Справа № 209/3560/25
Провадження № 1-кп/209/225/25
04 червня 2025 року Дніпровський районний суд міста Кам`янського у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м. Дніпродзержинська (нині м. Кам`янське) Дніпропетровської області, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, розлучений, має на утриманні неповнолітню дитину - сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз:
- 22.01.2019 Петриківським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 309, ч.3 ст.185, ч.1 ст.263, із застосуванням ч.1 ст.70, ст.71 КК України до позбавлення волі на 3 роки 7 місяців, звільнився 13.04.2022 року по відбуттю строку покарання,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст. 357 КК України,
Обвинувачений ОСОБА_4 , 22.03.2025 в денний час доби, перебуваючи за місцем свого проживання у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , побачив, що в кімнаті квартири знаходиться куртка потерпілого ОСОБА_7 , в кишені якої знаходився належний останньому гаманець з банківською карткою. У цей час у ОСОБА_4 раптово виник протиправний умисел, направлений на викрадення офіційного документу, а саме: означеної банківської картки, з корисливих мотивів.
Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення банківської картки банку АТ «Сенс Банк» № НОМЕР_2 , № рахунку НОМЕР_3 , усвідомлюючи те, що вказана банківська карта належить ОСОБА_7 , та відповідно до вимог ч. 1 Закону України «Про інформацію», п.п.1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст.1, п.15.2 ст.15 Закону України «Про платіжні системи та перекази коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», п.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» є офіційним документом, а також усвідомлюючи, що вищезазначена платіжна картка є електронним платіжним засобом у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором, ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаний час в означеному місці, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи з корисливих мотивів, а саме з метою подальшого викрадення грошових коштів з банківського рахунку, таємно, шляхом вільного доступу, викрав офіційний документ - пластикову платіжну картку АТ «Сенс Банк» № НОМЕР_2 , до рахунку НОМЕР_3 , яка видана АТ «Сенс Банк» на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Заволодівши викраденим офіційним документом - банківською карткою ОСОБА_7 , ОСОБА_4 місце вчинення кримінального правопорушення залишив.
Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у викраденні офіційних документів, вчиненому з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінальною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України.
Крім того, ПОВТОРНО, 22.03.2025 в денний час доби ОСОБА_4 , перебував за місцем свого проживання у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , разом зі своїм знайомим ОСОБА_7 . У цей час у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне, із корисливих мотивів, викрадення чужого майна, а саме: грошових коштів з банківського рахунку, належних ОСОБА_7 , в АТ «Сенс Банк» № НОМЕР_2 до рахунку НОМЕР_3 із використанням для цього раніше викраденої вищевказаної пластикової платіжної картки.
Реалізуючи свій єдиний протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме: усіх грошових коштів, наявних на банківському рахунку ОСОБА_7 ., 22.03.2025 в період часу з 16:32 по 16:40 год., у кіоску «Сквозняк» (ФОП ОСОБА_8 ) за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кам`янське, проспект Нескорених, 67А, ОСОБА_4 , діючи в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, у подальшому неодноразово продовжений Указами Президента України, скориставшись тією обставиною, що банківська картка не мала засобів логічного захисту для ідентифікації користувача при розрахунку через термінал, повторно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, викрав грошові кошти, належні ОСОБА_7 , а саме із використанням вказаної банківської картки в означеному кіоску здійснив купівлю товарів на загальну суму 2350 грн. 00 коп., якими в подальшому розпорядився на власний розсуд.
Продовжуючи реалізацію свого єдиного протиправного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, а саме усіх грошових коштів, наявних на банківському рахунку ОСОБА_7 , 22.03.2025 в період часу з 17:57 по 18:01 год, у кіоску «Білий» (ФОП ОСОБА_9 ) за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кам`янське, проспект Героїв АТО, 29, ОСОБА_4 , діючи в умовах воєнного стану, скориставшись тією обставиною, що банківська картка не мала засобів логічного захисту для ідентифікації користувача при розрахунку через термінал, повторно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, викрав грошові кошти, належні ОСОБА_7 , а саме із використанням вказаної банківської картки в означеному кіоску здійснив купівлю товарів на загальну суму 2107 грн. 00 коп., якими в подальшому розпорядився на власний розсуд. Таким чином із використанням вказаної банківської картки ОСОБА_4 таємно викрав належні ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 4457 грн. 00 коп.
Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненого повторно, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
За сукупністю скоєного, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України.
