УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2025 Справа №607/14709/25 Провадження №1-кс/607/4076/2025

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого в ОВС Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 , від 25.10.2024 про закриття кримінального провадження №0000015 від 21.03.2024,

ВСТАНОВИВ:

16.07.2025 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області зі скаргою на постанову старшого слідчого в ОВС Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 , від 25.10.2024 про закриття кримінального провадження №0000015 від 21.03.2024.

В обґрунтування скарги скаржник ОСОБА_3 вказує, що постановою старшого слідчого в ОВС Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 , від 25.10.2024 було закрито кримінальне провадження №0000015 від 21.03.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 362, ч. 2 ст. 366 КК України.

Разом з тим, скаржник вважає вказану постанову передчасною, протиправно та такою, що підлягає скасуванню.

Так, скаржник вказує, що своїх заявах про вчинене кримінальне правопорушення від 20.03.2024, ним було заявлено вимогу про визнання його потерпілим, натомість, слідчий в порушення положень ч.2 ст. 55 КПК України, не винісши постанови про відмову у визнанні його потерпілим та намагався здійснити його допит в якості свідка, чим умисно намагався звузити його процесуальні права в межах даного кримінального провадження.

Окрім цього, слідчий не перевірив в установленому законом порядку свідчення працівників ОВС, які були допитані в ході досудового розслідування, відтак на переконання скаржника, слідчий умисно не виконав своїх обов`язків по збиранню доказів кримінальних правопорушень шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових дій), в порядку ст. 93 КПК України, а обмежився збиранням доказів невинуватості працівників ОВС.

Також скаржник зауважує, що під час подачі ним заяви до окружної Кременецької прокуратури про кримінальне правопорушення від 20.03.2024, ним зазначалися кримінальні правопорушення, які, на його думку, підлягали правовій кваліфікації по ст.366 КК України, натомість, працівники ІНФОРМАЦІЯ_1 , після вивчення поданих ним заяв, відкрили кримінальні провадження за ст. 366 та ст. 362 КК України, оскільки після перевірки даних, які викладені ним в заяві від 20.03.2024 та перевірки електронних даних ІПНП встановили факт несанкціонованих дій з інформацією, яка обробляється в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах), автоматизованих системах, комп`ютерних мережах.

Поряд з цим, слідчий навіть не намагався встановити в установлений законом спосіб факт несанкціонованого втручання в ці системи, не витребував документи (матеріали фотозйомки, звукозапису, відеозапису та інші носії інформації (у тому числі комп`ютерні дані), які можуть свідчити про факт такого втручання в розумінні, п. 1 ч.2 ст.99 КПК України та не призначив технічної експертизи в порядку ст. 101 КПК України з приводу наявності чи відсутності факту втручання працівників ОВС в автоматизовані, комп`ютерні системи, а отримав від ОВС, працівники якого підлягають кримінальній відповідальності, довідку про те, що у працівників ОВС все гаразд і вони нічого не знали і не знають.

Крім того, слідчий проводячи досудове розслідування, в тому числі і по ст. 362 КК України, не звертався до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до документів, який полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити виїмку). Відтак, в кримінальному провадженні, відсутні документи, про які ним заявлено, як про підроблені, а також відсутні дані інформаційних електронних систем, до яких був здійснений несанкціонований доступ.

З огляду на вищевикладене скаржник просить скаргу задовольнити, визнати протиправною та скасувати постанову старшого слідчого в ОВС Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 , від 25.10.2024 про закриття кримінального провадження №0000015 від 21.03.2024.

28.07.2025 старшим слідчим в ОВС Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 подано письмові заперечення на скаргу ОСОБА_3 , у яких слідчий вказує, що у ході досудового розслідування проведено значну кількість слідчих та процесуальних дій, зокрема допитано поліцейських в діях яких ОСОБА_3 вбачає ознаки кримінального правопорушення, витребувано окремі документи, що можуть мати значення для кримінального провадження, а також отримано висновок службового розслідування щодо можливих порушень законності та службової дисципліни окремих працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також вживалися заходи щодо проведення допиту як свідка заявника, однак на неодноразові повідомлення (повістки) про виклик ОСОБА_3 на допити до слідчого не з`явився та не надав показань за фактами викладеними у його заявах. Слідчий зауважує, що проведеним досудовим розслідуванням у діях інспектора ІНФОРМАЦІЯ_3 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , інспектора ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 , заступника начальника з превентивної діяльності ВП N?1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області майора поліції ОСОБА_7 , не встановлено ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361 КК України, а також не встановлено ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України в діях інспектора реагування ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_8 , інспектора ОД ВЮП УПД ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 та заступника начальника відділення поліції з превентивної діяльності Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_10 . Враховуючи вищенаведене, 25.10.2024 ним в межах кримінального провадження прийнято рішення про закриття. Слідчий вважає постанову про закриття даного кримінального провадження мотивованою, об`єктивною та законною, оскільки у ході досудового розслідування кримінального провадження, всебічно, повно і неупереджено досліджено всі обставини кримінального провадження та надано їм належну правову оцінку, в результаті чого прийнято законне та неупереджене рішення. З урахуванням вказаного, слідчий просить відмовити в задоволенні скарги.

