В И Р О К

іменем України

06 серпня 2025 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра у складі:

Головуючий суддя ОСОБА_1

За участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000702, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кінешма, Івановської обл., російської федерації, громадянина України, з середньою освітою, холостого, такого, що не має судимості в силу ст. 89 КК України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину за наступних обставин:

17 червня 2025 року, в денну годину доби, більш точного часу та дати досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , проходячи поруч будинків по вул. Вишнева у м. Родинське Донецької області, точної адреси досудовим розслідуванням не встановлено, знайшов на землі корпус оборонної осколкової ручної гранати типу Ф-1 та запал типу УЗРГМ.

Усвідомлюючи, що вказані предмети у своєму поєднанні є оборонною осколковою ручною гранатою, яка відноситься до категорії бойових припасів та придатна для здійснення вибуху, ОСОБА_5 , в порушення вимоги «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року, а також «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, а також боєприпасів до зброї та вибухових речовин», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21 серпня 1998 року, які забороняють носіння, зберігання, придбання, передачу чи збут без відповідного дозволу вогнепальної зброї та боєприпасів, не маючи передбаченого законом дозволу, діючи з прямим умислом, підняв вказані корпус оборонної осколкової ручної гранати типу Ф-1 та запал типу УЗРГМ та поклав їх у одягнену на нього нагрудну сумку через плече, тим самим придбав без передбаченого законом дозволу бойовий припас.

Того ж дня, в денну годину доби, більш точного часу та дати досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 переніс незаконно придбану оборонну осколкову ручну гранату до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та почав незаконно зберігати бойовий припас без передбаченого законом дозволу.

В подальшому, 17 липня 2025 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , забрав корпус оборонної осколкової ручної гранати типу Ф-1 (1 од.), виготовлений промисловим (заводським) способом, який є вибуховою речовиною) та засіб підриву (засіб детонування) уніфікований запал ручної гранати модернізований дистанційної дії типу УЗРГМ (1 од.) виготовлений промисловим (заводським) способом, який споряджений вибуховою речовиною, з місця їх зберігання, поклав їх в нагрудну сумку через плече та переніс їх до ділянки місцевості за адресою: Донецька область, м. Добропілля, перехрестя вулиці Потьомкіна та провулку Луганський, тим самим незаконно переніс бойовий припас без передбаченого законом дозволу.

Того ж дня, 17 липня 2025 року о 09 год. 54 хв. ОСОБА_5 був зупинений працівниками СРПП ВП № 1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області з метою перевірки документів та встановлення особи на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану» № 1456 від 29 грудня 2021 року, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року, введеного згідно указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, ст. 15 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» та ст. ст. 32, 34 Закону України «Про Національну поліцію» під час чого, останній повідомив, що має при собі оборонну осколкову ручну гранату, у зв`язку з чим, на місце події було викликано слідчо-оперативну групу.

У період часу з 10 год. 34 хв. по 10 год. 42 хв. 17 липня 2025 року, під час огляду місця події ОСОБА_5 добровільно видав:

- корпус оборонної осколкової ручної гранати типу Ф-1 (1 од.), виготовлений промисловим (заводським) способом, який є вибуховою речовиною);

- засіб підриву (засіб детонування) уніфікований запал ручної гранати модернізований дистанційної дії типу УЗРГМ (1 од.) виготовлений промисловим (заводським) способом, який споряджений вибуховою речовиною;

які у конструкційному поєднанні являються оборонною осколковою ручною гранатою типу Ф-1, яка відноситься до категорії бойових припасів, придатна для здійснення вибуху, яку ОСОБА_5 придбав, носив та зберігав без передбаченого законом дозволу.

За обвинувальним актом зазначені діяння ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України як придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

20 липня 2025 року між заступником керівника Покровської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_7 і ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості, яка разом з обвинувальним надана суду для затвердження.

За змістом угоди про визнання винуватості, з урахуванням обставин кримінального провадження, особи підозрюваного, наявності пом`якшуючих обставин у вигляді щирого каяття, сторони дійшли згоди, що за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, підозрюваному слід призначити покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням. Строк випробування, а також обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, які покладає суд на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, будуть визначені судом.

Вирішуючи питання щодо можливості затвердження зазначеної угоди суд виходить з того, що зазначена угода про визнання винуватості відповідає вимогам до змісту таких угод, передбаченим ст. 472 КПК України, зокрема угода містить:

- зазначення її сторін;

- формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

- істотні для відповідного кримінального провадження обставини;

- беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення;

- обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце);

- узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення;

- наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України;

- наслідки невиконання угоди.

Судом при опитуванні в підготовчому засіданні обвинуваченого ОСОБА_5 , який повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, встановлено, що останній розуміє:

1) що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, а він має такі права:

- мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення;

- мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно;

- допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;

2) наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України;

3) характер обвинувачення;

4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом в підготовчому засіданні встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що:

1) умови угоди не суперечать вимогам КПК України та/або закону, не допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;

2) умови угоди відповідають інтересам суспільства;

3) умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4) відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;

5) відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

6) наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Суд враховує приписи ч. 2 ст. 75 КК України, за якими суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Умови угоди про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням ґрунтуються на приписах ст. 75 КК України та підтверджених матеріалами кримінального провадження фактичних обставинах, які доводять можливість виправлення ОСОБА_5 без відбування покарання, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, і таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення і досягнення інших цілей покарання.

За наведених обставин, з урахуванням думки обвинуваченого, його захисника та прокурора, які підтримують укладення угоди про визнання винуватості та просять її затвердити, слід затвердити укладену між заступником керівника окружної прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_5 раніше не застосовувався і клопотання про його обрання до набрання вироком законної сили сторонами не заявлялося.

На підставі ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_5 на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експертів.

Керуючись ст.ст. 314, 374, 468 - 475 КПК України,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 20 липня 2025 року між заступником керівника Покровської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_7 та ОСОБА_5 .

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нове кримінальне правопорушення та виконає покладені на нього згідно п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: уламки корпусу гранати Ф-1 та запалу УЗРГМ-2, передані на зберігання до ВП № 1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області, знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 7131 (сім тисяч сто тридцять сім) гривень 20 (двадцять) копійок.

Вирок може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена;

шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду за їх зверненням.

Головуючий:

06.08.2025