Справа № 461/5414/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/2261/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2025 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 24 липня 2025 року,

з участю

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваної ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 24 липня 2025 року у задоволенні скарги підозрюваної ОСОБА_6 на повідомлення слідчого про підозру у кримінальному провадженні № 0000334 від 27.04.2024 у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, відмовлено.

В обґрунтування такого рішення слідчий суддя зазначив, що, за своїм змістом повідомлена 06.05.2025 року ОСОБА_6 підозра відповідає вимогам ст. 277 КПК, при врученні повідомлення слідчим були дотримані вимоги ст. 278 КПК України, повідомлення про підозру здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти висновку, що підозрювана причетна до вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення..

На ухвалу слідчого судді захисник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою задоволити скаргу ОСОБА_6 на повідомлення слідчого про підозру у кримінальному провадженні № 0000334 від 27.04.2024.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник покликається на те, що оголошена ОСОБА_6 підозра у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, абсолютно необґрунтована, а висновки суду за результатом розгляду скарги на підозру повністю суперечать матеріалам справи та сталій практиці ВС щодо застосування ст. 190 КК України.

Апелянт звертає увагу, що фабула кримінального правопорушення полягає в тому, що ОСОБА_6 , зловживаючи довірою ОСОБА_9 отримала 336 000, 00 євро. без мети повернення, у зв`язку з чим заволоділа його коштами шахрайським методом.

Наголошує, що між ОСОБА_6 та ОСОБА_10 наразі існують цивільно-правові відносини щодо погашення боргу за договором позики від 09.12.2024 на суму 336 000,000 євро, які є предметом розгляду у цивільному провадженні в Сокальському районному суді Львівської області. Наявність спору, що перебуває на розгляді у суді в порядку цивільного судочинства, свідчить про правовий (цивільно-правовий), а не кримінально-правовий характер спірних правовідносин.

Захисник при цьому покликається на практику ВС щодо розрізнення шахрайських дій чи зловживання довірою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника-адвоката ОСОБА_7 , підозрюваної ОСОБА_6 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_8 , який вважає рішення слідчого судді законним та обґрунтованим, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Головним управлінням Національної поліції у Львівській області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000334 від 27.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 с. 190 КК України.

У вказаному кримінальному провадженні 06 травня 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Підстави та порядок повідомлення особі про підозру регламентовано главою 22 КПК України (статті 276 - 279).

Згідно з пунктом 10 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Аналіз наведеної норми закону дає підстави стверджувати те, що під час розгляду слідчим суддею цієї скарги підлягає з`ясуванню дотримання при повідомленні особі про підозру вимог глави 22 КПК України, зокрема, відповідність підозри вимогам статей 276, 277, 278 КПК України.

Тобто слідчий суддя повинен перевірити дотримання органом досудового розслідування чи дізнання процесуального порядку повідомлення про підозру. А саме: 1) чи в передбачених законом випадках здійснено повідомлення про підозру; 2) чи уповноваженою особою прийняте процесуальне рішення та здійснено вказану процесуальну дію; 3) чи відповідає повідомлення про підозру вимогам ст. 277 КПК України (щодо змісту такого); 4) чи дотримано порядок та строк вручення повідомлення про підозру (ст.278 КПК України); 5) чи дотримано прав особи, якій повідомлено про підозру.

Відповідно до вимог пункту 3 частини 1 статті 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Статтею 277 КПК України визначено, що письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Згідно з частиною 1 статті 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

З огляду на викладене, повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 06.05.2025 дає підстави стверджувати, що цей процесуальний документ за своїм змістом та формою у повній мірі відповідає вимогам ст. 277 КПК, а саме містить усі передбачені вказаною статтею відомості (зміст підозри, стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 із зазначенням часу, місця їх вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру).

Що ж стосується доводів захисника ОСОБА_7 про те, що зміст повідомлення про підозру та сукупність зібраних у справі доказів не дає достатніх підстав для висновку про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача про існування обґрунтованої підозри у вчиненні нею інкримінованих їй правопорушень, то колегія суддів не може прийняти їх до уваги, оскільки слідчий суддя на цьому етапі кримінального процесу не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті пред`явленого обвинувачення, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності, достовірності, достатності і допустимості для визнання особи винною чи, навпаки, невинуватою у вчиненні конкретного кримінального правопорушення, правильність кваліфікації її дій, застосування того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність, перевагу одних доказів над іншими тощо, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною і достатньою для вручення їй повідомлення про підозру.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, на виконання вимог ст. ст. 276, 278, 303 КПК України, під час розгляду скарги ОСОБА_6 дійшов правильного висновку про відсутність підстав для скасування повідомленої ОСОБА_6 підозри, оскільки повідомлення про підозру за своїм змістом відповідає вимогам ст. 277 КПК України, при цьому, матеріали справи не свідчать про порушення передбаченої ст. 278 КПК України процедури повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Колегія суддів також враховує, що факт повідомлення особі про її підозру у вчиненні кримінального правопорушення не є актом обвинувачення цієї особи у вчиненні такого правопорушення, а тому мотиви апеляційної скарги з приводу необґрунтованості підозри, не впливають на висновки суду щодо обставин повідомлення ОСОБА_6 про її підозру у вчиненні кримінального правопорушення та обставин проведення досудового слідства.

Разом з тим апеляційний суд звертає увагу на те, що на стадії досудового розслідування обґрунтованість підозри має перевірятися слідчим суддею не з точки розу доведеності вини, а з точки зору того, що після повідомлення особи про її підозру у вчиненні кримінального правопорушення органом досудового слідства дотримуються вимоги кримінального процесуального закону щодо розумних строків проведення досудового слідства та дотримання органом досудового слідства прав та свобод підозрюваної особи під час слідства. При встановленні факту наявності обґрунтованої підозри колегія суддів також враховує і усталену судову практику з цього питання ЄСПЛ, який у своїх численних рішеннях (зокрема від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine, п. 175) і від 20.03.1997 у справі «Луканов проти Болгарії» (Lukanov v. Bulgaria) визначив, що слідчий суддя, оцінюючи докази на предмет доведеності існування обставин на підтвердження обгрунтованості підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо «існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення».

У справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» (John Murray v. the United Kingdom), рішення від 28.10.1994, заява № 14310/88) ЄСПЛ зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу».

Окрім цього, як повідомив апеляційному суду прокурор повідомив, що 20.08.2025 обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 000334 від 07.04.2022 щодо ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 190 КК України скеровано до суду для розгляду по суті.

З врахуванням наведеного колегія суддів вважає безпідставним доводи апеляційної скарги про відсутність доказів вини ОСОБА_6 за повідомленою підозрою, оскільки слідчий суддя, здійснюючи судовий розгляд скарги на повідомлення про підозру не уповноважений досліджувати та оцінювати докази, що стали підставою для повідомлення ОСОБА_6 про її підозру у вчиненні кримінального правопорушення та надавати юридичну кваліфікацію діям підозрюваної особи.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги. Ухвала слідчого судді відповідає вимогам закону й підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 24 липня 2025 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0000334 від 27.04.2024 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: