Справа № 738/1430/25
№ провадження 1-в/738/224/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2025 року м. Мена

Менський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засiданнi в м. Мена клопотання Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» про приведення вироків суду стосовно ОСОБА_2 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року №3886-ІХ, -

за участю:

секретаря ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

До Менського районного суду Чернігівської області надійшло клопотання Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» про приведення вироку Заводського районного суду м. Миколаєва від 24.07.2023 року, вироку Заводського районного суду м. Миколаєва від 23.11.2023 року, вироку Центрального районного суду м. Миколаєва від 24.01.2024 року та вироку Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11.09.2024 року відносно засудженого ОСОБА_2 , у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року №3886-ІХ. Клопотання обгрунтоване тим, що відповідно до вироку Заводського районного суду м. Миколаєва від 24.07.2023 року ОСОБА_2 здійснив крадіжку чужого майна 16.05.2023 року на суму 737 грн, а 10.06.2023 року о 17-00 години на суму 258 грн.; відповідно до вироку Заводського районного суду м. Миколаєва від 23.11.2023 року ОСОБА_2 здійснив крадіжку чужого майна 25.06.2023 року на суму 590 грн, 27.06.2023 року на суму 593,86 грн., 09.07.2023 року на суму 349 грн., 10.07.2023 року о 14-37 годин на суму 349 грн., 10.07.2023 року в проміжок часу з 16-43 по 16-45 години на суму 732 грн., 28.07.2023 року на суму 501 грн.; відповідно до вироку Центрального районного суду м. Миколаєва від 24.01.2024 року здійснив крадіжку чужого майна на суму 961,74 грн. Зазначені крадіжки на момент вчинення засудженим злочину не перевищували двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто менше суми від якої настає кримінальна відповідальність, тому вказані вироки просили привести у відповідність до законодавства. Крім того, просили вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11.09.2024 року привести у відповідність із законодавством у частині призначення остаточного покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України.

Прокурор та засуджений у судовому засіданні клопотання установи підтримали, просили його задовольнити.

Суд, заслухав засудженого та прокурора, дослідив письмові матеріали, встановив фактичні обставини справи та відповідні ним правовідносини.

Вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 24 липня 2023 року ОСОБА_2 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України та призначено йому на підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання 5 років позбавлення волі. З вироку суду вбачається, що засуджений вчинив крадіжки чужого майна 16.05.2023 року на суму 737 грн. та 10.06.2023 року о 17-00 годині на суму 663 грн. Крім того, у вироку вказані інші епізоди крадіжок чужого майна та їх сума.

Вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 23 листопада 2023 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання за даним вироком, більш суворим за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11.10.2023 року, остаточно призначено покарання у виді 7 років позбавлення волі. З вироку суду вбачається, що засуджений вчинив крадіжки майна 25.06.2023 року на суму 590 грн.; 27.06.2023 року на суму 593,86 грн.; 09.07.2023 року на суму 349 грн.; 10.07.2023 року о 14-37 годині на суму 349 грн.; 10.07.2023 року в проміжок часу з 16-43 по 16-45 годин на суму 732 грн.; 28.07.2023 року на суму 501 грн. Крім того, у вироку вказані інші епізоди крадіжок чужого майна та їх сума.

Вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 24 січня 2024 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань за даним вироком та за вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 23.11.2023 року, остаточно призначено покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі. З вироку суду вбачається, що засуджений вчинив один епізод крадіжки чужого майна 01.06.2023 року на суму 961,74 грн.

Вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11 вересня 2024 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань за даним вироком та за вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 24.01.2024 року, остаточно призначено покарання у виді 7 років 7 місяців позбавлення волі.

Відповідно до положень частини другої статті 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Скасування караності діяння означає його декриміналізацію (повну або часткову), яка може бути досягнута шляхом: 1) виключення з чинного Кримінального кодексу певної статті (частини статті) Особливої частини Кодексу; 2) внесення до диспозиції статті (частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу певних змін; 3) внесення змін до норм Загальної частини КК; 4) внесення змін до інших нормативно-правових актів, зокрема, Кодексу України про адміністративні правопорушення.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18 липня 2024 року, відповідно до якого у новій редакції викладено статтю 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна».

Положеннями частини першої статті 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-ІХ) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною другою статті 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-ІХ) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою статті 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений статтею 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з частиною 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового Кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п. 169.1.1 п. 169.1. ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

З вироку Заводського районного суду м. Миколаєва від 24 липня 2023 року вбачається, що ОСОБА_2 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України у тому числі за викрадення чужого майна 16.05.2023 року на суму 737 грн. та 10.06.2023 року о 17-00 годині на суму 663 грн.

З вироку Заводського районного суду м. Миколаєва від 23 листопада 2023 року вбачається, ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України у тому числі за викрадення майна 25.06.2023 року на суму 590 грн.; 27.06.2023 року на суму 593,86 грн.; 09.07.2023 року на суму 349 грн.; 10.07.2023 року о 14-37 годині на суму 349 грн.; 10.07.2023 року в проміжок часу з 16-43 по 16-45 годин на суму 732 грн.; 28.07.2023 року на суму 501 грн.

З вироку Центрального районного суду м. Миколаєва від 24 січня 2024 року вбачається, що ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України за викрадення чужого майна 01.06.2023 року на суму 961,74 грн.

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2 684,00 грн, а відповідно 50 відсотків від його розміру (соціальна пільга) становило 1 342,00 грн.

З огляду на указані норми, на момент вчинення ОСОБА_2 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України за вказаними вироками, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України становив 2 684,00 (1 342,00 х 2 = 2 684,00).

