків

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , вилученими речовим доказами, висновком судової експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, протоколом проведення слідчого експерименту та іншими матеріали кримінального провадження у своїй сукупності.

Таким чином, встановлені достатні підстави підозрювати ОСОБА_4 у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речони, без кри збуту, винненому протяго року після а судженоручения, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, яке карається штрафом від двох тисяч до п?яти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до 3 років та згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину.

Крім того, якщо виходити з поняття «обгрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то це поняття означає існування фактів і інформації, які можуть переконати об?єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вказана позиція відображена, зокрема й в рішенні Суду від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов?язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м?яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, окрім обставин, визначених у ст. 177 КПК України, повинен врахувати вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа міцність соціальних зв?зків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність судимостей, репутацію підозрюваного та інші особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обгрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4

покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризик переховування від органів досудового розслідування та суду полягає у тому, що підозрюваному, у разі визнання його винним в інкримінованому злочині, загрожує покарання виключно у виді позбавлення волі на строк до 3 років, що може бути розцінене, як більш вагомі негативні наслідки для себе, ніж наслідки за ухилення від правосуддя шляхом переховування від правоохоронних органів і суду.

Зазначені обставини в свою чергу дають підстави органу досудового розслідування вважати, що ОСОБА_4 , з метою ухилення від кримінального покарання, яке йому загрожує, може переховатися від органів досудового розслідування та суду, шляхом перетинання Державного кордону на територію непідконтрольній українській владі та перешкоджати проведенню із ним слідчих і процесуальних дій.

Ризик незаконно впливу на свідків полягає у тому, що підозрюваному ОСОБА_4 вручено додатки до вказаного клопотання, серед яких с допити свідків, які надали показання, які підтверджують вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, та у протоколах допиту вказано їх місце мешкання, анкетні данні, та підозрюваний може здійснити спробу вплинути на зазначених осіб, з метою примушування їх до надання неправдивих свідчень чи висновків їх залякування, тиску, тощо, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Ризик вчинення інших кримінальних правопорушень полягає у тому, що ОСОБА_4 раніше судимий: 03.06.2024 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді пробаційного нагляду строком на 1 рік, однак належних висновків для себе не зробив та в період випробувального терміну знову вчинив

умисний злочин.

Крім того, ОСОБА_4 на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив, знову вчинивши умисний злочин маючи не зняту та не погашену судимість. Також, не має стійких соціальних зв?язків,неодружений, дітей не має, офіційно не працевлаштований, джерела доходів відсутні, жодних спроб працевлаштування та виправлення не прийнято, що дає підстави вважати, що вчинення кримінальних правопорушень є єдиним джерелом існування підозрюваного.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, перевалює над принципом поваги до свободи особистості.

Крім цього, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Окрім того, Європейським судом з прав людини у рішенні по справі

«Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Таким чином, суспільний інтерес у справі, який полягає у досягненні цілей, визначених ст. 177 КПК України, перевищує можливі позитивні характеристики підозрюваного.

Відтак у слідства є достатні дані вважати, що ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, об?єктивно наявні, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_4 інших, більш м?яких запобіжних заходів, ніж домашній арешт.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 309 КК України, тобто нетяжкий злочин, підозрюваний раніше судимий за вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, і знову вчинив умисний злочин, таким чином данні обставини свідчать про неможливість запобігання тим ризикам, що підозрюваний ОСОБА_4 з метою уникнути покарання, пов?язаного з позбавленням волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/чи суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а застосування більш м?яких запобіжних заходів не забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов?язків.

З метою запобігання переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду, продовження вчинення інших кримінальних правопорушень, необхідно останньому обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

У зв`язку з викладеним, в органів досудового розслідування виникла необхідність застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки вказаний запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також має запобігти спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування , вчинити інші кримінальні правопорушення.

Зважаючи на особу ОСОБА_4 , не має впевненості, що усна домовленість не покидати останнім місце свого мешкання, буде беззаперечно виконано підозрюваним, тому виникає необхідність контролювати його місцезнаходження на період досудового розслідування та розгляду кримінального провадження в суді, оскільки ОСОБА_4 може змінити місце мешкання, не повідомивши про це органи слідства, прокуратури чи суду, що в подальшому ускладнить проведення викликів.

Тому для запобігання вказаних вище ризиків, необхідно встановленим законом способом, зобов`язати ОСОБА_4 не покидати місце свого мешкання на період досудового розслідування та розгляду кримінального провадження в суді.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів дізнання та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному проваджені; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до частини другої цієї статті підставою запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно зі ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, і у подальшому про його продовження, суд зобов`язаний у сукупності оцінити обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; репутацію підозрюваного, наявність у нього судимостей.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя вважає, що слідчим у клопотанні та доданих до нього документах, а також прокурором у судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.309 КК України, а також наявність ризиків передбачених п. 1,5 ст. 177 КПК України.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання слідчого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-179, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:

Клопотання слідчого СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погодженого з прокурором Краматорської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000455 від 17.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши останньому залишати своє місце мешкання, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 20:00 години до 05:00 години наступного дня, окрім випадків евакуації або запобіганню загрозі життю, здоров?ю підозрюваного строком на 53 дні, тобто до 28 червня 2025 року (в межах строку досудового розслідування), та заборонити залишати житло, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , з`являтися за першим викликом слідчого, прокурора, суду до Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, Краматорської окружної прокуратури та Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

На підставі ч. 3 ст. 181 КПК України, ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання відповідному відділу поліції за місцем проживання підозрюваного.

Контроль за виконання даної ухвали покласти на слідчих Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, які входять до групи по даному кримінальному провадженню, а також на прокурорів Краматорської окружної прокуратури, які здійснюють процесуальне керівництвом у даному кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді про задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подачі у п`ятиденний термін з дня оголошення ухвали апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1