Справа № 524/9264/23
Провадження №1-кп/524/156/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2025 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кременчука обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002502 від 13.10.2023, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дивин, Коростишівського району, Житомирської області, громадянина України, який має середню освіту, одружений, на утриманні не має малолітніх чи неповнолітніх дітей, не є учасником бойових дій, АТО та ООС, є інвалідом та не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 29.03.2005 Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 115 КК України до 12 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком того ж суду від 15.10.2002 за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі, остаточно призначено покарання у виді 12 років 6 місяців позбавлення волі, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

ВСТАНОВИВ:

Під час судового розгляду прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Він обґрунтував клопотання тим, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися, а також неможливістю завершити судовий розгляд по суті до закінчення терміну дії запобіжного заходу.

Представник потерпілого ОСОБА_4 підтримав клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_6 просила суд застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, посилаючись на те, що прокурором не доведені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, і його доводи ґрунтуються на припущеннях. Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника та також просив змінити йому запобіжний захід на більш м`який.

Суд, заслухавши думки учасників кримінального провадження та дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків.

Підставою для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та подальшого його продовження під час досудового розслідування та судового провадження стало доведення перед судом ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини 1 статті 177 КПК України, згідно з якими обвинувачений, у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, може:

?переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

?знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

?незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

Вказані ризики та твердження про їх існування обґрунтовуються такими обставинами:

? ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином.

?Докази у справі досліджені та свідки допитані, проте це не виключає виникнення необхідності повторного дослідження доказів та допиту свідків.

?Завершити судовий розгляд кримінального провадження до моменту завершення терміну дії запобіжного заходу неможливо.

?Обставини, які обґрунтовували продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , не змінилися.

Таким чином, із врахуванням обставин, передбачених статтею 178 КПК України (зокрема, тяжкості висунутого обвинувачення та суворості можливого покарання), суд приходить до висновків щодо існування ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини 1 статті 177 КПК України.

Вищезазначені обставини, на переконання суду, є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою. Застосування більш м`яких запобіжних заходів, з врахуванням встановлених обставин, на переконання суду, не гарантує запобігання цим ризикам.

Враховуючи наявність вищезазначених ризиків та обставини, передбачені ст. 178 КПК України, суд дійшов висновку про неможливість запобігання цим ризикам застосуванням більш м`якого запобіжного заходу. У зв`язку з цим клопотання прокурора підлягає задоволенню, а клопотання захисту та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу відхиленню.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства. Оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, який є злочином, вчиненим із застосуванням насильства, суд не визначає розмір застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 331, 350, 369-372, 392 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 діб, тобто до 06 листопада 2025 року включно.

У задоволенні клопотання захисника та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя Автозаводського районного суду

м. Кременчука ОСОБА_7