Провадження №: 1-кп/755/252/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ "15" квітня 2025 р.

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у межах кримінального провадження відомості відносно якого внесені до ЄРДР №0003372 від 28.09.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, не одруженого, з середньою спеціальною освітою, раніше неодноразово судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України, при цьому зазначив, що ризики передбачені ст. 177 КПК України, які були наявні під час досудового розслідування не зникли, тому вважає за доцільне обрати обвинуваченому саме такий запобіжний захід з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник не заперечували проти обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Крім того ОСОБА_4 поскаржився на погане самопочуття.

Суд вислухавши думку учасників судового розгляду приходить до наступного:

що відповідно до частини 1 статті 331 Кодексу, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Отже, відповідно до вказаного положення Кодексу допускається під час судового провадження у суді першої інстанції під час судового розгляду обрання таких запобіжних заходів забезпечення кримінального провадження, як запобіжні заходи у виді домашнього арешту та тримання під вартою, без перевірки обґрунтованості підстав їх застосування.

Однак продовження дії заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжних заходів у виді домашнього арешту та тримання під вартою, обраних під час досудового розслідування, без перевірки судом обґрунтованості підстав для їх застосування, суперечить вимогам обов`язкового періодичного судового контролю за застосуванням запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, закріпленого у частині другій статті 29 Конституції України, згідно з якою „ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом".

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

За приписами статті 177 КПК України підставою як для застосування, так і для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають суду достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом..

Згідно положень ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; наявність судимостей у обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше, а також інші обставини зазначені в законі.

Суд вважає, що зазначені у промові прокурора ризики існують, з огляду на обставини кримінального правопорушення та тяжкість інкримінованого обвинуваченому правопорушення.

Крім того, ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених частиною четвертою ст. 183 КПК України.

Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Так, відповідно до п.2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається, щодо особи, підозрюваної обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вирішуючи питання про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою судом враховуються тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, дані про його особу, його стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, офіційно не працює, а також наявність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та застосувати стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави, з урахуванням майнового стану обвинуваченого, у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що на даній стадії судового розгляду, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, що у дає достатні підстави вважати, що на даній стадії судового розгляду застосування більш м`якого запобіжного ніж тримання під вартою не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти можливим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Щодо скарг обвинуваченого на стан здоров`я, відповідно до п.2 ч.6 ст. 206 КПК України з урахуванням вищевказаного, суд дійшов висновку, про необхідність забезпечення обвинуваченого ОСОБА_4 медичне обстеження стану здоров`я кваліфікованими спеціалістами та лікування згідно медичного призначення за результатами обстеження, в умовах СІЗО (з урахуванням його скарг, щодо відмови у наданні медичної допомоги у слідчому ізоляторі).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 206 331 КПК України,

постановив:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства Юстиції України строком на 60 днів, тобто до 14 червня 2025 року включно.

Визначити ОСОБА_4 , заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно на день прийняття рішення становить 242 240 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Дніпровського районного суду м. Києва (Отримувач: ТУДСАУ в місті Києві, , МФО: 820172, Банк отримувача: Державна казначейська служба України м. Київ, р/р № UA1012089), у разі внесення якої він підлягає звільненню з-під варти.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на обвинуваченого, у разі внесення застави, наступні обов`язки: не відлучатись за межі м. Київ без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора, суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

Визначити 2-місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня внесення застави.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі порушення ним обов`язків, покладених на нього в цій ухвалі, застава звертається у дохід держави.

Відповідно до ч.7 ст. 206 КПК України зобов`язати Начальника Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України забезпечити медичне обстеження стану здоров`я ОСОБА_4 кваліфікованими спеціалістами та лікування згідно медичного призначення за результатами обстеження, в умовах СІЗО (з урахуванням його скарг). Про результати повідомити суд.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити начальнику ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства Юстиції України.

Ухвала суду про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: