справа № 563/591/25
провадження № 1-кс/563/105/25
У Х В А Л А

15 квітня 2025 року м. Корець

Слідчий суддя Корецького районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю: скаржника ОСОБА_3 , заступника начальника СВ ВП №7 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000039 від 01.03.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст.383, ч. 1 ст. 384, ст. 386 КК України на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,

встановив:

11 квітня 2025 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаною скаргою, в якій зазначив, що оскаржуваною постановою слідчого від 31 березня 2025 року закрито кримінальне провадження №0000039 від 01.03.2025 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 1, 2 ст. 383, ч. 1 ст. 384, ст. 386 КК України.

Постанова мотивована тим, що не виявлено фактів, які б вказували на наявність складу кримінальних правопорушень передбачених ч. 1, 2 ст. 383, ч. 1 ст. 384, ст. 386 КК України.

Скаржник вважає, що слідчим не досліджено всіх обставин кримінального провадження, не здійснено дій спрямованих на перевірку зазначених у його заявах обставин, не допитано ряду осіб. Тому вважає, що слідчий не провівши всіх необхідних слідчих (розшукових) дій для повного та неупередженого досудового розслідування передчасно закрила кримінальне провадження. Зокрема, між іншим, стверджує, що йому не надано доступу до протоколів допитів свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , і взагалі, він сумнівається чи вони були допитані. Зазначив, що жодних дій висловлених вищезазначеними особами він не вчиняв (боєприпаси не зберігав, заборонену символіку не поширював, незаконної торгівлі забороненими предметами не здійснював). Дані твердження і повідомлення в його сторону він розцінює, як вчинення відносно нього кримінальних правопорушень, передбачених відповідними частинами статей 383, 384 КК України. Разом з тим, за вказаними, на його думку, неправдивими повідомленнями до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 27 березня 2023 року за № 0000944 були внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-1 КК України. Просить скасувати оскаржувану постанову та зобов`язати слідчого розглянути подану заяву про визнання його потерпілим, надати йому такий статус, зобов`язати поновити досудове розслідування та надати доступ до матеріалів провадження, зокрема допитів та пояснень ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ..

В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав. Зазначив, що жодних протиправних дій не вчиняв. Зокрема, ще раз наголосив на тому, що знайдені у нього в результаті санкціонованого у рамках провадження №0000944 обшуку речі не є забороненими. Зокрема, корпус гранати є імітаційним, прапори та пілотки, на його думку, не є забороненими, так як знаходяться у його володінні, як приватного колекціонера, і тим більше багато інтернет-аукціонів такі речі без проблемно продають. А тому, всі повідомлення у його сторону, які позиціонують його, як злочинця є надуманими, неправдивими та такими, що завдають шкоди його репутації як законослухняному громадянинові

Слідча у судовому засіданні щодо поданої скарги заперечила, в її задоволенні просила відмовити. Зазначила, що нею, на основі повно з`ясованих обставин, винесено належним чином обгрунтовану постанову про закриття провадження у справі за відсутності складу кримінальних правопорушень передбачених ч. 1, 2 ст. 383, ч. 1 ст. 384, ст. 386 КК України. Між іншим, зазначила, що в рамках досудового розслідування було допитано свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .. Зазначені особи, з позиції ймовірності повідомили, що ОСОБА_3 є колишнім військовослужбовцем, має приватну колекцію старожитностей, виявляє цікавість до предметів старовини, зокрема і військового призначення, а тому цілком можливо, що може зберігати у своїй колекції і зразки, зброї, боєприпасів чи інших заборонених предметів. Крім того, з пояснень ОСОБА_7 з`ясовано, що ОСОБА_3 через соціальні мережі неодноразово здійснював продаж предметів з забороненою комуністичною символікою. Саме з цих підстав за вказаними фактами до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000944 від 27 березня 2023 року були за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-1 КК України. Досудове розслідування у вказаному провадженні продовжується. Підтвердила, що у рамках розслідування провадження №0000039 з клопотаннями до слідчого судді про надання тимчасового доступу до матеріалів провадження 0000944, зокрема щодо протоколів допиту ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , з метою надання ним комплексної оцінки на предмет відповідності критеріям правдивості/неправдивості, не зверталася.

Вивчивши скаргу і додані до неї документи, заслухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Згідно ч. 1 п. 1 ст. 303 КПК України під час досудового провадження можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, рішення слідчого про закриття кримінального провадження, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до вимог ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Встанолено, що за фактами викладеними в заявах ОСОБА_3 01.03.2025 до ЄРДР внесені відомості та зареєстроване кримінальне провадження за №00000039 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.1, 2 ст. 383, ч. 1 ст. 384, ст. 386 КК України.

ОСОБА_3 під час допиту в рамках кримінального провадження повідомив, що 07.07.2023 у нього було проведено санкціонований обшук в межах кримінального провадження № 0000944 від 27 березня 2023 року та вилучено декілька вимпелів періоду СРСР, портретів леніна та корпус начальної гранати. Тоді, з слів ОСОБА_3 він і дізнався, що ОСОБА_8 та ОСОБА_6 стосовно нього дали неправдиві свідчення працівникам СБУ, зокрема щодо того, що він через соціальні мережі здійснював розповсюдження комуністичної символіки шляхом її продажу та зберігає вдома боєприпаси.

