Провадження № 1-кс/643/4707/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2025 року слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові погоджене з прокурором клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за №0003323 від 07.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця р-спу Зоря Павлодарського району Павлодарської області, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 25.04.2001 Борівським РВ УМВС України в Харківській області, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділом УСБУ в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003323 від 07.11.2022, у якому ОСОБА_6 06.05.2023 повідомлено про підозру за ч.1 ст.111-2 КК України.

Під час досудового розслідування було встановлено, що у громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуваючи на території тимчасово окупованої Борівської територіальної громади Ізюмського району Харківської області, в невстановлений досудовим слідством час, проте не пізніше травня 2022 року, виник злочинний умисел, направлений на допомогу державі-агресору (пособництво), збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора, вчинених громадянином України, з метою завдання шкоди Україні шляхом реалізації і підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора, добровільного збору, підготовки та передачі матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави-агресора, її збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора.

Реалізуючи свій вищезазначений злочинний умисел, ОСОБА_6 діючи умисно, свідомо, перебуваючи на тимчасово окупованій території с.Підлиман Ізюмського району Харківської області, на початку травня 2022 року, зателефонував власнику СФГ "Моноліт" (код 30772983) ОСОБА_7 , який перебував на підконтрольній території України, та запропонував приглядати за господарством з метою його збереження, на що ОСОБА_7 надав згоду. Однак, ОСОБА_6 самостійно перейняв повноваження керівника СФГ "Моноліт", не повідомляючи про це ОСОБА_7 , та почав здійснювати господарську діяльність, використовуючи вказане господарство, у взаємодії з окупаційною владою та військовослужбовцями держави-агресора.

Так, ОСОБА_6 в період з травня по серпень 2022 року, реалізуючи свій вищезазначений злочинний умисел, діючи умисно та свідомо, перебуваючи на території с.Підлиман Ізюмського району Харківської області, на постійній основі добровільно надавав представникам збройних формувань держави-агресора рф м`ясо худоби, яка вирощувалась на території СФГ "Моноліт" належному ОСОБА_7 .

Надалі, у липні 2022 року ОСОБА_6 , перебуваючи на території с. Підлиман Ізюмського району Харківської області, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на реалізацію і підтримку рішень та дій держави-агресора, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора, а також добровільний збір, підготовку та передачу матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави-агресора, її збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора, з метою завдання шкоди Україні, діючи умисно, свідомо, домовившись та налагодивши стійкі зв`язки з представниками збройних формувань держави-агресора та окупаційної адміністрації держави-агресора, вивіз зі складських приміщень СФГ "Моноліт" 1100 тонн насіння соняшника, яке належало ОСОБА_7 , для продажу на території рф. Після реалізації вказаного врожаю отримані грошові кошти ОСОБА_6 частково привласнив, а частково передав представникам збройних формувань держави-агресора та окупаційної адміністрації держави-агресора.

У подальшому, у липні 2022 року ОСОБА_6 , перебуваючи на території с. Підлиман Ізюмського району Харківської області, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на реалізацію і підтримку рішень та дій держави-агресора, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора, а також добровільний збір, підготовку та передачу матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави-агресора, її збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора, з метою завдання шкоди Україні, діючи умисно, свідомо, налагодивши стійкі зв`язки з представниками збройних формувань держави-агресора та окупаційної адміністрації держави-агресора, здійснив перереєстрацію СФГ «Моноліт», яке належить ОСОБА_7 , у відповідності до вимог російського законодавства, отримав патент на своє ім`я "на торговую деятельность, сферу общественного питания, сферы обслуживания населения", в результаті чого вказане підприємство отримало зобов`язання щодо сплати податку на прибуток у казну держави-агресора РФ та створених нею окупаційних органів, а також можливість продовжувати провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території.

Також, у серпні 2022 року ОСОБА_6 , перебуваючи на тимчасово окупованій території с. Підлиман Ізюмського району Харківської області, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на підтримку рішень та дій держави-агресора, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора, діючи умисно, свідомо, налагодивши стійкі зв`язки з представниками збройних формувань держави-агресора та окупаційної адміністрації держави-агресора та діючи за їх згоди, надав розпорядження працівникам СФГ "Моноліт" здійснити збір врожаю з полів господарства, а саме озимої пшениці, яка була засіяна у 2021 році, якою ОСОБА_6 збирався розпорядитись на власний розсуд, однак не встуг у зв`язку з деокупацією Ізюмського району Харківської області.

Крім того, у період часу з травня по вересень 2022 року, ОСОБА_6 , перебуваючи на території с. Підлиман Ізюмського району Харківської області, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на реалізацію і підтримку рішень та дій держави-агресора, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора, а також добровільний збір, підготовку та передачу матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави-агресора, її збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора, з метою завдання шкоди Україні, діючи умисно, свідомо, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на завдання шкоди Україні, з метою підтримки військовослужбовців рф у веденні підривної діяльності проти України надавав належні СФГ "Моноліт" у с. Підлиман Ізюмського району Харківської області, власником якого є ОСОБА_7 , приміщення тракторної бригади для ремонту військової техніки ЗС рф.

Таким чином, ОСОБА_6 у зазначений вище період часу вчинив кримінально карані дії, пов`язані з пособництвом державі-агресору, основними складовими взаємозв`язаними ознаками та мотивами якого є: - спеціальний антидержавницький мотив - вчинення діяння на шкоду інтересам України, а також ідеологічний мотив та отримання особистих привілеїв;

- корисливі мотиви отримання привілейованого ставлення до себе та членів своєї сім`ї від представників держави-агресора;

- мета - заподіяння шкоди національній безпеці України, її патріотам, отримання привілейованого ставлення до себе та членів своєї сім`ї від військових і представників окупаційної влади;

- здійснення ним господарської діяльності у взаємодії з представниками рф, незаконними органами влади, створеними на тимчасовоокупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора;

- спрямованість всіх його дій у господарській діяльності саме на допомогу державі-агресору (пособництво), збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора;

- добровільний характер його господарської діяльності, здійснений з власного бажання, без фізичного та психічного примусу;

- спрямованість всіх дій, пов`язаних з пособництвом державі-агресору і не приховане бажання цього, характеризують його усвідомленість того, що він в умовах воєнного стану вчинив дії, спрямовані на допомогу державі-агресору, її збройним формуванням з метою завдання шкоди Україні шляхом реалізації їх рішень.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у пособництві державі-агресору, яке виразилось в умисних діях, спрямованих на допомогу державі-агресору, збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора, вчинених громадянином України, з метою завдання шкоди Україні шляхом: реалізації рішень та дій держави-агресора, збройних формувань держави-агресора збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст.111-2 КК України, тобто у вчиненні умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво), збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора, вчинених громадянином України, з метою завдання шкоди України шляхом реалізації підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора, добровільного збору, підготовки та передачі матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави-агресора, її збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави.

При всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, 06.05.2023 складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України.

09.05.2023 слідчим за погодженням з прокурором з дотриманням вимог ст.ст. 111, 135, 278 КПК України, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України (опубліковано повідомлення про підозру на веб-сайті Офісу Генерального прокурора (08.05.2023) та в газеті «Урядовий кур`єр» №40 (7438), від 09.05.2023, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження.

12, 15 та 16 травня 2023 року ОСОБА_6 в порядку, передбаченому ст.135 КПК України, викликаний на 10 год. 00 хв. для проведення процесуальних дій - вручення письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, допиту як підозрюваного, а також вручення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з додатками до нього.

Однак, у зазначений час ОСОБА_6 та в подальшому жодного разу не з`явився, причин своєї неявки не повідомив.

17.05.2023 слідчим винесено постанову про оголошення підозрюваного ОСОБА_6 у розшук, у зв`язку із переховуванням останнього від органів досудового розслідування.

17.05.2023 слідчим винесено постанову про зупинення досудового розслідування №0003323 від 07.11.2022 на підставі п.2 ч.1 ст.280 КПК України.

04.09.2023 постановою слідчого досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні відновлено, у зв`язку із необхідністю проведення процесуальних дій.

