Справа №:761/9853/20
Провадження №: 1-кп/755/539/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" травня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

представника потерпілого : ОСОБА_4 ,

захисників: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004974 від 30.04.2019 по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Калінінськ, Саратовської обл., російської федерації, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 296 КК України,-

У С Т А Н О В И В:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004974 від 30.04.2019 по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 296 КК України.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про оголошення обвинуваченого ОСОБА_7 в міжнародний розшук.

Клопотання обгрунтоване тим, що у ході досудового розслідування встановлено, що 30.04.2018 о 19 год. 38 хв., тобто через дві години після вчинення злочину ОСОБА_7 з міжнародного аеропорту «Бориспіль» (термінал D) рейсом № 601 «Київ-Баку» вилетів за межі України.

Відповідно до листа віце-президента компанії «Міжнародні авіалінії України», серед пасажирів МАУ був громадянин ОСОБА_7 , який летів 30.04.2018 рейсом PS 601 IEV-BAK (Київ-Баку) із квитком НОМЕР_1 (виліт о 21.00). Відповідно бази даних МАУ вказаний авіаквиток був виписаний на ім`я ОСОБА_8 /ES 123333/20 AUG24/ 30.04.2018 близько 19:05 за київським часом, співробітником каси авіакомпанії за адресою м. Київ, Харківське шосе, 201-203 (1 поверх).

У зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_7 перебував за межами України, останнього оголошено у розшук, про що 01.05.2018 винесено постанову.

Відповідно до наявної інформації 30.04.2018 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виїхав на територію Республіки Азербайджан з метою уникнення кримінальної відповідальності. Орган досудового розслідування вважає, що підозрюваний ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомлений про підозру у вчиненні злочинів середньої тяжкості, 30.04.2018 покинув територію України, тим самим вчинив дії направлені на переховування від органу досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Вказано, що на даний час відносно обвинуваченого ОСОБА_7 не застосовано жодних запобіжних заходів.

Встановлено, що обвинувачений на судові виклики з 2022 року не з`являється, відповідно до листа Держприкордонслужби України ОСОБА_7 03.03.2022 перетнув державний кордон України на виїзду пункті пропуску Вилок та в Україну не повертався.

Відповідно до листа Шевченківського УП ГУНП у м. Києві від 05.02.2025 на виконання ухвали Дніпровського районного суду м. Києва за результатами розшуку обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_7 03.03.2022 перетнув державний кордон України на виїзді у пункті пропуску Вилок та в зворотньому напрямку не повернувся.

Крім цього, прокурором заявлено клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та клопотання про надання дозволу на затримання обвинуваченого.

Захисники обвинуваченого в судовому засіданні заперечували проти клопотань прокурора.

Представник потерпілого в судовому засіданні клопотання прокурора підтримав.

Вивчивши клопотання прокурора, вислухавши думку захисників обвинуваченого та представника потерпілого з приводу заявлених клопотань, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини і щоб до кожного була застосована належна правова процедура.

Відповідно до засади диспозитивності кримінального провадження, згідно положень ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Разом з цим, чинне законодавство України, зокрема, КПК України не містить норм, які надають повноваження суду приймати рішення про оголошення обвинуваченого у міжнародний розшук.

Оголошення в міжнародний розшук регулюється Інструкцією про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції Інтерпол, затвердженою наказом МВС України, Офісу Генерального прокурор, НАБУ, ДБР, СБУ, МФУ, МЮУ від 17.08.2020 № 613/380/93/228/414/510/2801/5, яка визначає порядок використання Державним бюро розслідувань, Державною кримінально-виконавчою службою України, Державною міграційною службою України, Державною митною службою України, Державною прикордонною службою України, Державною фіскальною службою України, Національним антикорупційним бюро України, Національною поліцією України, Службою безпеки України, органами прокуратури України (далі - правоохоронні органи України) інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол з метою міжнародного співробітництва з Генеральним секретаріатом Інтерполу, Комісією з контролю файлів Інтерполу, національними центральними бюро Інтерполу іноземних держав, органами та підрозділами правоохоронних органів іноземних держав (далі - компетентні органи іноземних держав) та міжнародними установами, з якими Інтерпол уклав договори щодо обміну даними.

Оголошення в міжнародний розшук відбувається шляхом звернення правоохоронного органу до уповноваженого підрозділу, який, в свою чергу, надсилає запит про публікацію Генеральним секретаріатом Інтерполу оповіщень. Постановлення судом ухвали про оголошення особи в міжнародний розшук не передбачене, оскільки є санкціонуванням здійснення розшукових дій за межами України, що суперечить встановленому міжнародному співробітництву.

При цьому, згідно ст. 6 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», однією з підстав для проведення оперативно-розшукової діяльності є наявність достатньої інформації, одержаної в установленому законом порядку, що потребує перевірки за допомогою оперативно-розшукових заходів і засобів, про осіб, які переховуються від органів досудового розслідування, слідчого судді, суду або ухиляються від відбування кримінального покарання.

Водночас, ст. 5-1 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» передбачено, що співробітництво у сфері оперативно-розшукової діяльності між міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, державними органами, до складу яких входять оперативні підрозділи, визначені устатті 5 цього Закону, та правоохоронними і спеціальними службами інших держав, які мають у своєму складі відповідні підрозділи, а також з міжнародними правоохоронними організаціями здійснюється відповідно до законодавства України, міжнародних договорів України, а також установчих актів та правил міжнародних правоохоронних організацій, членом яких є Україна.

Окрім того, відповідно до п. 8 Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні, затвердженої Наказом МВС України № 575 від 07.07.2017, у кримінальних провадженнях про тяжкі та особливо тяжкі злочини, в яких підозрюваного оголошено в розшук, у разі наявності достатніх підстав вважати, що особа може переховуватися за межами України, слідчий відповідно до законодавства вирішує питання про оголошення особи в міжнародний розшук.

Таким чином, системне тлумачення вищезазначених норм вказує на те, що питання про оголошення особи у міжнародний розшук може вирішуватися лише уповноваженою посадовою особовою правоохоронних органів в порядку здійснення оперативно-розшукової діяльності з встановлення місцезнаходження осіб, які переховуються від суду, і не віднесено до повноважень суду.

Тому, при здійсненні розшуку обвинуваченого у даному кримінальному провадженні орган Національної поліції не позбавлений можливості взаємодіяти з правоохоронними органами інших держав, з метою встановлення місцезнаходження обвинуваченого.

Разом з тим, на думку суду, підстави для оголошення ОСОБА_7 в міжнародний розшук на даний час відсутні, оскільки станом на день розгляду даного клопотання чинним кримінальним процесуальним законодавством не врегульовано питання оголошення міжнародного розшуку.

Крім цього, суд зауважує, що попередньо судом вже вирішувалося питання прокурора про оголошення обвинуваченого у міжнародний розшук, про що було постановлено відповідну ухвалу.

Серед іншого, відмовляючи у задоволенні даного клопотання, суд приймає до уваги той факт, що 30.04.2025 до Дніпровського районного суду м. Києва від Шевченківського УП ГУНП у м. Києві надійшов лист № б/н про надання відповіді, в якому зазначено, що 18.04.2025 за № СЄД 64138 канцелярією Шевченківського УП ГУНП у м. Києві зареєстровано вказівну Шевченківської окружної прокуратури стосовно розшуку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так, відповідно до вищевказаного листа, встановити місце знаходження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не виявилося можливим.

В свою чергу, зміст вищевказаного листа свідчить про те, що Шевченківським УП ГУНП у м. Києві здійснювалися заходи із встановлення місця знаходження особи відмінної від особи обвинуваченого.

В частині клопотання прокурора про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою та надання дозволу на затримання обвинуваченого, суд зазначає наступне.

Клопотання обгрунтовує тим, що наразі обвинувачений на судові виклики не з`являється та відповідно до листа Держприкордонслужби України ОСОБА_7 перетнув державний кордон України на виїзд у пункті пропуску Вилок. На даний час місцезнаходження обвинуваченого невідоме, що дає підстави вважати, що останній переховується з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Також зазначено, що обвинувачений може також іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, враховуючи, що він більше року перебував у міжнародному розшуку.

Захисники обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заперечували проти клопотання.

Представник потерпілого в судовому засіданні підтримав клопотання прокурора.

Суд, вивчивши доводи клопотання прокурора, вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Насамперед, суд вважає за необхідне проаналізувати положення кримінального процесуального закону, які регулюють питання зупинення судового провадження та оголошення особи у розшук, адже такі підстави ґрунтуються виключно на їх правовій природі та меті застосування.

Кримінальний процесуальний закон передбачає оголошення розшуку на двох стадіях кримінального провадження: під час досудового розслідування та в ході судового провадження.

В обох випадках норми, які регулюють оголошення розшуку, структурно розташовані та фактично є частиною більш широкого процесуального інституту зупинення кримінального провадження (Глава 23 «Зупинення досудового розслідування» та ст. 335 «Зупинення судового провадження» КПК України).