Слідча в постанові про закриття кримінального провадження № 0000944, зокрема, вказала, що в рамках кримінального провадження 27 березня 2023 року від 5 відділу 6 управління Департаменту військової контррозвідки Служби Безпеки України до Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, надійшло повідомлення про те, що в ході здійснення оперативно-службової діяльності отримано інформацію стосовно мешканця с. Великі Межирічі Рівненського району Рівненської області, колишнього військовослужбовця Збройних Сил України, причетного до розповсюдження та продажу забороненої Законом України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборони пропаганди їхньої символіки» символіки комуністичної партії, а також тоталітарного режиму СССР.

Відомості про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000944 від 27 березня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-1 КК України.

29 червня 2023 року до ВП № 7 Рівненського РУП надійшов рапорт старшого оперуповноваженого СКП ВП № 7 Рівненського РУП ОСОБА_9 про те, що під час проведення оперативно-розшукових міроприємств, було здобуто інформацію щодо поширення комуністичної символіки та пропаганди комуністичного тоталітарного режиму щодо якого причетний громадянин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , який може зберігати за місцем проживання, в жилих та нежилих приміщення вищевказаної адреси комуністичну, нацистську символіку для подальшої пропаганди комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів.

В ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 , було вилучено 58 головних уборів (пілоток) червоного кольору, 4 прапори червоного кольору, предмет ззовні схожий на корпус до імітаційної гранати, дві картини із зображенням « ОСОБА_10 », дерев`яна палиця (вимпел) з прапором СРСР червоного кольору.

Разом з тим, слідчий суддя вважає за необхідне наголосити на такому.

Суб`єктивна сторона кримінальних правопорушень передбачених ч.1, 2 ст. 383 КК України характеризується лише прямим умислом, бо вказівка закону на завідомо неправдивий характер повідомлення, показань свідчить про усвідомлення винним того, що спрямовані ним на адресу відповідних органів відомості не відповідають дійсності, і його бажання вчинити такі дії. Помилкова думка особи про відповідність відомостей дійсності, або лише припущення про існування певного факту виключає відповідальність за ст. 383 КК.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони кримінального правопорушення ч. 1 ст. 384 КК України є певна обстановка його вчинення, оскільки передбачені в ст. 384 КК дії мають бути здійснені лише при провадженні дізнання, досудового слідства, судового чи виконавчого провадження або здійсненні розслідування тимчасовою слідчою комісією ВРУ. Крім того, суб`єкт вказаного кримінального правопорушення, спеціальний - свідок, потерпілий, експерт, оцінювач майна або перекладач у кримінальному, цивільному, адміністративному провадженні чи при здійсненні виконавчого провадження, які у встановленому законом порядку попереджені про кримінальну відповідальність за вчинення дій, зазначених у ст. 384 КК.

Однією з ознак об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ст. 386 КК, є активна поведінка особи - діях, що здійснюються в одній з таких форм: примушування зазначених осіб(свідка, потерпілого, експерта) до відмови від давання або до давання завідомо неправдивих показань чи висновку шляхом погрози вбивством, насильством, знищенням майна або розголошенням ганебних відомостей.

Однак, слідчим під час досудового розслідування та винесення постанови не з`ясовано та не надано комплексної оцінки показанням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 з точки зору їх достовірності/ймовірності та характеру таких висловлювань в контексті ознак та складу кримінальних правопорушень за ч. 1, 2 ст. 383 КК України. Зокрема щодо того, чи була висловлена зазначеними вище особами інформація заздалегідь неправдивою та умисно повідомленою працівникам правоохоронних органів, чи це були частково правдиві висловлювання висловлені з точки зору припущень.

Не досліджено хто є спеціальними суб`єктами за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, і в рамках якого кримінального провадження були ймовірно надані такі показання, чи навпаки, не проаналізовано відсутність таких ознак.

Так само комплексно не проаналізовано суб`єктний склад за ст. 386 КК України, або знову ж таки його відсутність.

Більшість відповідей на вказані питання та досягнення відповідно всебічного, повного дослідження обставин справи можна було здобути шляхом аналізу заяв, повідомлень та первинних протоколів допиту наявних у матеріалах кримінального провадження № 0000944 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-1 КК. Однак, слідчий з відповідними клопотаннями про надання тимчасового доступу до вказаного провадження не зверталася.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Однак, з постанови слідчого про закриття кримінального провадження не вбачається проведення всіх слідчих чи процесуальних дій в повному обсязі. Так, предметом доказування у цьому провадження є неправдиві показання осіб, на які вказує скаржник, в іншому кримінальному провадженні, проте протоколи допитів зазначених осіб слідчою не зібрано, приєднано до матеріалів цього провадження, а відтак не надана належна оцінка їхнім показанням.

У відповідності до вимог ст. 110 КПК України, постанова про закриття кримінального провадження має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи.

Відповідно до вимог КПК України прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватись після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

В рамках даного кримінального провадження відсутнє всебічне, повне дослідження обставин справи, а мотиви прийняття постанови про закриття кримінального провадження та їх обґрунтування є передчасними.

В судовому засіданні встановлено, що під час проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні слідчим СВ ВП № 7 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області не вчинено всіх дій, передбачених вимогами КПК України, зокрема: не досліджено усіх доказів, не оглянуто в порядку визначеному процесуальним законом матеріалів іншого провадження, не надано їм оцінки та не вжито всіх передбачених законом заходів для забезпечення ефективності досудового розслідування, в зв`язку з чим органом досудового розслідування передчасно зроблено висновок щодо відсутності в діяннях складів кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст.383, ч. 1 ст. 384, ст. 386 КК України.

Пункт 2 ч.1 ст.284 КПК України передбачає закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Водночас, закриття кримінального провадження за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення можливо у разі встановлення, що подія, з приводу якої надійшли заява або повідомлення, відбулася, була результатом вчиненого особою діяння (дії або бездіяльності), але сама по собі не є злочином, оскільки: відсутній хоча б один із елементів складу кримінального правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона) або наявні обставини, які виключають злочинність діяння.

В оскаржуваній постанові, слідчим не зазначено які саме елементи кожного складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст.383, ч. 1 ст. 384, ст. 386 КК України (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона) відсутні у діянні. Слідчим не вказано в чому саме полягає діяння, хто є суб`єктом його вчинення, не встановила наявності суб`єктивної сторонни діяння, а також не конкретизувала об`єктивної сторонни діянь.

Вказане, у своїй сукупності, порушує встановлені чинним КПК України вимоги щодо змісту постанови про закриття кримінального провадження, яка має бути обґрунтованою і відповідати на всі поставлені заявником питання, які виключають можливість подальшого розслідування провадження, і, як наслідок, обумовлять його закриття.

Слідчий суддя вважає, що під час прийняття рішення про закриття кримінального провадження № 0000039, від 01.03.2025, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 1, 2 ст. 383, ч. 1 ст. 384, ст. 386 КК України, не були дотримані вимоги щодо всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин провадження та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Враховуючи наведене, слідчий суддя доходить висновку, що досудове розслідування проведено неповно та поверхнево, у зв`язку із чим постанову про закриття кримінального провадження необхідно скасувати та направити матеріали провадження для продовження досудового розслідування.

Стосовно інших вимог заявника зазначених у скарзі слідчий суддя зазначає таке.

Згідно ст.303 КПК України визначено перелік рішень, дій чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право визначених осіб на таке оскарження.

Вказаний перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Зобов`язання слідчого поновити проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні до переліку рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право визначених осіб на таке оскарження не передбачене. Разом з тим, скасування оскаржуваної постанови призводить до автоматичного відновлення досудового розслідування.

Крім того, заявником оскаржується бездіяльність щодо нерозгляду заяви про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що скаржник із такою заявою звернувся до слідчої вже після постановлення оскаржуваної постанови, а відтак слідча було позбавлена процесуальної можливості вирішити порушене ОСОБА_3 питання. Після скасування постанови про закриття кримінального провадження скаржник не позбавлений права заявити перед органом досудового розслідування про визнання його потерпілим у цьому провадженні.

Щодо скарги в частині надання доступу до матеріалів провадження слідчий суддя вважає за необхідне вказати на таке.

Як зазначалося, вище та не оспорювалося учасниками кримінального провадження заявник у рамках провадження №0000039 є заявником.

Відповідно до ст. 60 КПК України, заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим. Заявник має право: 1) отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; 1-1) отримувати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань; 2) подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи; 3) отримати інформацію про закінчення досудового розслідування.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що вимога заявника про надання доступу до матеріалів провадження не підлягає задоволенню, так як його статус у кримінальному провадженні - не передбачає такого права.

В даному випадку слідчий суддя вправі роз`яснити, що заявник в силу свого чинного правового статусу може звернутися до слідчого про визнання його потерпілою особою, на що слідчий має винести вмотивовану постанову.

У разі визнання заявника потерпілою особою він в силу п. 11 ч. 1 ст. 56 КПК України вже може знайомитися з матеріалами, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, в порядку, передбаченому цим Кодексом, у тому числі після відкриття матеріалів згідно зі статтею 290 цього Кодексу, а також знайомитися з матеріалами кримінального провадження, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, у випадку закриття цього провадження;

Керуючись статтями 5, 7, 22, 26, 110, 220, 221, 303-309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Скаргу задоволити частково.

Постанову слідчого відділення поліції №7 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_4 від 31 березня 2025 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000039 від 01 березня 2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст.383, ч. 1 ст. 384, ст. 386 КК України - скасувати.

В задоволенні решти клопотанння відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено о 11:00 годині 18 квітня 2025 року.

Слідчий суддя