Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/259/25
Провадження № 1-кп/506/64/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.04.2025селище Окни

Красноокнянський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у селищі Окни Одеської області, обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.12.2024 року за №00000974, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, яка має середню освіту, офіційно непрацюючого, одруженого, котрий має малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого,

- обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.332 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Не пізніше 29.12.2024 року у ОСОБА_3 , який був обізнаний про порядок перетину державного кордону України громадянами України та іноземними громадянами, у порушення законів України: «Про державний кордон України», «Про прикордонний контроль», а також Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» зі змінами та Указу Президента України 69/2022 «Про загальну мобілізацію», після пропозиції особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, не знаючи про реальні мотиви вказаної особи, винник злочинний умисел спрямований на сприяння незаконному переправленню через державний кордон України трьох осіб, в обхід встановлених пунктів пропуску.

Далі, ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи з особистих мотивів, з метою виконання попередньої домовленості з особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, виконуючи свою роль, спрямовану на реалізацію злочинного умислу щодо сприяння незаконному переправленню громадян України через лінію державного кордону України, залучив до подальшого вчинення злочину свого знайомого, який не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_3 , та попросив його здійснити перевезення 3-х осіб до визначеного місця на автомобілі «GEELY» реєстраційний номер НОМЕР_1 , на що останній погодився.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на сприяння незаконному переправленню 3-х осіб через державний кордон України, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, з особистих мотивів, виконуючи свою роль, ОСОБА_3 отримав від особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, контакти останніх та, зв`язавшись з ними за допомогою мобільного зв`язку, 29.12.2024 року надав власне житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , для ночівлі 2-м з них, де вони переночували, а наступного дня - 30.12.2024 року близько о 12 годині знайомий ОСОБА_3 , виконуючи прохання останнього, не будучи обізнаними про плани ОСОБА_3 , прибув на автомобілі «GEELY» р.н. НОМЕР_1 до вказаного домоволодіння, де вищевказані особи сіли до автомобіля та вирушили до с. Алтестово, Біляївського району Одеської області, де в раніше обумовленому місці забрали ще одну особу, яка очікувала на них за вказівкою ОСОБА_3 .

У подальшому ОСОБА_3 , розуміючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з особистих мотивів, з метою запобігти виявленню їх правоохоронними органами, наказав трьом особам, які мали намір незаконно перетнути державний кордон України, вимкнути мобільні телефони та обернути їх фольгою, яку він завчасно підготував, з метою уникнення можливого викриття його злочинного наміру, після чого із вищевказаними громадянами вони, на легковому автомобілі «GEELY» р.н. НОМЕР_1 , під керуванням знайомого ОСОБА_3 , вирушили в бік лінії державного кордону по раніше обумовленому маршруту, з метою подальшого незаконного перетину вказаними трьома особами державного кордону поза встановленими пунктами пропуску, в місці, на яке мала вказати особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження.

При цьому ОСОБА_3 надавав поради і вказівки останнім, а саме нікому не повідомляти про їх намір перетнути кордон, у разі їх зупинки працівниками правоохоронних органів та не здійснювати жодних дзвінків і бути готовими рухатись у пішому порядку на тривалу відстань, з метою перетнути кордон. Однак, під час руху, близько о 20 годині 20 хвилин 30.12.2024 року вони були виявлені та зупинені працівниками ДПСУ на автодорозі сполученням с. Ставрове-Дем`янівка у Подільському районі Одеської області за координатами: 47.59945, 29.56266, на відстані приблизно 17 км від державного кордону України в районі прикордонного знаку 0436.

Допитаний у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 , свою винуватість в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. У вчиненому щиро розкаявся. Додатково пояснив, що переправити через державний кордон трьох невідомих осіб його попросив побратим, з яким він проходив військову службу, він не зміг йому відмовити та погодився без будь-якої винагороди вчинити вищевказані дії. Він надав власне житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , для ночівлі двом з них, де вони переночували. Крім того, оскільки у нього не було власного автомобіля, домовився зі своїм знайомим ОСОБА_6 , не повідомляючи йому про свої плани, поїхати до с. Алтестово, Біляївського району Одеської області, де забрати ще одну особу та у подальшому вирушити у бік державного кордону. Однак, під час руху, вони були виявлені та зупинені працівниками ДПСУ на автодорозі сполученням с. Ставрове-Дем`янівка у Подільському районі Одеської області.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