Аналіз підстав зупинення кримінального провадження, які визначені ч. 1 ст. 280 та ч. 1 ст. 335 КПК України, зокрема, тяжка хвороба підозрюваного (обвинуваченого), ухилення його від прибуття на виклики, призов для проходження під час військової служби тощо, свідчить, що такими обставинами є юридичні факти (дії чи події), які мають об`єктивний та непереборний характер, тобто їх настання не залежить від волі суду чи прокурора, і можливість їх усунення також перебуває за межами їх компетенції та повноважень.

Системно аналізуючи зазначені норми, можна дійти висновку, що зупинення кримінального провадження за своєю природою є тимчасовою перервою, викликаною об`єктивними та непереборними перешкодами, які унеможливлюють його подальше здійснення. Іншими словами, виконання обов`язку сторони обвинувачення та суду забезпечити додержання розумних строків як загальної засади кримінального провадження, передбаченої ст. 28 КПК України, перебуває поза процесуальними можливостями прокурора чи суду.

В обох випадках (для обох стадій кримінального провадження) розшук нерозривно пов`язаний з рішенням сторони обвинувачення чи суду про зупинення кримінального провадження. Для стадії досудового розслідування оголошення підозрюваного у розшук є підставою для такого зупинення, хоча і не обов`язковою з огляду на наявну у сторони обвинувачення можливість здійснення слідчих чи інших процесуальних дій за його відсутності. На стадії судового провадження положення ч. 1 ст. 335 КПК України орієнтують суд на одночасне ухвалення рішення про розшук обвинуваченого та зупинення судового провадження, оскільки судовий розгляд без участі обвинуваченого неможливий.

Кримінальний процесуальний закон не містить визначення поняття «розшук», втім аналіз підстав для його оголошення, які встановлені ст. 281 КПК України, дозволяє визначити правову природу та мету застосування цього процесуального інституту. Такими підставами є: відсутність інформації про місцезнаходження підозрюваного, або перебування його на тимчасово окупованій території України чи за межами України, та неприбуття без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик.

Отже, розшук можна витлумачити як комплекс слідчих та оперативно-розшукових заходів, здійснюваних компетентними органами та спрямованих на встановлення місцезнаходження особи з метою виконання завдань кримінального провадження.

Враховуючи місце розшуку у структурі кримінального процесуального закону, він оголошується лише в разі наявності непереборних на певному етапі перешкод для продовження кримінального провадження за участю підозрюваного (обвинуваченого) та спрямований виключно на їх подолання і забезпечення досягнення завдань кримінального провадження передбачених ст. 2 КПК України.

Верховний Суд у постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 30.05.2019 у справі № 639/793/17 висловив правову позицію, що під ухиленням від слідства або суду слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо). Особою, яка ухиляється від слідства або суду, визнається відома цим органам особа (що підтверджується матеріалами кримінальної справи) як така, що вчинила певний злочин і здійснила дії з метою переховування місця свого перебування від слідства або суду.

На переконання суду вищевикладені у клопотанні обставини та систематичні неявки обвинуваченого в судові засідання, відсутність результату щодо розшуку обвинуваченого, свідчать про ухилення останнього від участі у розгляді справи.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 335 КПК України, у разі якщо обвинувачений ухилився від явки до суду або захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні, або був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його розшуку, видужання або звільнення з військової служби і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб. Розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду, організація виконання якої доручається слідчому та/або прокурору.

Суд надає дозвіл на затримання обвинуваченого з метою приводу, якщо прокурор доведе, що обвинувачений переховується від суду (ч. 4 ст. 189 КПК України).

Враховуючи, що розгляд кримінального провадження у відсутність обвинуваченого неможливий, а дії обвинуваченого ОСОБА_7 свідчать про його ігнорування явки до суду, суд приходить до висновку про необхідність надання дозволу на його затримання з метою приводу до суду для розгляду клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 176-178, 184, 189, 372 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання прокурора про оголошення обвинуваченого в міжнародний розшук - відмовити.

Оголосити розшук обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Калінінськ, Саратовської обл., російської федерації, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 .

Зупинити судове провадження у кримінальному провадженні за № 0004974 від 30.04.2019 по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 296 КК України,до розшуку обвинуваченого ОСОБА_7 .

Надати дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Калінінськ, Саратовської обл., російської федерації, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з метою приводу до Дніпровського районного суду м. Києва для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою (02105, м. Київ, вул. Пластова, 3).

Виконання ухвали про розшук доручити прокурору Київської міської прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала про дозвіл на затримання втрачає законну силу з моменту: 1) приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду; 2) закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії; 3) відкликання ухвали прокурором.

Затримана на підставі ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.

Уповноваженій службовій особі після затримання обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , негайно повідомити про це прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_3 .

Про результати розшуку обвинуваченого ОСОБА_7 та вжиті для цього заходи, щотижня повідомляти Дніпровський районний суд м. Києва.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя