Провадження № 11-кп/4808/365/25
Категорія ч.1 ст.125 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську клопотання ОСОБА_9 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11.11.2024 року, про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України у зв`язку з закінченням строків давності та закриття кримінального провадження,-

в с т а н о в и в :

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11.11.2024 року звільнено ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.125 КК України, на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрито на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_7 24.06.2025 року подав апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Пропуск строку на апеляційне оскарження ухвали суду мотивує тим, що повний текст ухвали йому не висилалася і тільки недавно 24.06.2025 року він ознайомився з нею в суді під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

ОСОБА_7 та його захисник підтримали клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції.

Прокурор заперечив проти поновлення такого строку.

Заслухавши суддю-доповідача, думку сторін кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до положень п.2 ч.2 ст.395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подано протягом семи днів з дня її проголошення. При цьому, відповідно до ч.1 ст.117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, резолютивна частина ухвали Івано-Франківського міського суду були постановлені та проголошені 11 листопада 2024 року. ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_10 були присутні у судовому засіданні та проголошенні резолютивної частини ухвали. Також, вони повідомлені про день та час проголошення повного текст ухвали суду першої інстанції, однак на вказану дату та час оголошення судового рішення не з`явився, що підтверджується довідкою складеною секретарем судового засідання від 11.11.2024 року (т.3 а.п.103).

Разом з тим, захисник ОСОБА_10 був ознайомлений з матеріалами кримінального провадження 13.11.2024 року.

ОСОБА_7 , будучи обізнаний з існуванням ухвали суду першої інстанції відносно нього, тільки 25.03.2025 року звернувся до суду з заявою про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження і багаторазово частково ознайомлювався з ними до 24.06.2025 року.

Наведені ОСОБА_7 причини пропуску строку на апеляційне оскарження, не пов`язані з істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. Зокрема, апелянт не вказав на обставини, за яких він не мав можливості своєчасно (в межах строку на апеляційне оскарження) ознайомитись з матеріалами кримінального провадження та оскаржуваною ухвалою.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав, порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Також в рішенні «Пономарьов проти України» суд звернув увагу на те, що у кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип правової визначеності, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Таким чином Європейський Суд з прав людини зауважує, що поновлення судом пропущеного строку без доведення поважних причин, порушує принцип правової визначеності, зокрема порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Апеляційний суд також враховує, що поважними причинами пропуску строків визнаються лише ті обставини, які об`єктивно унеможливлювали вчинення процесуальної дії, тоді як у даному випадку таких обставин не встановлено.

Отже, підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження не вбачається, а тому апеляційна скарга підлягає поверненню апелянту.

Керуючись ст.ст. 395, 399 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Відмовити ОСОБА_7 в поновленні строку на апеляційне оскарження ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11.11.2024 року щодо нього.

Апеляційну скаргу повернути ОСОБА_7 з доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4