Провадження № 11-кп/824/3537/2025 Доповідач: ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

25 червня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі

суддів: ОСОБА_2 (головуючої), ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар - ОСОБА_5

за участю:

прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження № 0001369 від 06.12.2023 року за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 21 січня 2025 року,

в с т а н о в и л а :

Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 21 січня 2025 року

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, працюючого комплектувальником меблів ФОП « ОСОБА_9 », зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, засуджено:

- за ч. 1 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки;

- за ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років з конфіскацією всього майна, що є його особистою власністю;

на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років з конфіскацією всього майна, що є його особистою власністю;

початок строку відбування покарання ОСОБА_8 визначено обчислювати з моменту звернення вироку до виконання, тобто із дня фактичного взяття його під варту, зарахувавши на підставі ст. 72 КК України, строк тримання під вартою з 04.04.2024 до 08.04.2024 року;

до набрання вироком законної сили, застосований до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді застави залишено без змін;

заставу в розмірі 121 120 грн. 00 коп., внесену ОСОБА_10 відповідно до ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05.04.2024 року (справа №761/12594/24) за ОСОБА_8 , після набрання вироком законної сили, повернути заставодавцю - ОСОБА_10 ;

вирішено питання про речові докази та процесуальні витрати.

Відповідно до вироку, у невстановлений час, але не пізніше 04.01.2024 року ОСОБА_8 , маючи злочинний корисливий умисел, направлений на вчинення злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин, а саме на їх незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту та незаконний збут наркотичного засобу з метою власного збагачення, реалізуючи який, за невстановлених обставин незаконно придбав порошкоподібну речовину, що містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - кокаїн, масою не менше 0,597 г, який почав незаконно зберігати при собі з метою його подальшого незаконного збуту, після чого того ж дня 04.01.2024 у період часу з 13 год. 41 хв. по 14 год. 29 хв., незаконно зберігаючи при собі з метою збуту вищевказану порошкоподібну речовину, перебуваючи в салоні автомобіля «MERCEDES-BENZ Е 320», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , незаконно перевіз її з метою збуту до ділянки місцевості, розташованої біля готелю «Hyatt», що за адресою м. Київ, вул. Алли Тарасової, 5, де о 14 год. 29 хв. на задньому пасажирському сидінні у салоні вказаного автомобіля «MERCEDES-BENZ Е 320», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , з корисливих мотивів незаконно збув порошкоподібну речовину, що містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - кокаїн, масою 0,597 г, що є невеликим розміром, розфасованим до прозорого поліетиленового пакетику із пазовою застібкою, ОСОБА_11 за грошові кошти у сумі 6 000 грн.

Крім того, у невстановлений час, але не пізніше 04.04.2024, за невстановлених обставин у ОСОБА_8 з метою власного збагачення, повторно, виник злочинний корисливий умисел, направлений на вчинення злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин, а саме на їх незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту та незаконний збут наркотичного засобу, обіг якого обмежено - канабісу на території м. Києва, з метою реалізації якого ОСОБА_8 за невстановлених обставин, повторно, незаконно придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс, загальною масою (в перерахунку на висушену речовину) 40,54 г, що є невеликим розміром, який почав повторно незаконно зберігати з метою збуту по частинам за місцем власного мешкання, що за адресою АДРЕСА_3 масою (в перерахунку на висушену речовину) 6,94 г. та при собі масою (в перерахунку на висушену речовину) 33,6 г., після чого того ж дня 04.04.2024 року у невстановлений час, але не пізніше 14 год. 20 хв., реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, спрямований на незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту та незаконний збут наркотичного засобу - канабісу на території м. Києва, ОСОБА_8 , повторно, незаконно зберігаючи при собі з метою збуту наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс, загальною масою (в перерахунку на висушену речовину) 33,6 г, перебуваючи в салоні автомобіля «CHEVROLET AVEO», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , повторно, незаконно перевіз з метою збуту вищевказаний наркотичний засіб, загальною масою (в перерахунку на висушену речовину) 33,6 г, розфасований частинами в один прозорий поліетиленовий пакетик із пазовою застібкою масою (в перерахунку на висушену речовину) 5,78 г та у поліетиленовий пакунок, поміщений з метою маскування до поліетиленового пакету від кави «Nescafe» масою (в перерахунку на висушену речовину) 27,82 г., до будинку за адресою: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, де приблизно о 14 год. 20 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи біля автомобіля «CHEVROLET AVEO», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , запаркованого на вулиці біля будинку № 16, з корисливих мотивів, повторно незаконно збув ОСОБА_12 за грошові кошти у сумі 1800 грн. частину раніше незаконно придбаного наркотичного засобу, обіг якого обмежено - канабісу, масою (в перерахунку на висушену речовину) 5,78 г, що є невеликим розміром, розфасованого до прозорого поліетиленового пакетику із пазовою застібкою.