У судове засідання скаржник ОСОБА_3 не з`явився, проте подав заяву про розгляд справи у його відсутність. У вказаній заяві ОСОБА_3 зазначив, що він є особою з інвалідністю другої групи та особисто прибути до суду для участі у розгляді його скарги не має можливості за станом здоров`я та у зв`язку із відсутністю коштів для оплати проїзду. Також він не може скористатись послугами безоплатної правничої допомоги через Центр з надання безоплатної правничої допомоги, через необхідність особистої явки до такого центру. Крім того, в режимі відеоконференції приймати участі він також не має змоги через необхідність явки до найближчого суду, а приймати участі в режимі відеоконференції через систему «Електронний суд» він також не має можливості за браком доступу до технічних електронних комунікаційних засобів, так як має лише кнопковий телефон. Водночас скаржник підтверджує всі викладені в своїй скарзі підстави та обставини та просить її задовольнити.

За вказаних обставин, враховуючи, що скаржник ОСОБА_3 є особою з інвалідністю 2 групи, слідчий суддя приходить до висновку про можливість розгляду скарги за відсутності скаржника.

Старший слідчий в ОВС Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, проте у письмових запереченнях просив провести розгляд скарги без його участі.

На вимогу слідчого судді з Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові надійшли матеріали кримінального провадження №0000015 від 21.03.2024.

Вивчивши матеріали скарги та долучені до неї документи, оглянувши матеріали кримінального провадження за №0000015 від 21.03.2024, слідчий суддя вважає, що у скарзі слід відмовити з таких підстав:

Відповідно до положень ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з вимогами п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді як судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Досудове розслідування злочинів здійснюється у формі досудового слідства, а кримінальних проступків - у формі дізнання в порядку передбаченому цим кодексом (ст. 215 КПК України).

Згідно з ст. 3 КПК України, досудове слідство - форма досудового розслідування, в якій здійснюється розслідування злочинів.

Стаття 40 КПК України визначає, що слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Слідчий зокрема уповноважений: 8) приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу;

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України ,кримінальне провадження закривається вразі, якщо: 2) встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Копія постанови слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження надсилається заявнику, потерпілому, прокурору (ч.6 ст. 284 КПК України).

Так, у ході судового розгляду скарги слідчим суддею встановлено, що в провадженні Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові перебувало кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000015 від 21.03.2024за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 361, ч. 2 ст. 366 КК України.

Постановою старшого слідчого в ОВС Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 , від 25.10.2024 дане кримінальне провадження закрите відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю діях інспектора ІНФОРМАЦІЯ_3 , старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , інспектора ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 , заступника начальника з превентивної діяльності ВП № l (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області майором поліції ОСОБА_7 , ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361 КК України, а також в діях інспектора реагування патрульної поліції СПД № l (м. Почаїв) Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_8 , інспектора ОД ВЮП УПД ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 та заступника начальника відділення поліції з превентивної діяльності Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_11 ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України.

Слідчий суддя погоджується з постановою слідчого від 25.10.2024 про закриття кримінального провадження №0000015 від 21.03.2024та вважає її мотивованою та такою, яка ґрунтується на достатніх доказах, зібраних в ході досудового розслідування з таких підстав.

Відповідно до ч.3 ст.110 КПК України, рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне. Відповідно до п.5 цієї статті постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Згідно ч. 5 ст. 38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Частина 2 ст. 9 КПК України встановлює, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ст. 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Згідно вимог п. 1, 2 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

У відповідності до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

В ст. 284 КПК України чітко визначені підстави до закриття кримінального провадження. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження і оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим матеріалами кримінального провадження, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватись лише після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Згідно ч. 1 ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження №0000015 від 21.03.2024 встановлено, що старший слідчий в ОВС Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 при закритті цього кримінального провадження дотримався вказаних вимог закону.

Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 20.03.2024 за заявою ОСОБА_3 внесено відомості за ч. 1 ст. 361 КК України, а саме про те, що в Кременецьку окружну прокуратуру надійшла заява ОСОБА_3 , жителя АДРЕСА_1 про те, що 23.01.2024, в період часу з 08.00 до 18.00 год., заступник начальника відділення поліції № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_12 за попередньою змовою з працівником поліції ОСОБА_13 , які відповідно до Закону України «Про національну поліцію» мають доступ до інформаційних ресурсів єдиної інформаційної системи ІНФОРМАЦІЯ_6 та інших інформаційно-комунікаційних систем (інформаційних ресурсів), які наповнюються та постійно підтримуються в актуальному стані, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб. незаконно всупереч вимог ст. 291 КУПАП, володіючи достовірною інформацією, що постанова у справі про адміністративне правопорушення № БАД № 824766 від 30.11.2023 не набрала законної сили, а також володіючи відомостями що дана постанова оскаржена в суді в установленому законом порядку і станом на 23.01.2024 не набула законної сили, оскільки рішення суду у даній справі ухвалено 19.01.2024 і законної сили станом на дату складання офіційного документа листа від 23.01.2024 не набрало, внесли до супровідного листа за вихідним номером 643/115/6/02 про надсилання для примусового виконання у порядку ст. 308 КУпАЛ постанови у справі про адміністративне правопорушення № БАД № 824786 від 30.11.2023 відомості про офіційний документ, а саме в якості додатка долучено постанову у справі про адміністративне правопорушення № БАД № 2824766 від 30.11.2023, до якою умисно внесено завідомо неправдиві відомості у вигляді мокрої печатки прямокутної форми про те, що відповідно до вимог ст. 291 КУпАП постанова набрала законної сили 14.12.2023 і відповідно до положень ст. ст. 299, 303 КУПАП підлягає зверненню до примусового виконання, після чого посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_7 після отримання даного листа з додатком, 26.02.2024 відкрито виконавче провадження за ВП № 74285034 від 27.02.2024 стосовно боржника ОСОБА_3 та зобов`язано сплатити заборгованість розміром 1305,00 гривень, чим вчинили правопорушення, за яке передбачена кримінальна відповідальність за ч.1 ст. 366 КК України, тобто складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих.

Так, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 361 КК України, полягає у несанкціонованому втручанні в роботу інформаційних (автоматизованих), електронних комунікаційних, інформаційно-комунікаційних систем, електронних комунікаційних мереж.

Об`єктивна сторона даного злочину, характеризується: а) дією у вигляді несанкціонованого втручання в роботу електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів), автоматизованих систем, комп`ютерних мереж чи мереж електрозв`язку; б) суспільно небезпечними наслідками у формі: витоку, втрати, підробки, блокування інформації, спотворення процесу обробки інформації або порушення встановленого порядку її маршрутизації; в) причинним зв`язком між дією та зазначеними наслідками.

Суб`єктивна сторона злочину характеризується умисною формою вини.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження №0000015 від 21.03.2024, під час досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні слідчим здійснено ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій з метою повного, всебічного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження.

Зокрема, було допитано в якості свідків інспектора ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_14 та заступника начальника з превентивної діяльності ІНФОРМАЦІЯ_8 майором поліції ОСОБА_15 , які зазначили, що станом на день направлення постанови серії БАД № 824766 за ч. 2 ст. 122, ч. 5 ст. 121 КУпАП відносно ОСОБА_16 на виконання до ІНФОРМАЦІЯ_9 до канцелярії ВП № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області будь яких листів чи звернень про те, що вказана постанова оскаржується не надходило, а також із заявами ніхто з даного приводу не звертався, тому про це їм не було відомо. Крім того, у системі ІПНП не відображається рух матеріалів в судах України.

Крім того, в межах кримінального провадження слідчим скеровано запит в ІНФОРМАЦІЯ_2 для проведення службового розслідування за вказаним вище фактом та у відповідь отримано висновок службового розслідування щодо можливих порушень законності та службової дисципліни окремими працівниками ІНФОРМАЦІЯ_10 від 29.07.2024, яким встановлено, що відповідно до журналу реєстрації вхідних документів ІНФОРМАЦІЯ_8 у період з 30.11.2023 по 23.12.2023 інформації про надходження до ІНФОРМАЦІЯ_11 позовної заяви щодо скасування постанови БАД № 824766 від 30.11.2023 чи будь яких інших звернення від ОСОБА_17 не надходило. Інспектором ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_14 відповідно до даних ІПНП встановлено, що за постановою БАД № 824766 від 30.11.2023, яка вступила в законну силу, штраф у п`ятнадцятиденний термін не сплачено, а тому нею відповідно до ст. 307 КУпАП підготовлено супровідний лист для направлення постанови БАД № 824766 від 30.11.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_12 для примусового стягнення коштів. Вищевказаний лист підписано заступником начальника з превентивної діяльності ВП № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області майором поліції ОСОБА_18 та направлено до ІНФОРМАЦІЯ_12 за вихідним номером 643/115/6/02 від 23.12.2023. Відповідно до довідки № 2360/6/01-2024 від 25.07.2024 наданої ІНФОРМАЦІЯ_2 до ІКС ІПНП України не інтегрована інформаційна система, яка б дозволяла відслідковувати рух справ в судах України за позивними заявами громадян щодо скасування постанов про накладення адміністративних стягнень по справах про адміністративні правопорушення. Відтак, відомості, які стали підставою для призначення службового розслідування є такими, що не знайшли своє підтвердження за результатами службового розслідування. Під час проведення службового розслідування порушень службової дисципліни у діях інспектора ІНФОРМАЦІЯ_3 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_19 , інспектора ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_14 , а також заступника начальника з превентивної діяльності ІНФОРМАЦІЯ_8 майором поліції ОСОБА_18 встановлено не було.

За результатами проведення слідчих та процесуальних дій, слідчим встановлено, що в діях працівників ІНФОРМАЦІЯ_13 відсутня об`єктивна сторона злочину передбаченого ч. 1 ст. 361 КК України, оскільки вони не здійснювали несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих), електронних комунікаційних, інформаційно-комунікаційних систем, електронних комунікаційних мереж.

Окрім цього, 20.03.2024 за заявою ОСОБА_3 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за ч. 2 ст. 366 КК України, а саме про те, що в Кременецьку окружну прокуратуру надійшла заява ОСОБА_3 , жителя АДРЕСА_1 про те, що в період часу з 21.10.2021 по 24.01.2022, більш точно встановити дату та час не має можливості, невстановлені працівники поліції Кременецького відділу поліції ГУНП в Тернопільській області, які відповідно до Закону України «Про національну поліцію» мають доступ до інформаційних ресурсів єдиної інформаційної системи ІНФОРМАЦІЯ_6 та інших інформаційно-комунікаційних систем (інформаційних ресурсів), які наповнюються та постійно підтримуються в актуальному стані, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, незаконно всупереч вимог ст. 291 КУпАП, володіючи достовірною інформацією, що постанова у справі про адміністративне правопорушення № EAO № 94933543 від 21.10.2021 не набрала законної сили, внесли до документів, які було направлено до ІНФОРМАЦІЯ_14 завідомо-неправдиві відомості про то, що вказана вище постанова набрала законної сили і підлягає зверненню до примусового виконання згідно ст. ст. 299, 303 КУпАП, внаслідок чого 24.01.2022 на все майно ОСОБА_3 , вартістю понад 476 729, 67 гривень накладено арешт та протиправно стягнуто кошти в сумі 1085 гривень, чим ОСОБА_3 спричинено матеріальні збитки, що у двісті п`ятдесят і більше перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян, чим спричинено тяжкі наслідки, чим вчинили правопорушення, за яке передбачена кримінальна відповідальність за ч. 2 ст. 366 КК України, тобто складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 366 КК України, полягає у складанні, видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесенні до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, іншому підробленні офіційних документів, якщо вони спричинили тяжкі наслідки.

Об`єктивна сторона даного злочину, характеризується активною поведінкою - діями, які полягають у перекручуванні винним істини в офіційних документах чи у видачі неправдивих офіційних документів шляхом використання для цього свого службового становища.

Внесення до документів неправдивих відомостей означає внесення (включення) до дійсного (справжнього) офіційного документа, який зберігає належну форму та необхідні реквізити, інформації, яка повністю або частково не відповідає дійсності.

За частиною 2 ст. 366 КК карається службове підроблення, що спричинило тяжкі наслідки.

