Справа № 953/4764/25
н/п 1-кс/953/5320/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" липня 2025 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі заявника адвоката ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Київського районного суду м. Харкова заяву захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_7 від розгляду скарги адвоката ОСОБА_3 , яка подана в інтересах ОСОБА_6 на повідомлення про підозру від 13.05.2025 у кримінальному провадженні № 0000347 від 15.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні слідчого судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_7 перебуває скарга адвоката ОСОБА_3 , яка подана в інтересах ОСОБА_6 на повідомлення про підозру від 13.05.2025 у кримінальному провадженні № 0000347 від 15.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України .

Так, 22.07.2025 в судовому засіданні при розгляді вищевказаної скарги, захисник ОСОБА_3 заявила відвід слідчому судді ОСОБА_7 , обгрунтовуючи його тим, що клопотання, яке було викладене в тексті скарги про доставку підозрюваного до суду слідчим суддею було проігноровано. Крім цього вказала, що головуюча суддя ОСОБА_7 відповідними ухвалами про застосування запобіжних заходів вже сформувала певну позицію, що, на думку захисника, може призвести до унеможливлення повного і неупередженого розгляду скарги. На підставі вказаного просила відвести слідчого суддю ОСОБА_7 від розгляду скарги сторони захисту на повідомлення про підозру.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_3 підтримала подану заяву про відвід судді в повному обсязі, просила її задовольнити, посилаючись на підстав, викладені в заяві про відвід.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні проти задоволення заяви про відвід судді ОСОБА_7 заперечували, вважали, що підстави для відводу судді ОСОБА_7 - відсутні.

Суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_7 22.07.2025 подала заяву, в якій просила розглядати заяву про відвід у її відсутність у зв`язку зі службовою зайнятістю. Доводи заяви про відвід є необгрунтованими та безпідставними, у задоволенні заяви просила відмовити.

Відповідно до частини третьої статті 81 КПК України при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Суд, заслухавши доводи захисника, думку прокурора та слідчого вважає, що заява про відвід слідчого судді ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) в п. 66 рішення у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007 р. (заява № 7577/02) зазначив, що безсторонність, в сенсі п.1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

В п. 105 рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Волков проти України» від 09.01.2013 р. (заява № 21722/11) суд дійшов висновку про те, що між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності.

Особа, яка подала заяву про відвід слідчого судді, повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді у розгляді справи. Водночас відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Згідно з ч. 2 ст. 344 КПК України питання про відвід вирішується судом відповідно до вимог ст. 75-81 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя не має права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини існує презумпція неупередженості судді.

Будь-які сумніви щодо цього мають бути підтверджені відповідними доказами, яким надається об`єктивна оцінка. Безпідставні твердження про неупередженість судді не повинні перешкоджати належному та ефективному розгляду справи по суті у розумні строки.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі «Веттштайн проти Швейцарії», п. 43).

Так, згідно зі ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, зокрема суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу.

Відвід повинен бути вмотивованим.

За приписами статей 126, 129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя є незалежні та керуються верховенством права, вплив на них у будь-який спосіб забороняється.

Згідно з роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року "Про незалежність судової влади", процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом (п.10). Відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Зі змісту заяви про відвід слідчого судді вбачається, що твердження захисника ОСОБА_3 про упередженість слідчого судді ОСОБА_7 ґрунтуються на тому, що підозрюваного ОСОБА_6 не було доставлено з колонії до суду для особистої участі у судовому засіданні у зв`язку із розглядом скарги захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_3 на повідомлення про підозру від 13.05.2025 у кримінальному провадженні №0000347 від 15.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.336 КПК України, судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі: 1) неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин; 2) необхідності забезпечення безпеки осіб; 3) проведення допиту малолітнього або неповнолітнього свідка, потерпілого; 4) необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження; 4-1) введення воєнного стану або під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України; 5) наявності інших підстав, визначених судом достатніми.

Зі змісту ч.2 ст.336 КПК України, суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження. У разі якщо сторона кримінального провадження чи потерпілий заперечує проти здійснення дистанційного судового провадження, суд може ухвалити рішення про його здійснення лише вмотивованою ухвалою, обґрунтувавши в ній прийняте рішення. Суд не має права прийняти рішення про здійснення дистанційного судового провадження, в якому поза межами приміщення суду перебуває обвинувачений, якщо він проти цього заперечує, крім випадків здійснення дистанційного судового провадження в умовах воєнного стану.

Так, у постанові ККС ВС від 21.10.2021 у справі № 522/10934/21 зазначено: Питання про форму участі особи (особиста присутність або участь через відеозв`язок) належить до процесуальних рішень, які ухвалюються судом з урахуванням обставин справи, зокрема місця перебування особи, логістичних можливостей, безпеки та ефективності процесу.

Отже, вирішення питання щодо участі підозрюваного в судовому засіданні безпосередньо в залі судового засідання чи в режимі відеоконференції відноситься до процесуальних рішень слідчого судді.

Як зазначалось вище, згідно з ч. 1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя, зокрема, не може брати участь у кримінальному провадженні у випадках, коли є обставини, що викликають сумнів у його неупередженості.

Однак, у поданій заяві адвоката таких обставин не наведено. Сам по собі факт розгляду слідчим суддею ОСОБА_7 інших клопотань у кримінальному провадженні № 0000347 від 15.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України не може свідчити про упередженість судді або порушення принципу змагальності чи права на справедливий судовий розгляд.

Таким чином, вищезазначене не свідчить про зацікавленість, необ`єктивність та упередженість слідчого судді ОСОБА_7 при розгляді скарги адвоката ОСОБА_3 , яка подана в інтересах ОСОБА_6 на повідомлення про підозру від 13.05.2025 у кримінальному провадженні № 0000347 від 15.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, а заявлений відвід зводиться тільки до суб`єктивного ставлення адвоката ОСОБА_3 до слідчого судді ОСОБА_7 , будь-яких інших визначених законом підстав для відводу у процесі розгляду заяви про відвід, судом встановлено не було, доказів того, що існують об`єктивно обґрунтовані обставини, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності слідчого судді ОСОБА_7 відсутні, у зв`язку із чим, заява про відвід задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.35, 75, 76, 80, 81, 336, 376 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні заяви захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_7 від розгляду скарги адвоката ОСОБА_3 , яка подана в інтересах ОСОБА_6 на повідомлення про підозру від 13.05.2025 у кримінальному провадженні № 0000347 від 15.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1