З`ясувавши правильність розуміння ОСОБА_3 суті пред`явленого йому обвинувачення, не маючи сумніву у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши учасникам судового провадження позбавлення права на апеляційний порядок оскарження, недосліджених доказів та обставин справи, за пропозицією прокурора та за згодою всіх учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів вини обвинуваченого стосовно тих фактичних обставин справи, які обвинуваченим визнаються та не оспорюються, обмежився допитом обвинуваченого, вивченням документів, що характеризують особу обвинуваченого, речових доказів та ухвал про арешт майна, із застосуванням ч. 3 ст. 349 КПК України.

Таким чином, суд вважає, доведеною винуватість обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушення (злочину) та кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.2 ст.332 КК України, а саме: в сприянні незаконному переправленні осіб через державний кордон України порадами, вказівками, наданням засобів, вчинене щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб.

При призначені покарання ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, котрий є тяжким, особу винного, який позитивно характеризується за місцем проживання (а.п.88), має на утримання малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.п. 93), його стан здоров`я (а.п.95), те що, ОСОБА_3 неодноразово приймав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України (а.п.91,92), обставини, що пом`якшують покарання, до яких суд відносить щире каяття, що полягає у критичній оцінці обвинуваченим своєї поведінки шляхом визнання вини і готовності нести кримінальну відповідальність та обставин, що обтяжують покарання вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Суд також враховує досудову доповідь органу з питань пробації, згідно якої зазначено, що ризик небезпеки для суспільства з боку обвинуваченого оцінюється як середній, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній (а.п.63-66).

Враховуючи викладене, на основі засад законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, керуючись вимогами ст.ст.50, 65 КК України, суд, вважає можливим погодитися з думкою сторони обвинувачення та приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливо досягти без його ізоляції від суспільства в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням із застосуванням положень ст.ст.75, 76 КК України.

Крім того, санкцією ч. 2 ст. 332 КК України, окрім основного покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до семи років, передбачено додаткове безальтернативне покаранням - позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на строк до трьох років.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04.09.2023 у справі №404/2081/22 викладено правовий висновок щодо застосування норми права, передбаченої ст. 55 КК України (застосування покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю). При розгляді вказаної справи судом зазначено, що зміст ст. 55 КК не містить законодавчих заборон чи обмежень щодо призначення такого додаткового покарання в залежності від того, чи обіймав обвинувачений певну посаду або займався певною діяльністю на час вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду у випадку, коли санкцією відповідної частини статті Особливої частини КК передбачено можливість призначення особі додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, суд, визнаючи особу винуватою у вчиненні відповідного кримінального правопорушення, має право призначити таке додаткове покарання незалежно від того, чи обвинувачений обіймав певну посаду або займався певною діяльністю на час вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_3 додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані із здійсненням охорони державного кордону України та посади в органах державної влади та органах місцевого самоврядування.

Щодо необхідності застосування спеціальної конфіскації майна, відповідно до вимог ст.ст. 96-1, 96-2 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Відповідно до п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю).

Вилучений у обвинуваченого ОСОБА_3 мобільний телефон «Samsung Galaxy A32» сірого кольору у силіконовому чохлі, який перебував у власності та користуванні ОСОБА_3 , безпосереднього використовувався ним як засіб вчинення кримінального правопорушення, зокрема для встановлення зв`язку з особами, з метою перевезення до ділянки державного кордону України у напрямку Республіки Молдова з метою незаконного їх переправлення через державний кордон України, є речовим доказом відповідно до вимог п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України, котрий, враховуючи вимоги п.4 ч. 1 ст.96-2 КК України, підлягає спеціальній конфіскації.

З огляду на викладене суд погоджується з позицією сторони обвинувачення, що вказаний мобільний телефон слід конфіскувати у дохід держави, а доводи сторони захисту є необґрунтованими.

