Дата документу 28.05.2025Справа № 554/7415/25
Провадження № 1-кс/554/6937/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого відділу розслідування злочинів, скоєних проти особи, СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 про примусове відібрання біологічних зразків, погоджене прокурором, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000709 від 23 квітня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду із вище зазначеним клопотанням, яке мотивує наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.04.2025 року, близько 21.00 год., більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 та його рідний брат ОСОБА_5 знаходилися в приміщені будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де між ними, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, виник словесний конфлікт.

У ході вказаного словесного конфлікту, у ОСОБА_5 виник раптовий умисел, спрямований на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 відшукав в приміщенні будинку дерев`яну палицю, яку у подальшому, тримаючи в одній зі своїх рук, умисно наніс нею не менше трьох ударів по різним частинам тіла ОСОБА_5 , а саме в ліву частину тулуба під лівою рукою та по голові, спричинивши тим самим останньому тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ: забій головного мозку важкого ступеня з формуванням субдуральної гематоми лівої гемісфери головного мозку. Масивний травматичний САК. Множинні контузійні вогнища лівої гемісфери головного мозку. Набряк головного мозку. Дислокаційний синдром. Параорбітальна гематома ліворуч. Забій м`яких тканин обличчя та шиї зліва. Множинні забої м`яких тканин тулуба та кінцівок, які у своїй сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень.

Смерть ОСОБА_5 настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок набряку-набухання головного мозку, інших уточнених травм голови, використання тупого предмета з метою убивства чи нанесення ушкоджень, відповідно до довідки №231 від 24.04.2025 року, наданої Кременчуцькою філією ДСУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

30.04.2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомлено про підозру за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Під час проведення обшуку за місцем скоєння кримінального правопорушення, а саме господарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками поліції виявлено та вилучено одяг та речі, на яких виявлено плями речовини бурого кольору, яка за зовнішнім виглядом схожа на кров. Також під час проведення обшуку виявлено та вилучено дерев`яний предмет по типу палиця, яка ймовірно є знаряддям злочину та зберегла на собі сліди біологічного походження. Для встановлення чи мається на вилучених речових доказах сліди біологічного походження 02.05.2025 року старшим слідчим Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 винесена постанова про відібрання біологічних зразків у підозрюваного ОСОБА_5 , а саме про відібрання зразків букального епітелію, з якою підозрюваний ОСОБА_5 ознайомився 02.05.2025 року за участі свого захисника ОСОБА_7 . Ознайомившись з постановою, 02.05.2025 року підозрюваний ОСОБА_5 надав слідчому письмову заяву про відмову у добровільному наданні біологічних зразків букального епітелію, зразків крові та проведення йому дактилоскопіювання.

У подальшому, 20.05.2025 року слідчим СУ ГУНП в Полтавській області капітаном поліції ОСОБА_4 винесено постанову про відібрання біологічних зразків у підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме таких біологічних зразків: зразки букального епітелію, крові з метою призначення та проведення судово-молекулярно-генетичних та судово-імунологічних експертиз.

Ознайомившись з постановою про відібрання у нього біологічних зразків, підозрюваний ОСОБА_5 повідомив, що відмовляється добровільно надавати біологічні зразки.

Отже, під час досудового слідства виникла необхідність у проведенні судово-імунологічної, судово-цитологічної, судово-молекулярно-генетичної експертизи для встановлення наявності на вилучених речах крові та епітеліальних клітин, а також можливості їх походження від підозрюваного ОСОБА_5 , для чого необхідно примусово відібрати зразки букального епітелію та крові у підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Підозрюваний та захисник в судове засідання не з`явились, захисник надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та без участі підозрюваного.

Суд, заслухавши прокурора та слідчого, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Положеннями ч.1 ст.8 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до вимог ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні визначені у ч.1 ст. 91 КПК України.

Згідно до вимог ч.2 ст.93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених КПК України.

Судом встановлено, що у провадженні СУ ГУ НП в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000709 від 23.04.2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

23.04.2025 року до Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення з органів охорони здоров`я про те, що в медичному закладі, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , помер ОСОБА_5 , 1978 року народження, мешканець АДРЕСА_1 .

30.04.2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомлено про підозру за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

02.05.2025 року та 20.05.2025 року слідчим СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 винесено постанови про відібрання біологічних зразків у підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме таких біологічних зразків: зразки букального епітелію, крові з метою призначення та проведення судово-молекулярно-генетичних та судово-імунологічних експертиз

Ознайомившись із вказаними постановами про відібрання у нього біологічних зразків, підозрюваний ОСОБА_5 повідомив, що відмовляється добровільно надати біологічні зразки.

Слідчий зазначає, що виникла необхідність у проведенні судово-імунологічної, судово-цитологічної, судово-молекулярно-генетичної експертизи для встановлення наявності на вилучених речах крові та епітеліальних клітин, а також можливості їх походження від підозрюваного ОСОБА_5 , для чого необхідно примусово відібрати зразки букального епітелію та крові у підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Питання отримання зразків для експертизи врегульоване ст.245 КПК України.

Відповідно до ст. 245 КПК України, у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею. У випадку, якщо проведення експертизи доручено судом, відібрання зразків для її проведення здійснюється судом або за його дорученням залученим спеціалістом; порядок відібрання зразків з речей і документів встановлюється згідно з положеннями про тимчасовий доступ до речей і документів (статті 160-166 цього Кодексу); відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 цього Кодексу. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.

Відповідно до ст.159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Згідно ст.160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів.

Статтею 63 Конституції України визначене загальне право не свідчити проти себе та своїх близьких. Особа не несе відповідальності за відмову надавати свідчення або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом.

До повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (п.18 ч.1 ст.3 КПК України).

За практикою Європейського суду з прав людини фізична недоторканість особи охоплюється поняттям «приватне життя», що охороняється статтею 8 Конвенції (рішення від 26.03.1985 у справі «X та У проти Нідерландів») і стосується найбільш інтимних аспектів приватного життя, а обов`язкове медичне втручання, навіть незначне, становить втручання у це право.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці звертав увагу на недопущення застосування до особи примусових заходів задля отримання від неї даних, які можуть бути використані як підстава для висунення обвинувачення такій особі. Право не свідчити проти себе передбачає, зокрема, що у кримінальній справі сторона обвинувачення, намагаючись довести вину обвинуваченого, не може використовувати докази, здобуті всупереч волі обвинуваченого за допомогою методів примусу чи тиску (справа «Яллох проти Німеччини», рішення від 11.07.2006; «Функе проти Франції», рішення від 25.02.1993; «Джей Бі проти Швейцарії», рішення від 03.05.2001).

Викладені у цих справах висновки ЄСПЛ не означають того, що відібрання біологічних зразків у примусовому порядку в будь-якому разі суперечить Конвенції, однак у кожному разі має перевірятись правомірність отриманих доказів. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод не забороняє застосування такої процедури, якщо вона відповідно до Закону є необхідною.

Біологічні зразки у особи можуть бути отримані поза її згодою лише тоді, коли метою відібрання таких зразків не є отримання доказів обвинувачення особи, яка надає такі зразки.

Під біологічними зразками особи слід розуміти всі зразки, пов`язані з життєдіяльністю особи як біологічної істоти: зразки відбитків пальців рук, почерку, мовлення і голосу особи, зразки відбитків зубів, відбитків будь-яких поверхонь тіла людини (губ, ліктів, ступень ніг тощо), запахових слідів людини, а також усі зразки біологічного походження в їх класичному розумінні (слина, кров, сперма, піт, волосся, нігті тощо), а їх відбирання необхідно здійснювати у відповідності до ч.3 ст.245 КПК України.

Так, в рішенні ЄСПЛ «Сондерз проти Сполученого Королівства» від 17.12.1996 зазначено, що до проб біологічного матеріалу відносяться зразки крові, волосся або іншої тканини та матеріали, які виробляються в процесі природної життєдіяльності організму як, наприклад, зразки видиханого повітря, сечі, голосу.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Згідно з ч.2 ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», якщо міжнародним договором України, який набрав чинності, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Примусове відібрання біологічних зразків для проведення експертизи і в подальшому використання цих зразків у справі як доказ обвинувачення особи, яка надає такі зразки, викликають сумніви у їх законності, оскільки Конституцією України та принципами КПК України передбачено, що людина має право не свідчити проти себе та своїх близьких. Таким чином, застосовуючи примус для відібрання зразків, тим самим відбувається порушення даних норм та необґрунтоване порушення прав людини.

У процесі розгляду слідчим суддею клопотання слідчого встановлено, що метою відібрання біологічних зразків у нього поза його згодою є отримання доказів його причетності до вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, слід зазначити, що якщо доказ, отриманий таким чином (шляхом примусового відбору біологічних зразків), згодом буде розтлумачено органом досудового розслідування як доказ обвинувачення, що має вирішальне значення для встановлення вини особи, він буде недопустимим з огляду на положення ст.87 КПК України та ст.6 Конвенції.

За наведених обставин, вимоги клопотання слідчого є необґрунтованими, а тому слідчий суддя не вбачає підстав для його задоволення.

Керуючись ст. 63 Конституції України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ратифікованою Законом №475/97-ВР від 17.07.1997, ст.2, 18, 110, 160-166, 241, 245, 309, 376 КПК України, слідчий судя -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого відділу розслідування злочинів, скоєних проти особи, СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 про примусове відібрання біологічних зразків, погоджене прокурором, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000709 від 23 квітня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, залишити без задоволення.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Заперечення на дану ухвалу може бути подано під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1