04.09.2023 слідчим винесено постанову про зупинення досудового розслідування №0003323 від 07.11.2022 на підставі п.2 ч.1 ст.280 КПК України.

25.08.2025 постановою слідчого досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні відновлено, у зв`язку із необхідністю проведення процесуальних дій.

Вина підозрюваного ОСОБА_6 у скоєному злочині повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколами допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 ; інформацією отриманою від ГВ КІБ УСБУ в Харківській області на виконання доручення слідчого, яка міститься у відповідях від 13.12.2022, та іншими відомостями.

Під час проведення досудового розслідування та слідчих (розшукових) дій, направлених на встановлення місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_6 було встановлено, що останнім було здійснено виїзд на територію російської федерації та на даний час перебуває у м. Москва.

В ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 підозрюється у пособництві державі-агресору, яке виразилось в умисних діях, спрямованих на допомогу державі-агресору, збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора, вчинених громадянином України, з метою завдання шкоди Україні шляхом: реалізації рішень та дій держави-агресора, збройних формувань держави-агресора збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора, переховується від органів досудового розслідування, та з метою подальшого уникнення покарання, може і надалі переховуватись від слідства та суду, а також може знищити, сховати або спотворити будь - яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, тобто існує наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - у органу досудового розслідування виникла необхідність у обранні підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно частини 6 ст.193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Вказані вище ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному конкретному випадку є недоцільними, і саме тримання під вартою може запобігти зазначеним ризикам. На підставі викладеного слідчий просить клопотання задовольнити.

Прокурор клопотання підтримав, просив обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Зазначив, що ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова від 26.08.2025 надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Підозрюваний ОСОБА_6 доставлений в судове засідання не був, так як знаходиться у розшуку.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, зазначив, що стороною обвинувачення не доведено жодного з ризиків, які перелічені у ст.177 КПК України. Посилання сторони обвинувачення на практику Європейського суду є недоцільним, оскільки це порушує право на захист його підзахисного. Також повідомив, що у нього не було конфіденційної бесіди з його підзахисним, позиція з ним також не узгоджена, за таких обставин дане клопотання задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим.

Суд, дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши думку прокурора, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Згідно ч.6 ст.193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутністю підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Під час ознайомлення із матеріалами клопотання судом встановлено, що станом на день розгляду вищевказаного клопотання ОСОБА_6 оголошено у розшук.

Крім того, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Надані стороною обвинувачення докази, які зібрані в кримінальному провадженні та доведені прокурором при розгляді даного клопотання, свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

На даний час органом досудового розслідування ОСОБА_6 оголошено про підозру у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої. Отже, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, міру покарання, яка може бути до нього застосована у випадку визнання його винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України, а також те, що останній після вчинення злочину відразу покинув територію України та станом на даний час перебуває у розшуку, свідчить про те, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду після встановлення його місця знаходження. Характер вчинення кримінального правопорушення та встановлені в ході розслідування обставини вказують на те, що перебуваючи на волі підозрюваний може вчинити інший злочин.

Також, відповідно до ч.6 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

При вирішенні питання щодо задоволення клопотання слідчий суддя враховує, що слідчим та прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, тому вважає за доцільне задовольнити клопотання та застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід - тримання під вартою.

Також, слідчий суддя бере до уваги, що ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова від 26.08.2025 надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0003323 від 07.11.2022 відносно підозрюваного ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України.

Слідчий суддя констатує, що питання про належність, допустимість, достовірність та достатність доказів, для підтвердження винуватості підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, вирішується судом безпосередньо під час розгляду кримінального провадження. Оцінка доказів винуватості, їх належність та допустимість, на даній стадії досудового розслідування слідчим суддею суду першої інстанції перевірці не підлягають.

Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суддя враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст. 183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Відповідно до п.«с» ч.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я чи з інших підстав слідчому судді не надано.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 183, 193 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області ОСОБА_5 задовольнити та обрати стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківській слідчий ізолятор» строком на 60 діб з часу його доставки до місця кримінального провадження.

Після затримання ОСОБА_6 не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження, розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_6 в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1