Крім того, як вбачається з наданих матеріалів, ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 06.01.2025 року по справі 505/3/25 (провадження 1-кс/505/379/2025), накладено арешт на речові докази, а саме: мобільний телефон «Samsung Galaxy A32» cipого кольору у силіконовому чохлі, який належить ОСОБА_3 та який поміщено до полімерного сейф-пакету з логотипом НПУ № PSP 119830, заборонивши користуватись, відчужувти та розпоряджатись вказаним майном будь яким чином. Мобільний телефон «Samsung Galaxy A32» сірого кольору у силіконовому чохлі, який належить ОСОБА_3 та який поміщено до полімерного сейф-пакету з логотипом НПУ PSP 119830 - зберігати в камері зберігання речових доказів ВПД №2 Подільського РУП ГУНГ Одеській області, яка розташована за адресою: Одеська область, Подільський район, смт Окни, в Устима Кармелюка, 19, /а.п. 74/.

Також, ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 06.01.2025 року по справі 505/3/25 (провадження 1-кс/505/380/2025), накладено арешт на речові докази, а саме: мобільний телефон «Redmi M2003J15SG» темно зеленого кольору у силіконовому чохлі, який належить ОСОБА_6 та який поміщено до полімерного сейф-пакету з логотипом НПУ № PSP 119832, заборонивши користуватися, відчужувати та розпоряджатись вказаним майном будь яким чином. Мобільний телефон «Redmi M2003J15SG» темно-зеленого кольору у силіконовому чохлі, як належить ОСОБА_6 та який поміщено до полімерного сейф-пакету з логотип НПУ № PSP 119832 зберігати в камері зберігання речових доказів ВПД №2 Подільського РУП ГУНІ Одеській області, яка розташована за адресою: Одеська область, Подільський район, смт Окни, в Устима Кармелюка, 19, /а.п. 78/.

Також, ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 07.01.2025 року по справі 505/3/25 (провадження 1-кс/505/378/2025), накладено арешт на речові докази, а саме: автомобіль марки «Geely» сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебуває у користуванні ОСОБА_6 та у власності ОСОБА_7 , який в подальшому було поміщено на спецмайданчик для тимчасово затриманих транспортних засобів, за адресою: Одеська область, м. Подільськ, провулок Кульницький, З а, та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_7 , мешканки АДРЕСА_2 , яке поміщено до полімерного сейф-пакету № PSP1220957, заборонивши власнику або третім особам відчужувати, розпоряджатись вказаним майном будь-яким чином, надавши право користуватися вказаним транспортним засобом та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Речові докази: автомобіль марки «Geely» сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 , який перебуває у користуванні ОСОБА_6 та у власності ОСОБА_7 , який в подальшому було поміщено на спецмайданчик для тимчасово затриманих транспортних засобів, за адресою: Одеська область, м. Подільськ, провулок Куяльницький, З а, та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_7 , мешканки АДРЕСА_2 , яке поміщено до полімерного сейф-пакету № PSP1220957 передати на відповідальне зберігання ОСОБА_7 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 /а.п. 82-83/.

Відповідно до положень ч.4 ст. 174 КПК України арешт на вищевказане майно належить скасувати.

Питання про інші речові докази вирішуються судом відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374, 615 ч.15 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.332 КК Українита призначити йому покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із здійсненням охорони державного кордону України та посади в органах державної влади та органах місцевого самоврядування на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

На підставі п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Застосувати спеціальну конфіскацію належного ОСОБА_3 мобільного телефону «Samsung Galaxy A32» сірого кольору у силіконовому чохлі на користь держави.

Арешт на майно, накладений ухвалами слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 06.01.2025 року та 07.01.2025 року скасувати.

Речові докази: мобільний телефон «Redmi M2003J15SG» темно-зеленого кольору у силіконовому чохлі, який належить ОСОБА_6 - повернути власнику.

Речові докази: транспортний засіб марки «Geely» сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебуває у користуванні ОСОБА_6 та у власності ОСОБА_7 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_7 вважати повернутими власнику.

Процесуальні витратипо справі відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Матеріали кримінального провадження, долучені стороною обвинувачення, зберігати у матеріалах судового провадження.

Відповідно до ч.2 ст.394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу строку подання апеляційної скарги, встановленого ч.2 ст.395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст вироку суду вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.

СуддяОСОБА_1