Згідно з приміткою 4 до ст. 364 КК України, тяжкими наслідками у статтях 364-367 вважаються такі наслідки, які у двісті п`ятдесят і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Суб`єктивна сторона службового підроблення характеризується тільки прямим умислом.

З метою повного, всебічного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, слідчим було допитано в якості свідка інспектора ІНФОРМАЦІЯ_15 ОСОБА_9 , яка зазначила, що 18.11.2021 нею згідно чинного законодавства направлено адміністративну постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 4933543 за ч.1 ст. 126 КУпАП відносно гр. ОСОБА_3 , на примусове стягнення до ІНФОРМАЦІЯ_12 . При цьому, інформація про те, що ОСОБА_3 , оскаржує вказану постанову на момент відправлення їй не було відомо.

Також, в межах кримінального провадження слідчим скеровано запит в ІНФОРМАЦІЯ_2 для проведення службового розслідування за вказаним вище фактом та у відповідь отримано висновок службового розслідування щодо можливих порушень законності та службової дисципліни окремими працівниками ІНФОРМАЦІЯ_10 від 29.07.2024, яким встановлено, що оскільки штраф за адміністративною постановою серії ЕАО № 4933543 за ч.1 ст. 126 КУпАП відносно гр. ОСОБА_3 не було сплачено у вставлений законом строк, а саме протягом 15 днів, відповідно до ст. 307, 308 КУпАП дану постанову, яка набрала законної сили, 18.11.2021 року за вих. № 16124 начальником ІНФОРМАЦІЯ_16 за підписом заступника начальника Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області підполковника поліції ОСОБА_20 надіслано для примусового виконання до ІНФОРМАЦІЯ_12 . Також, до ІНФОРМАЦІЯ_17 будь-які документи про оскарження адміністративної постанови ЕАО N?4933543 від 21.10.2021 у період з 21.10.2021 по 18.11.2021 року не надходили. Відповідно до довідки наданої УАП ГУНП в Тернопільській області до ІНФОРМАЦІЯ_18 не інтегрована інформаційна система, яка б дозволяла відслідковувати рух справ в судах України за позивними заявами громадян щодо скасування постанов про накладення адміністративних стягнень по справах про адміністративні правопорушення. Відтак, відомості, які стали підставою для призначення службового розслідування є такими, що не знайшли своє підтвердження за результатами його проведення. Під час проведення службового розслідування порушень службової дисципліни у діях інспектора реагування патрульної поліції ІНФОРМАЦІЯ_19 ОСОБА_8 , інспектора ОД ВЮП УПД ГУНІ в Тернопільській області ОСОБА_9 та заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_20 ОСОБА_11 встановлено не було..

Відтак, з огляду на наявні матеріали кримінального провадження вбачається, що вимоги кримінального процесуального закону були в повній мірі дотримані слідчим при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження. При винесені оскаржуваної постанови слідчий встановив всі фактичні обставини, вжив всіх заходів для їх встановлення, чим дотримався вимог ст. 9 КПК України та надав належну правову оцінку усім отриманим доказам, із спростуванням доводів, на які посилається сторона потерпілої, а тому постанова про закриття кримінального провадження є законною та обґрунтованою

Встановлені слідчим суддею та перелічені вище обставини у своїй сукупності свідчать про те, що слідчим всебічно, повно й неупереджено досліджені всі обставини кримінального провадження, оскаржувана постанова відповідає вимогам ст. 110 КПК України, містить зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

При цьому слідчий суддя вважає, що зазначення у вступній та резолютивній частині оскаржуваної постанови, про те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000015 від 21.03.2024 здійснюється за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 362,ч. 2 ст. 366 КК України є технічної опискою, яка допущена слідчим помилково, оскільки як слідує із мотивувальної частини постанови, у ній правильно надана оцінка кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 361, ч. 2 ст. 366 КК України.

Водночас, посилання скаржника на порушенням слідчим ч. 2 ст. 55 КПК України, оскільки останнім на його вимогу про визнання його потерпілим не було винесено постанови про відмову у визнанні його потерпілим, слідчий суддя до уваги не бере, та зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді, слідчий або прокурор виносить лише за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, що передбачено ч. 5 ст. 55 КПК України.

Як слідує із матеріалів кримінального провадження, у ході досудового розслідування було неодноразово вжито заходів для проведення допиту ОСОБА_3 в якості свідка в межах вказаного кримінального провадження.