Решту раніше незаконно придбаного наркотичного засобу, обіг якого обмежено - канабісу, масою (в перерахунку на висушену речовину) 27,82 г та 6,94 г ОСОБА_8 продовжив повторно незаконно зберігати під заднім пасажирським сидінням у салоні автомобіля «CHEVROLET AVEO», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 та за адресою власного мешкання АДРЕСА_3 , з метою подальшого незаконного збуту, які однак були виявлені та вилучені співробітниками правоохоронних органів під час проведення 04.04.2024 року обшуку автомобіля «CHEVROLET AVEO», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , запаркованого за адресою: АДРЕСА_4 , та квартири за місцем проживання ОСОБА_8 , розташованої за адресою: АДРЕСА_3 .

В апеляційних скаргах обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник - адвокат ОСОБА_7 , не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого та правильність кваліфікації його дій, вважають, що оскаржуваний вирок підлягає зміні у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Так, на обґрунтування своєї позиції зазначили, що суд першої інстанції недостатньо мірою врахував дані про особу обвинуваченого та тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, а також помилково не визнав як пом`якшуючі покарання обставини активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_8 повністю визнав свою вину, при затриманні та обшуку добровільно видав решту незаконно придбаного канабісу, щиро розкаявся, зробив для себе належні висновки, запевнив, що більше ніколи не вчинить кримінального правопорушення, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення внаслідок чого справа розглядалась в порядку ст. 349 КПК України, та вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних обставин, адже придбання невеликої кількості наркотичних засобів було необхідним для вирішення сімейних проблем, а саме необхідністю дороговартісного лікування батька, який захворів в 2017 році на ковід, після чого отримав ускладнення у вигляді туберкульозу, а потім переніс ще й інфаркт, ОСОБА_8 працював на фірмі зі складання меблів, ввечері ремонтував автомобілі, однак цих грошей для знімання житла з дівчиною та лікування батька не вистачало, сім`я була в розпачі. Також зауважили, що посилання суду про неможливість застосування положень ст. 69 КК України з огляду на віднесення вчиненого кримінального правопорушення до категорії особливо небезпечних є хибним, адже внесеними змінами до законодавства України канабіс виключено зі списку особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Крім цього, вказали, що ОСОБА_8 з самого початку війни допомагає Силам оборони України, волонтерить, за що має подяку, що також може бути визнано як обставина, яка пом`якшує покарання відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України. Вважають, що сукупність всіх цих пом`якшуючих покарання обставин дають підстави для застосування до призначеного ОСОБА_8 покарання положень ст. 69 КК України. Крім цього, вказали, що враховуючи дані про особу обвинуваченого, який має молодий вік, міцні соціальні зв`язки, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем роботи, проживання та навчання, має тяжкохворого батька, волонтер, а також зробив для себе належні висновки, бажає одружитися, допомагати батькам, державі та чесно працювати, відсутність обставин, які обтяжують покарання, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання, відсутність заподіяної шкоди, існують також підстави для звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України. За наведених обставин просили оскаржуваний вирок змінити та пом`якшити призначене ОСОБА_8 покарання, а саме за ч. 1 ст. 307 КК України призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі, звільнивши його на підставі ст. 75 КК Українивід відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду; пояснення захисника обвинуваченого, який свою апеляційну скаргу та апеляційну скаргу обвинуваченого підтримав та просив їх задовольнити; поясненняпрокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг обвинуваченого та захисника; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з вимогами ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судовий розгляд вказаного кримінального провадження проводився в суді першої інстанції в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, а тому висновки суду щодо фактичних обставин справи, які не оспорювались і стосовно яких докази судом не досліджувались, апеляційним судом не перевіряються. Підстав для виходу за межі апеляційної скарги в порядку ч. 2 ст. 404 КПК України колегія суддів не вбачає.

Рішення суду в частині доведеності вини ОСОБА_8 та правильності кваліфікації його дій за ч. 1, 2 ст. 307 КК України учасниками судового провадження не оспорюється.

Щодо доводів апеляційних скарг захисника та обвинуваченого про необхідність призначення обвинуваченому покарання із застосуванням положень ст. 69, 75 КК України, то вони, на думку колегії суддів, є необґрунтованими.

За змістом ч. 1 ст. 69 КК України при наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Відповідно до мотивувальної частини вироку, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за ч. 1, 2 ст. 307 КК України, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими злочинами, конкретні обставини кримінального провадження, відношення обвинуваченого до вчиненого, який свою вину визнав та щиро розкаявся, наявність пом`якшуючої покарання обставини, якою суд визнав щире каяття, відсутність обставин, які обтяжують покарання, а також дані про особу обвинуваченого, його вік та стан здоров`я, а також те, що він раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не одружений, працевлаштований, позитивно характеризувався за місцем навчання, роботи, допомагав ЗСУ, має хворого батька.

