Номер провадження: 11-кп/813/2167/25
Справа № 519/277/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2025 року м. Одеса

Суддя-доповідач судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , проаналізувавши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , на ухвалу Південного міського суду Одеської обл. від 16.06.2025 про залишення без розгляду заяви обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_5 від розгляду к/п №0000478 від 13.10.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України

установив:

Вищезазначеною ухвалою суду 1-ої інстанції було залишено без розгляду заяву обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_3 про відвід судді Південного міського суду Одеської обл. ОСОБА_5 від розгляду к/п №0000478 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

В подальшому, 26.06.2025 захисником ОСОБА_3 через підсистему «Електронний суд» було подано апеляційну скаргу на зазначену ухвалу суду від 16.06.2025, в якій останній, посилаючись на незаконність ухвали, просить її скасувати та задовольнити заяву про відвід судді Південного міського суду Одеської обл. ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Мельник проти України» (Melnyk v. Ukraine) від 28.03.2006, заява №23436/03, право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду, такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (п. 57 Рішення у справі «Ашингдейн проти Сполученого Королівства» від 28.05.1985, п. 96 Рішення у справі «Кромбах проти Франції» від 13.02.2001).

Вимогами ч. 1 ст. 392 КПК України передбачено, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами 1-ої інстанції та не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених ст. 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Разом з тим, згідно із ч. 2 ст. 392 КПК України, ухвали, постановлені під час судового провадження в суді 1-ої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першоюцієї статті.

На підставі аналізу змісту апеляційної скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що к/п №0000478 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України перебуває на розгляді у суді 1-ої інстанції на стадії судового розгляду, тому ухвала суду про залишення без розгляду заяви про відвід судді окремому апеляційному оскарженню не підлягає.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями ст. 394 цього Кодексу.

Враховуючи те, що в апеляційній скарзі захисник оскаржує ухвалу, яка не підлягає окремому оскарженню в апеляційному порядку, то вважаю, що необхідно відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 та повернути її останньому.

Керуючись ст.ст. 24, 370, 392, 399, 419, 532 КПК України, суддя доповідач

ухвалив:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Південного міського суду Одеської обл. від 16.06.2025 про залишення без розгляду заяви обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_5 від розгляду к/п №0000478 від 13.10.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надіслати захиснику ОСОБА_3 разом із апеляційною скаргою та доданими до неї матеріалами.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя Одеського апеляційного суду: ОСОБА_2