ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/2104/25 Номер провадження 11-кп/814/1436/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддів з секретаремОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_6 на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 28 березня 2025 року у кримінальному провадженні №0000368,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою суд задовольнив клопотання прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_7 та закрив кримінальне провадження №0000368 за ч.3 ст.289 КК України на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Мотивуючи рішення, суд першої інстанції зазначив, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.289 КК України, відповідно до ст.12 цього Кодексу є особливо тяжким злочином, з моменту його вчинення пройшло понад 15 років, а особу, яка його вчинила не встановлено.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_6 не погоджується з ухвалою суду першої інстанції та просить її скасувати.

При цьому зазначає, що клопотання прокурора про закриття кримінального провадження не містить даних щодо вжитих заходів та проведених слідчих, що унеможливлює оцінку повноти дій органу досудового розслідування щодо встановлення всіх обставин кримінального провадження та виконання вимог всебічного, повного та об`єктивного дослідження цих обставин.

Зауважує, що матеріали провадження не містять даних щодо призначення та проведення будь-яких експертиз, зокрема з метою встановлення справжності підпису ОСОБА_6 на довіреності, а також перевірки техпаспорту та ключів до автомобіля на наявність ознак підробки.

Наголошує, що органом досудового розслідування не проведено жодних слідчих дій з 2012 року.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Приписами ч.1 ст.412 цього Кодексу встановлено, що істотними є такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення і забезпечити права і законні інтереси учасників провадження.

За вимогами ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Законність як засада кримінального провадження з огляду на ч.2 ст.9 КПК України полягає у тому, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Публічність, згідно зі ст.25 КПК України, передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Пунктом 3-1 ч.1 ст.284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Частиною 3 ст.289 КК України встановлена відповідальність за незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене організованою групою або поєднане з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства, або якщо предметом незаконного заволодіння є транспортний засіб, вартість якого у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Санкція вказаної норми кримінального закону передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої, а отже, відповідно до положень ст.12 КК України, вказане кримінальне правопорушення є особливо тяжким злочином.

Пунктом 5 ч.1 ст.49 КПК України встановлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення особливо тяжкого злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ятнадцять років.

Спираючись на відомості, відображені у клопотанні прокурора про закриття кримінального провадження №0000368 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України, місцевий суд виходив із того, що з дати вчинення злочину (в ніч з 10 на 11 листопада 2008 року) минуло більше 15 років, відсутні обставини, визначені частинами 2-3, 5 ст.49 КК України для зупинення, переривання або незастосування строків давності, а тому наявні підстави для закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК.

Перевіривши матеріали провадження, колегія суддів указаний висновок вважає необґрунтованим.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим зібраних та перевірених доказів.

З матеріалів справи вбачається, що за заявою ОСОБА_8 від 11 листопада 2008 року про незаконне заволодіння його автомобілем Audi А6, д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився за адресою: м. Полтава, вул. Богуна, 20, здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000368 (дата реєстрації виділених матеріалів 05 лютого 2013 року), за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України.

07 липня 2011 року працівниками поліції був виявлений автомобіль Audi А6, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_9 і надав довіреність ВРІ №508297 від 21 червня 2011 року, посвідчену приватним нотаріусом ОСОБА_10 , відповідно до якої ОСОБА_6 уповноважив його розпоряджатися цим автомобілем.

Допитаний 01 березня 2012 року в якості потерпілого ОСОБА_6 стверджував, що довіреності не підписував і до вказаного нотаріуса не звертався. На таких показаннях потерпілий наполягав і під час очної ставки з ОСОБА_9 , проведеної слідчим 25 квітня 2012 року.

Відповідно до протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 03 липня 2012 року, він придбав у ОСОБА_9 автомобіль Audi А6, д.н.з. НОМЕР_1 , який в подальшому передав ОСОБА_12 .

Після цього прокурор Київського району м. Полтави скасував постанову про накладення арешту на вказаний автомобіль і в подальшому жодних слідчих дій у кримінальному провадженні не проводилося.

19 березня 2025 року клопотання прокурора закриття кримінального провадження №0000368 у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності надійшло до Київського районного суду м. Полтави, а 28 березня 2025 року постановлене оскаржуване рішення.

З поданого прокурором клопотання вбачається, що за результатами проведених слідчих дій не вдалося встановити особу, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Попри це, у матеріалах провадження не йдеться, яких саме заходів було вжито та які саме слідчі дії проведено органом досудового розслідування, що були спрямовані на встановлення особи, яка вчинила дане кримінальне правопорушення.

При цьому, перевіряючи доводи клопотання прокурора, місцевий суд не прийняв до уваги обставини, за яких автомобіль потерпілого був виявлений у ОСОБА_9 , з огляду на твердження потерпілого, який заперечував підписання довіреності та факт звернення до нотаріуса з цього приводу.

Суд першої інстанції не надав належної оцінки доводам потерпілого та залишив поза увагою недотримання органом досудового розслідування вимог кримінального процесуального закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження. Адже наведені показання потерпілого взагалі не були перевірені під час досудового розслідування.

Колегія суддів вважає, що у даному провадженні, де встановлена конкретна особа, у володінні якої перебував викрадений автомобіль, з огляду на заперечення потерпілого про оформлення відповідної довіреності на цей транспортний засіб, орган досудового розслідування за результатами всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження має вирішити питання про наявність чи відсутність події кримінального правопорушення, а за її встановлення - про наявність або відсутність ознак кримінального правопорушення в діянні конкретної особи.

У свою чергу суд під час вирішення питання про закриття кримінального провадження має враховувати, чи дотримано органом досудового розслідування вимоги кримінального процесуального закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, що є необхідною умовою належного вирішення завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК України).

Допущені судом першої інстанції порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними, та відповідно до ч.1 ст.412 КПК України є підставою для скасування оскаржуваного рішення та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Під час нового розгляду суду першої інстанції необхідно врахувати викладене вище, провести судовий розгляд з урахуванням приписів КПК України, за наслідком якого ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, належним чином умотивувавши свої висновки.

Керуючись статтями 404, 405, 412 та 418 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 28 березня 2025 року у кримінальному провадженні №0000368 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4