Справа № 496/2650/25
Провадження № 1-кс/496/793/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2025 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка клопотання старшого слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваної:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Ульяновка, Миколаївського району, Одеської області, з середньою освітою, не заміжня, маючої на утриманні малолітню дитину 2021 року народження, офіційно не працевлаштована, фактично проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

за матеріалами кримінального провадження за №0000358 від 03.05.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області, звернувся до суду з клопотанням, в якому просить застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. При цьому посилається на те, що 03.05.2025 ОСОБА_5 , перебувала в спальній кімнаті будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , разом з своїми малолітніми дітьми ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В цей час, ОСОБА_5 побачила як її малолітня донька ОСОБА_8 грається біля електричного подовжувача, що викликало обурення матері, після чого остання, схопила останню за одяг ззаду та кинула на ліжко, в подальшому будучи роздратованою плачем малолітньої ОСОБА_8 діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів явної неповаги до охоронюваних законом цінностей життя та здоров`я людини, переслідуючи мету вбивства малолітньої ОСОБА_8 , долонею правої руки почала закривати ніс та ротову порожнину малолітньої ОСОБА_8 тим самим перешкоджаючи потраплянню повітря до легень малолітньої. Після чого, ОСОБА_5 перевернула малолітню ОСОБА_8 обличчям до подушки, також позбавивши її можливості дихати та залишила кімнату. В результаті вказаних дій малолітня ОСОБА_8 померла, відповідною причиною смерті являється асфіксія, повішення, задушення та удавлення.

03.05.2025 о 12 годині 45 хвилин ОСОБА_5 затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України.

04.05.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Прокурор у судовому засіданні на задоволенні клопотання наполягала, посилаючись на обставини викладені у письмовому клопотанні щодо існування ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні захисник підозрюваної ОСОБА_4 , заперечувала проти задоволення клопотання, при цьому посилалася на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не доведені з боку сторони обвинувачення, її підзахисна не має наміру переховуватись від органів досудового розслідування, суду, впливати на свідків чи вчинити інше правопорушення, тому просила застосувати відносно неї запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підозрювана ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримала думку захисника.

Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваної та її захисника, вивчивши матеріали, додані до клопотання, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно ч. 2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п. 84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі «Харченко проти України», п.4 ст. 5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви», № 48297/99, п.43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Клопотання старшого слідчого СВ Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

На підставі п. 2, п. 4 ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину та до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Обґрунтованість підозри, повідомленого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- показаннями підозрюваної ОСОБА_5 , в яких знайшли підтвердження обставини кримінальних правопорушень, викладені у повідомлені про підозру;

- проведенням слідчого експерименту за участю підозрюваної ОСОБА_5 , яка на місці вчинення кримінального правопорушення, відтворила обставини вказані в повідомленні про підозру;

- показаннями свідка ОСОБА_9 , який вказав, що 02.05.2025, приблизно о 21 год. 00 хв., за місцем його мешкання прийшла ОСОБА_5 , яка повідомила, що її дитина ОСОБА_10 померла та що треба на кладовищі викопати яму для неї;

- показаннями свідка ОСОБА_11 , яка вказала 02.05.2025, приблизно о 21 год. 00 хв., за місцем його мешкання прийшла ОСОБА_5 , яка повідомила, що її дитина ОСОБА_10 померла та що треба на кладовищі викопати яму для неї;

- показаннями свідка ОСОБА_12 , який вказав, що 02.05.2025, приблизно о 20 год. 00 хв. він перебував на АДРЕСА_1 , де побачив як з будинку АДРЕСА_1 на подвір`я вибігла жінка, яка почала кричати, що вбила свою дівчинку, останній не придав цьому значення так як вказана жінка знаходилася в стані алкогольного сп`яніння$

- проведенням огляду місця події від 03.05.2025, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено тпуп малолітньої ОСОБА_8 на якій були зафіксовані тілесні ушкодження, а також вилучено одяг малолітньої та телефон, який належить ОСОБА_5 .

У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 177 КПК України під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків, які унеможливлюють застосування більш м`якого виду запобіжного заходу.

ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років позбавлення волі, або довічне позбавлення волі.

Тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання підозрюваної винуватою, відсутність постійного місця роботи, вказує на реальність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме що підозрювана може переховуватись від органів досудового слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Крім того, при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу, слідчий вказує, що свідками у кримінальному провадженні є особи з числа оточення ОСОБА_5 , враховуючи характер інкримінуємого злочину, є підставою вважати, що вразі застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням підозрюваної під вартою, остання буде чинити незаконний вплив на свідків, схиляючи їх до викривлення показань, що є обґрунтуванням ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Окрім, цього встановлено, що кримінальне правопорушення було вчинене з застосуванням насильства, вказане підтверджує той факт, що ОСОБА_5 в подальшому може незаконно впливати на свідків та потерпілого у вказаному кримінальному провадженні.

Отже, враховуючи вищевикладене та те, що підозрювана ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, офіційно не працевлаштована, тому встановлена наявність ризиків, та все вищевказане свідчить, що відносно підозрюваної, необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, оскільки інші менш суворі заходи не забезпечать виконання нею процесуальних обов`язків, передбачених чинним Кримінальним процесуальним кодексом України та дотримання нею належної поведінки.

Таким чином, обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_5 є цілком обґрунтованими, так як вищевикладене дає достатні підстави для обрання виключного запобіжного заходу.

Обрання інших, менш тяжких запобіжних заходів, таких як особисте зобов`язання, домашній арешт чи застава не забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього кримінальним процесуальним законодавством обов`язків.

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , кримінального правопорушення, а також вищеперерахованих ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України, умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене щодо малолітньої дитини, суд вважає недоцільним визначати їй розмір застави.

Таким чином, застосування більш м`яких запобіжних заходів не сприятиме запобіганню ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, тому клопотання старшого слідчого слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Обрати відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Встановити строк дії ухвали - 60 днів, а саме: з 05 травня 2025 року до 03 липня 2025 року, в межах строку досудового розслідування.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

З врахуванням тривалої недостатньої кількості суддів в Біляївському районному суду Одеської області, щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які на лікарняному, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку виготовлення повного тексту ухвали суду, яке було виготовлено 28 травня 2025 року.