Враховуючи викладене, ОСОБА_2 вчинив крадіжки згідно вироку Заводського районного суду м. Миколаєва від 24.07.2023 року ОСОБА_2 за епізодами 16.05.2023 року на суму 737 грн. та 10.06.2023 року о 17-00 години на суму 258 грн.; згідно вироку Заводського районного суду м. Миколаєва від 23.11.2023 року ОСОБА_2 здійснив крадіжку чужого майна за епізодами 25.06.2023 року на суму 590 грн, 27.06.2023 року на суму 593,86 грн., 09.07.2023 року на суму 349 грн., 10.07.2023 року о 14-37 годин на суму 349 грн., 10.07.2023 року в проміжок часу з 16-43 по 16-45 години на суму 732 грн., 28.07.2023 року на суму 501 грн.; згідно вироку Центрального районного суду м. Миколаєва від 24.01.2024 року здійснив крадіжку чужого майна на суму 961,74 грн., що становить менше 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на час її вчинення (менше 2 684,00 грн).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Частиною 1 статті 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Враховуючи що вартість майна, яке викрав ОСОБА_2 згідно вироку Заводського районного суду м. Миколаєва від 24.07.2023 року ОСОБА_2 за епізодами 16.05.2023 року на суму 737 грн. та 10.06.2023 року о 17-00 години на суму 258 грн.; згідно вироку Заводського районного суду м. Миколаєва від 23.11.2023 року ОСОБА_2 здійснив крадіжку чужого майна за епізодами 25.06.2023 року на суму 590 грн, 27.06.2023 року на суму 593,86 грн., 09.07.2023 року на суму 349 грн., 10.07.2023 року о 14-37 годин на суму 349 грн., 10.07.2023 року в проміжок часу з 16-43 по 16-45 години на суму 732 грн., 28.07.2023 року на суму 501 грн.; згідно вироку Центрального районного суду м. Миколаєва від 24.01.2024 року здійснив крадіжку чужого майна на суму 961,74 грн, тобто була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-ІХ та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме 2 684,00 грн., суд приходить до висновку про необхідність звільнення засудженого від призначеного покарання:

-за вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 24.07.2023 року за епізодом від 16 травня 2023 року та епізодом від 10 червня 2023 року близько 17-00 години за ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння;

-за вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 23.11.2023 року за епізодом від 25 червня 2023 року, за епізодом від 27 червня 2023 року, за епізодом від 09 липня 2023 року, за епізодом від 10 липня 2023 року о 14-37 годин, за епізодом від 10 липня 2023 року в проміжку часу з 16-43 по 16-45 години, за епізодом від 28 липня 2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння;

-вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 24.01.2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11 вересня 2024 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань за даним вироком та за вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 24.01.2024 року, остаточно призначено покарання у виді 7 років 7 місяців позбавлення волі.

Суд дійшов до висновку про звільнення від призначеного покарання ОСОБА_2 за вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 24.01.2024 року. Однак, з врахуванням вказаного вироку ОСОБА_2 було призначено покарання за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11 вересня 2024 на підставі ч. 4 ст. 70 КК України.

Частина 4 ст. 70 КК України передбачає, що за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Звільняючи ОСОБА_2 від призначеного покарання за вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 24.01.2024 року, суд враховує що за цим вироком остаточне покарання ОСОБА_2 було призначено на підставі ч. 4 ст. 70 КК України з частковим складанням покарань за цим вироком та вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 23.11.2023 року.

Як вбачається з вироку Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11.09.2024 року, ОСОБА_2 засуджений цим вироком за крадіжку чужого майна за одним епізодом від 26.06.2023 року, тобто вчинив злочин до вироку Заводського районного суду м. Миколаєва від 23.11.2023 року, а тому суд приходить до висновку про необхідність приведення вироку Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11.09.2024 року у відповідність до законодавства у частині призначення остаточного покарання засудженому ОСОБА_2 та вважати ОСОБА_2 таким, що засуджений вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11.09.2024 року за частиною четверто статті 185 КК України до 5(п`яти) років позбавлення волі. На підставі частини четвертої статті 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань за даним вироком та вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 23.11.2023 року, остаточно призначити до відбування покарання у вигляді 7(семи) років 7(семи) місяців позбавлення волі.

В решті вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11.09.2024 року залишити без змін.

На пiдставi викладеного, керуючись ст. 5, ст. 74 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» про приведення вироків суду стосовно ОСОБА_2 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року №3886-ІХ задовольнити.

Вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 24.07.2023 року привести у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18 липня 2024 року.

Звільнити засудженого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від призначеного покарання вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 24.07.2023 року за епізодом від 16 травня 2023 року та епізодом від 10 червня 2023 року близько 17-00 години за ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 23.11.2023 року привести у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18 липня 2024 року.

Звільнити засудженого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від призначеного покарання вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 23.11.2023 року за епізодом від 25 червня 2023 року, за епізодом від 27 червня 2023 року, за епізодом від 09 липня 2023 року, за епізодом від 10 липня 2023 року о 14-37 годин, за епізодом від 10 липня 2023 року в проміжку часу з 16-43 по 16-45 години, за епізодом від 28 липня 2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 24.01.2024 року привести у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18 липня 2024 року.

Звільнити засудженого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від призначеного покарання вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 24.01.2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11.09.2024 року привести у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18 липня 2024 року.

Вважати ОСОБА_2 таким, що засуджений вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11.09.2024 року за частиною четверто статті 185 КК України до 5(п`яти) років позбавлення волі. На підставі частини четвертої статті 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань за даним вироком та вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 23.11.2023 року, остаточно призначити до відбування покарання у вигляді 7(семи) років 7(семи) місяців позбавлення волі.

В решті вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11.09.2024 року залишити без змін.

Ухвала суду може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1