Справа № 489/2168/25
Провадження № 1-кс/489/939/25
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

22 квітня 2025 року місто Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржниці ОСОБА_3 (дистанційно), розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миколаєва заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_4 ,

встановила:

27.03.2025 до Ленінського районного суду м. Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого у кримінальному провадженні №0002399 від 11.10.2024.

Ухвалою від 03.04.2025 слідчий суддя ОСОБА_5 заявив собі самовідвід, обґрунтовуючи його тим, що заявниця вказує про вчинення суддею Новодеського районного суду Миколаївської області ОСОБА_6 злочину по відношенню до неї. Дане твердження є предметом розслідування вказаного кримінального провадження. З суддею Новодеського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_6 головуючий перебуває у неформальних, дружніх відносинах.

Ухвалою від 07.04.2025 заяву слідчого судді ОСОБА_5 задоволено, відведено його від розгляду скарги.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого визначення слідчого судді від 08.04.2025, скаргу передано на розгляд слідчого судді ОСОБА_4 .

У судовому засіданні 16.04.2025 усно ОСОБА_3 заявила відвід слідчому судді, у зв`язку з чим, для оформлення письмової заяви про відвід, судовий розгляд скарги відкладено.

17.04.2025 від ОСОБА_3 надійшла письмова заява про відвід слідчого судді ОСОБА_4 .

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 17.04.2025, заяву про відвід передано на розгляд судді ОСОБА_1 .

Мотиви заявленого відводу зводяться до порушення порядку визначення слідчого судді (п. 5 ч. 1 ст. 75 КПК України) та наявності неформальних, позапроцесуальних, дружніх стосунків між суддями Ленінського районного суду м. Миколаєва, знайомства із суддею ОСОБА_6 та її сином.

У судовому засіданні скаржниця свою заяву про відвід підтримала, зазначила, що справа за її скаргою має розглядатися в іншому суді.

Слідчий у судове засідання не прибув, своєї позиції письмово не виклав.

Суддя ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду заяви про відвід повідомлявся.

Заслухавши скаржницю, дослідивши заяву про відвід та додані до неї докази, суд дійшов таких висновків.

Частиною 1 ст. 75 КПК України визначено вичерпний перелік підстав для відводу судді у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні (ч. 2 ст. 80 КПК України).

Відвід повинен бути вмотивованим (ч. 5 ст. 80 КПК України).

Вирішуючи питання щодо дотримання порядку визначення слідчого судді, суд виходить з того, що підставою для відводу є саме порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи (п. 5 ч. 1 ст. 75 КПК України).

У свою чергу, ч. 3 ст. 35 КПК України передбачає, що визначення судді (запасного судді, слідчого судді), а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретного провадження здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації відповідних матеріалів, скарги, клопотання, заяви чи іншого процесуального документа за принципом випадковості та в хронологічному порядку з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, заборони брати участь у перевірці вироків та ухвал для судді, який брав участь в ухваленні вироку або ухвали, про перевірку яких порушується питання (крім перегляду за нововиявленими обставинами), перебування суддів у відпустці, відсутності у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відрядженням, а також інших передбачених законом випадків, через які суддя не може здійснювати правосуддя або брати участь у розгляді судових справ. Після визначення судді (запасного судді, слідчого судді) або судді-доповідача для конкретного судового провадження не допускається внесення змін до реєстраційних даних щодо цього провадження, а також видалення цих даних з Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, крім випадків, установлених законом.

Під час реєстрації скарги ОСОБА_3 , за принципом випадковості, з урахуванням спеціалізації та навантаження, слідчим суддею визначено ОСОБА_5 . Після задоволення його самовідводу, на підставі розпорядження керівника апарату від 08.04.2025, здійснено повторний автоматизований розподіл скарги, знову ж таки, за принципом випадковості, з урахуванням спеціалізації та навантаження. Внаслідок повторного автоматизованого визначення слідчого судді, слідчим суддею з розгляду скарги ОСОБА_3 визначено ОСОБА_4 . Будь-якого втручання в систему автоматизованого розподілу чи порушення порядку такого розподілу з повідомлених скаржницею обставин не встановлено. Відтак, вимоги заяви в цій частині є необґрунтованими.

Щодо неформальних, позапроцесуальних, дружніх стосунків між суддями Ленінського районного суду м. Миколаєва, знайомства із суддею ОСОБА_6 та її сином, суд виходить з того, що на підставі ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і, законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, справа «Білуха проти України») наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного.

Суб`єктивна неупередженість стосується особистих переконань та поведінки самого судді. Як правило, наявність суб`єктивної неупередженості презюмується доти, доки не буде доведено зворотне. Це означає, що якщо немає явних доказів упередженості судді (наприклад, особистої ворожості до однієї зі сторін), його суб`єктивна неупередженість вважається наявною (п.43 рішення ЄСПЛ у справі «Цулукідзе і Русулашвілі проти Грузії» (скарги №44681/21 та 17256/22)).

Обставин суб`єктивної упередженості слідчого судді ОСОБА_4 у заяві про відвід не наведено.

Щодо об`єктивної неупередженості суд виходить з того, що в заяві про відвід заявниця повідомляє про неформальні, позапроцесуальні, дружні стосунки між суддями, не наводячи при цьому будь-яких фактичних даних. Зазначено лише про факт спілкування (перебування в одному трудовому колективі), безвідносно до якоїсь із судових справ, тим більше, що стосується кримінального провадження №0002399. Про наявність приватного інтересу у вказаному кримінальному провадженні та факту суперечності між приватним інтересом і службовими повноваженнями судді із зазначенням того, в чому сама ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення слідчим суддею ОСОБА_4 , не наведено.

Крім того, на переконання суду, об`єктивна упередженість має бути також доведена хоч якимись доказами чи доводами. Без такого, будь-яке знайомство судді з особою, яка хоч якось проходить у кримінальному провадженні, може бути підставою для відводу/самовідводу. Тим більше невмотивованим виглядає посилання на дружні стосунки між суддями одного суду. Судді, як і учасники кримінального провадження, чи слідчі, чи прокурори, не можуть бути ізольованими, а спілкуються між собою пересуваються містом, відвідують місця загального користування тощо. Проте це жодним чином не свідчить про їх упередженість у розгляді конкретної справи. Про особисте знайомство слідчого судді ОСОБА_4 із суддею ОСОБА_6 доводи заяви не свідчать. Знайомство ж із сином судді ОСОБА_6 , який працював у Ленінському районному суді м. Миколаєва з 2018 року по серпень 2020 року (згідно з проведеним скаржницею розслідуванням), взагалі виглядає малоймовірним, оскільки ОСОБА_4 призначено на посаду судді лише у 2021 році. Отже, навіть на думку стороннього спостерігача, не можуть виникнути сумніви в неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 .

Враховуючи викладені вище висновки, заява ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 75, 80, 81, 370, 372 КПК України, суддя

постановила:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 від 17.04.2025 про відвід слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1