Справа №463/5972/25
Провадження №1-в/463/134/25
УХВАЛА

про звільнення від відбування покарання

03 липня 2025 року Личаківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові подання начальника Личаківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_3 про звільнення від відбування призначеного покарання засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, засудженого 2 жовтня 2023 року Пустомитівським районним судом Львівської області, за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

встановив:

начальник Личаківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_3 звернувся до суду з поданням стосовно ОСОБА_4 для вирішення питання про звільнення від відбування покарання у зв`язку із втратою чинності Закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Подання мотивує тим, що засуджений ОСОБА_4 з 14 листопада 2023 року перебуває на обліку Личаківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області. Вказує, що Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» набрав чинності 9 серпня 2024 року та таким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість викраденого майна складає менше двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Зазначає, що вартість викраденого майна ОСОБА_4 на момент вчинення правопорушення у 2023 році не перевищувала 2684 грн. Відтак просить звільнити останнього від відбування покарання.

Учасники процесу, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду подання, в судове засідання 3 липня 2025 року не з`явились, неприбуття таких відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України не перешкоджає проведенню судового розгляду, відтак суд вважає за можливе розглянути подання за їх відсутності.

Оглянувши матеріали подання суд приходить до наступного.

Вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 2 жовтня 2023 року у справі №450/1417/23, провадження №1-кп/464/331/23, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, та призначено йому покарання у вигляді 5 (п`ять) років позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки; зобов`язано засудженого відповідно до ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Частинами 1, 3 ст. 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

При цьому відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу (у даному випадку місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок), має право вирішувати питання в тому числі про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і ч. 3 ст. 74 КК України.

Так згідно з ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Зокрема ч. 1 ст. 185 КПК України передбачено кримінальну відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжку). При цьому ч. 4 вказаної статті кодексу за крадіжку, вчинену зокрема в умовах воєнного стану.

Водночас Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» у ст. 51 КУпАП, якою передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підвищена верхня межа вартості майна, викрадення якого охоплюється цим положенням, до 2 НМ.

Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 7 жовтня 2024 року у справі № 278/1566/21 викладено правову позицію про те, що частина 6 ст. 3 КК передбачає, що зміни до КК можуть вноситися, у тому числі, законами про внесення змін до законодавства України про адміністративні правопорушення. У пояснювальній записці до запропонованих змін до ст. 51 КУпАП законодавець їх метою визначив саме зміну кримінального законодавства щоби досягнути домірності при застосуванні кримінальної відповідальності за правопорушення незначної тяжкості. Тому зміну в ст. 51 КУпАП розміру коефіцієнта НМ до 2, який розмежовує адміністративну та кримінальну відповідальності за відповідні діяння, Об`єднана палата розглядає як зміну до кримінального закону, оскільки мета законодавця полягала саме у зміні диспозиції відповідних кримінальних правопорушень.

Таким чином, Об`єднана палата зробила висновок, що зміна до ст. 51 КУпАП, яка стосується збільшення розміру коефіцієнта НМ для кваліфікації відповідних діянь як адміністративного правопорушення, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння для діянь, предметом посягання яких було майно на суму, що не перевищує 2 НМ. При цьому суд наголосив, що визначення суми, яка дорівнює 2 НМ, здійснюється виходячи з розміру НМ, що діяв на час вчинення відповідного діяння.

Так з вказаного вище вироку Пустомитівського районного суду Львівської області від 2 жовтня 2023 року вбачається, що таким ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кількох епізодів злочину, зокрема 25 лютого 2023 року останній вчинив крадіжку майна потерпілого ОСОБА_5 вартістю 1949,25 грн.

При цьому з врахуванням положень підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV, пункту 5 підрозділу 1 розділу XX ПК України та ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» два неоподатковувані мінімуми доходів громадян станом на 31 жовтня 2023 року становили 2684 грн.

З огляду на наведене, оскільки вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 2 жовтня 2023 року у справі №450/1417/23, провадження №1-кп/464/331/23, ОСОБА_4 визнано винним в тому числі у вчиненні крадіжки 25 лютого 2023 року на суму 1949,25 грн., а кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна у 2023 році настає за крадіжку вартістю понад 2684 грн, відтак ОСОБА_4 підлягає звільненню від призначеного покарання за ч. 4 ст. 185 КК України за вказаним епізодом у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений. При цьому оскільки вказаним вироком ОСОБА_4 також було засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України у зв`язку з вчиненням ним крадіжки 22 лютого 2023 року та 26 лютого 2023 року та призначено йому покарання за вчинення усіх вказаних злочинів, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання по всіх епізодах, відтак в цій частині вирок суду залишається чинним.

Керуючись ч. 2 ст. 74 КК України, ст.ст. 369-372, 376, 537, 539 КПК України, суд, -

постановив:

подання начальника Личаківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_3 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 2 жовтня 2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України по епізоду 25 лютого 2023 року у зв`язку із усуненням караності діяння за яке він був засуджений.

Вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 2 жовтня 2023 року в частині призначеного покарання за ч. 4 ст. 185 КК України по епізодам 22 лютого 2023 року та 26 лютого 2023 року та вирішення питання про звільнення від його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України вважається чинним.

На ухвалу може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її винесення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1