Так, сукупність даних про особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючої покарання обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин дали суду першої інстанції обґрунтовані підстави для призначення обвинуваченому покарання за вчинені кримінальні правопорушення у виді позбавлення волі у мінімальних межах санкції статей ч. 1, 2 ст. 307 КК України. З визначеним судом першої інстанції розміром та видом покарання за вчинені кримінальні правопорушення та остаточним покаранням, призначеним обвинуваченому за сукупністю кримінальних правопорушень, колегія суддів погоджується.

Колегія суддів звертає увагу на те, що матеріали кримінального провадження не містять будь-яких даних, які б указували на можливість призначення обвинуваченому покарання у меншому розмірі, ніж призначив суд першої інстанції. На підтвердження такого висновку, колегія суддів звертає увагу на те, що ті доводи, на які посилається захисник та обвинувачений в своїх апеляційних скаргах як на підставу для зменшення розміру призначеного йому покарання, не є такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та дають суду можливість застосувати при призначенні ОСОБА_8 покарання положення ст. 69 КК України.

При цьому, доводи обвинуваченого та захисника про те, що суд безпідставно не визнав активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих та сімейних обставин та волонтерство, допомогу ЗСУ як обставини, що пом`якшують покарання, колегія суддів вважає безпідставними.

Під активним сприянням розкриттю кримінального правопорушення як обставини, що пом`якшує покарання, треба розуміти дії винної особи, спрямовані на те, щоб надати допомогу правозастосовним органам у встановленні істини у справі, з`ясуванні тих фактичних обставин, які мають істотне значення для розкриття кримінального правопорушення. Конкретно така поведінка може полягати у повідомленні про всі відомі епізоди й обставини злочинного діяння, викритті інших співучасників тощо.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких був визнаний винним ОСОБА_8 за оскаржуваним вироком, були розкриті працівниками поліції, жодних дій, спрямованих на повідомлення обвинуваченим ОСОБА_8 органу досудового розслідування таких обставин вчинення кримінальних правопорушень, які б не були встановлені ними, матеріали кримінального провадження не містять, а тому доводи апелянтів про наявність активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення колегія суддів вважає безпідставними. Крім цього, колегія суддів звертає увагу на те, що визнання обвинуваченим своєї вини та надання правдивих показань не підтверджує наявності такої обставини, що пом`якшує покарання, як активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення (постанова ВС від 07.04.2021 у справі № 263/15605/17).

Доводи ОСОБА_8 та його захисника про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих та сімейних обставин колегія суддів також вважає безпідставними та такими, що не можуть бути визнати в цій справі як обставина, що пом`якшує покарання, адже наведені ними в апеляційних скаргах обставини не знайшли свого підтвердження матеріалами провадження. Крім того, колегія суддів враховує те, що ОСОБА_8 , маючи вищу освіту та працюючи комплектувальником меблів, маючи досвід роботи та відповідні знання, серед усіх можливих законних джерел для отримання доходу обрав для себе як спосіб покращити свій матеріальний стан вчинення злочинної діяльності у сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, яка негативно впливає на благополуччя населення та завдає непоправної шкоди здоров`ю населення.

Волонтерство та допомога ЗСУ також не можна визнати як обставину, яка пом`якшує покарання, адже самі по собі вказані обставини не є такими, а доводів, яким чином вони знизили суспільну небезпечність вчинених ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, апеляційні скарги не містять.

Щодо доводів обвинуваченого та його захисника про можливість застосування до обвинуваченого положень ст. 75 КК України, колегія суддів зазначає наступне.

За змістом ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Конкретні обставини вчинення кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, які містяться в матеріалах провадження, спосіб та характер вчинених ним кримінальних правопорушень, а сааме, у сферінезаконного обігу наркотичних засобів, на думку колегії суддів, вказують на підвищену суспільну небезпеку обвинуваченого ОСОБА_8 та неможливість досягнення мети покарання, зокрема виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень за умови звільнення від відбування покарання з випробуванням. З урахуванням викладеного колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для застосування положень ст. 75 КК України при призначенні обвинуваченому покарання за ч. 1, 2 ст. 307 КК України.

Наведене у своїй сукупності вказує на необґрунтованість апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника і відсутність підстав для їх задоволення.

Враховуючи викладене, вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 21 січня 2025 року щодо ОСОБА_8 є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування колегією суддів не встановлено, а тому колегія суддів вважає за необхідне вказаний вирок залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 21 січня 2025 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвалу може бути оскаржено у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою - в той же строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4