Зокрема, 23.05.2025 о 17 год. 28 хв. слідчим в порядку ст. 135 КПК України, було здійснено телефонний дзвінок на номер мобільного телефону, який належить ОСОБА_3 та повідомлено останнього про необхідність прибути до слідчого на допит на 10 год. 00 хв. 28.05.2024.

28.05.2024 слідчим повторно було здійснено телефонний виклик до ОСОБА_3 , з метою нагадування про необхідність його прибуття до слідчого для проведення допиту. В ході телефонної розмови ОСОБА_3 повідомив, що він не має можливості прибути до слідчого.

В подальшому слідчим було надано доручення оперативним працівникам ДБР з метою проведення допиту як свідка ОСОБА_3 .

Відповідно до рапорта ст. оперуповноваженого ТУ ДБР у м. Львові від 18.06.2024 встановлено, що 17.06.2024 було здійснено виїзд за адресою місця проживання ОСОБА_3 , по АДРЕСА_1 . В ході розмови ОСОБА_3 відмовився від надання показів як свідок, оскільки вважає себе потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Також за адресою місця проживання ОСОБА_3 скеровано три повістки про виклик на допит до слідчого, а саме на 15.07.2024, 17.07.2024 та на 19.07.2024, отримання яких підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення 18.07.2024 поштових відправлень ОСОБА_3 .

Однак, будучи належним чином повідомленим про виклик до слідчого ОСОБА_3 на допит до слідчого жодного разу не з`явився.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна у ході розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань ОСОБА_3 жодного разу не виявив зацікавленості ходом досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000015 від 21.03.2024 та до слідчого не з`явився, а відтак слідчий був позбавлений можливості вручити йому пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

Слідчий суддя звертає увагу, що незважаючи на те, що ОСОБА_3 викликався на допит до слідчого в якості свідка, слідчий жодним чином не був позбавлений можливості після такого допиту та встановлення обставин завдання ОСОБА_3 будь якої шкоди визнати його потерпілим у кримінальному провадженні та вручити йому пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого. Так само як і не був позбавлений можливості встановити очевидні та достатні підстави вважати, що ОСОБА_3 не завдано шкоди, зазначеної у ч.1 ст. 55 КПК України та винести постанову про відмову у визнанні останнього потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Також, слідчий суддя відхиляє доводи скаржника з приводу того, що слідчим не було призначено технічної експертизи та не здійснено тимчасовий доступ до речей і документів, оскільки скаржником не обґрунтовано необхідності здійснення вказаних слідчих дій.

Таким чином, доводи скаржника ОСОБА_3 що органом досудового розслідування не були проведені всі необхідні дії для повного з`ясування обставин у справі не знайшли свого підтвердження під час дослідження матеріалів кримінального провадження. Мотиви скарги базуються на суб`єктивній думці скаржника, яка фактично ґрунтується на непогодженні з самим рішенням слідчого та висновками зробленими останнім при оцінці доказів наявних в матеріалах кримінального провадження, а не з встановленими обставинами справи чи неповнотою досудового розслідування. Проте незгода скаржника з прийнятою слідчим постановою про закриття кримінального провадження з наведених у скарзі міркувань не є підставою для її скасування.

Слідчий суддя також звертає увагу, що згідно з ч. 4 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Слідчий уповноважений приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених КПК України, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 КПК України, що слідує зі змісту ч. 2 ст. 40-1 КПК України.

Проаналізувавши постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до переконання, що висновок слідчого про наявність підстав для закриття кримінального провадження ґрунтується на достатніх доказах, зібраних ним в ході досудового розслідування. Висновки слідчого, викладені в постанові щодо зазначених обставин, підтверджуються матеріалами кримінального провадження №0000015 від 21.03.2024.

З огляду на зазначене, на думку слідчого судді, слідчий правильно надав оцінку фактичним обставинам справи і наявним доказам, а також ним було обґрунтовано прийнято рішення про закриття кримінального провадження №0000015 від 21.03.2024, оскаржувана постанова містить зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення діючого законодавства.

За таких обставин, скарга ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого в ОВС Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 , від 25.10.2024 про закриття кримінального провадження №0000015 від 21.03.2024 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 3, 9, 38, 40-1, 91, 110, 303-307, 284, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого в ОВС Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 , від 25.10.2024 про закриття кримінального провадження №0000015 від 21.03.2024 , - відмовити.

Матеріали кримінального провадження №0000015 від 21.03.2024 повернути до Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з моменту її оголошення, якщо ухвала слідчого судді була постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областіОСОБА_1