Провадження №1-кп/447/97/25
Справа №447/2855/24
У Х В А Л А

13.05.2025 Миколаївський районний суд Львівської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Миколаєві Львівської області матеріали кримінального провадження №0000441, внесеного у Єдиний реєстр досудових розслідувань 12.08.2024 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сугурів Жидачівського р-ну, Львівської області, українця, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, який працює хірургом-стоматологом у КНП «Новороздільська МЛ», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України,

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник обвинуваченого ОСОБА_5

потерпіла ОСОБА_6

встановив:

04 жовтня 2024 року в провадження суду надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 12 серпня 2024 року внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №50000441 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

15.04.2025 захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 скерував на адресу суду клопотання про затвердження угоди про примирення між обвинуваченим та потерпілою, до якого долучив угоду про примирення між обвинуваченим та потерпілою від 14.04.2025. Просив затвердити угоду про примирення між обвинуваченим та потерпілою.

Прокурор у судовому засіданні просив відмовити у затвердженні угоди про примирення між обвинуваченим та потерпілою.

Потерпіла ОСОБА_6 угоду про примирення підтримала.

Захисник ОСОБА_5 просив затвердити угоду про примирення між обвинуваченим та потерпілою.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні вказав, що оплатив вартість операції, відремонтував авто потерпілої, та відшкодував моральну шкоду. Просив затвердити угоду про примирення.

Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, перевіривши угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону приходить до наступного висновку.

Частина третя статті 469 КПК України передбачає, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до вимог частини сьомої статті 474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Відповідно до частини 5 статті 469 КПК України укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

За нормами частини 7 статті 474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; умови угоди не відповідають інтересам суспільства; умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

Перевіривши відповідність угоди про примирення вимогам Кримінального кодексу України, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови, оскільки така не відповідає вимогам закону в частині призначення покарання, а саме визначене покарання не передбачене санкцією ч. 1 ст. 286-1 КК України.

З врахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 314-316, 369, 469, 474 Кримінального процесуального кодексу України, суд

постановив:

Відмовити в затвердженні угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 , яка була укладена 15.04.2025.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1