До суду надана угода про визнання винуватості, укладена 02.05.2025 між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , за наявності письмової заяви потерпілого ОСОБА_7 , який надав прокурору письмову згоду на укладення угоди, добровільно, за ініціативою сторони захисту, згідно якої ОСОБА_4 беззастережно та у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст. 357 КК України.
Сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій за ч.4 ст.185, ч.1 ст. 357 КК України, обставинами, що пом`якшують його покарання, є щире каяття, обставинами, що обтяжують покарання, є рецидив злочинів, та погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст.357 КК України - обмеження волі строком на 2 роки; за ч. 4 ст. 185 КК України - позбавлення волі строком на 5 років. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 до відбуття покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, на період якого покласти на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та за невиконання згідно вимог ст. ст. 394, 424, 473, 474, 476 КПК України.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що розуміє та обізнаний із наданими йому законом правами, наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. ст. 473, 474, 476 КПК України, пред`явлене йому обвинувачення та вид покарання, яке до нього буде застосоване в результаті затвердження угоди про визнання винуватості, визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях у повному обсязі за вказаних в обвинувальному акті обставинах. У вчиненому щиро кається. Угоду уклав добровільно, будь-якого насильства, примусу та погроз до нього не застосовувалося, укладення ним угоди не є наслідком будь-яких обіцянок чи інших обставин, ніж ті, що зазначені в угоді. Просить затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену міру покарання.
Прокурор ОСОБА_3 зазначила, що надана суду угода відповідає вимогам закону, тому просить її затвердити та призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.
Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості, пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.ст. 473, 474, 476 КПК України та просив затвердити зазначену угоду.
Потерпілий ОСОБА_7 надав до суду письмову заяву - згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим підтримує, не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості, цивільний позов не заявляв.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Так, згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до п. 2 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів у випадку надання потерпілими письмової згоди прокурору на укладення угоди.
Суд пересвідчився, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди обвинуваченим ОСОБА_4 є добровільним, тобто не є наслідком застосування до нього насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Таким чином, виходячи з меж судового розгляду, які визначаються змістом угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку, що факт вчинення кримінальних правопорушень обвинуваченим ОСОБА_4 знайшов своє підтвердження в суді.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання, суд враховує суспільну небезпеку вчинених обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який раніше судимий, перебуває в реєстрі у лікаря-нарколога з 23.08.2024, в реєстрі у лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно.
До обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд, на підставі ч.1 ст.66 КК України, відносить щире каяття.
Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , є рецидив злочинів.
Таким чином, суд дійшов висновку, що умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, інтересам суспільства, кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, ч.1 ст.357 КК України, тому угода про визнання винуватості, укладена 02.05.2025 між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , за наявності письмової заяви потерпілого ОСОБА_7 , підлягає затвердженню.
У відповідності до п.7 ч.4 ст. 314-1 КПК України досудова доповідь відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не складалася.
Запобіжний захід під час судового розгляду до обвинуваченого не застосовувався.
Цивільний позов, процесуальні витрати у справі відсутні.
Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 376, 468, 469, 472- 475 КПК України, суд, -
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 02 травня 2025 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , за наявності письмової заяви потерпілого ОСОБА_7 , який надав прокурору письмову згоду на укладення угоди, добровільно, за ініціативою сторони захисту, в приміщенні Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області, згідно якої ОСОБА_4 беззастережно та у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст. 357 КК України.
Визнати винуватим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 Кримінального кодексу України, ч.1 ст. 357 КК України, і призначити йому узгоджене покарання:
- за ч. 1 ст.357 КК України, у вигляді обмеження волі строком на 2 (два) роки;
- за ч. 4 ст. 185 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк 3 (три) роки.
Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирати.
Речові докази: DVD-R диск з відеозаписом з камери зовнішнього відеоспостереження №66, розташованої на ТК «Фантом» (оглядовий вид на 10-й мкрн) у м. Кам`янське; СD-R диск з відеозаписом з камери зовнішнього відеоспостереження будинку, розташованого по пр.Героїв АТО, 15 у м. Кам`янське - залишити в матеріалах справи.
У разі невиконання затвердженої судом угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Дніпровський районний суд міста Кам`янського, обвинуваченим, його захисником, з підстав, передбачених п.1 ч. 4 ст. 394 КПК України, а прокурором виключно з підстав, передбачених п. 2 ч. 4 ст. 394 КПК України.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитись із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1