Справа № 752/8961/25
Провадження № 1-кс/752/3421/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2025 року м.Київ

Слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , перевіривши матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність слідчих Голосіївського УП ГУНП у м. Києві,

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність слідчих Голосіївського УП ГУНП у м. Києві.

Зі змісту скарга вбачається, що відносно ОСОБА_2 було вчинено шахрайські дії, внаслідок чого йому стало відомо про відсутність грошових коштів в розмірі 20 000,00 грн., які перебували на його рахунку банківської картки. В зв`язку з чим, він звернувся до Голосіївського УП ГУНП у м. Києві. Посилається, що слідчими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 здійснюється досудове розслідування по його заяві, однак протягом двох місяців слідчі ніяких слідчих дій не проводять. В зв`язку з чим, просить вжити заходів щодо порушення його прав.

Перевіривши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Чинним Кримінальним процесуальним кодексом України, зокрема Главою 26, передбачений порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора під час досудового розслідування.

Об`єктом оскарження на підставі Глави 26 КПК України може бути тільки рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора при здійсненні своїх повноважень під час досудового розслідування.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до зазначеної норми КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду із скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій. Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (частини 1, 3, 5 статті 22 КПК). Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК.

Слідчий суддя звертає увагу, що ОСОБА_2 не позбавлений можливості, в рамках вищезазначеного кримінального провадження, в порядку статті 220 КПК України, звертатися до дізнавача/слідчого або прокурора із відповідними клопотаннями про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, які дізнавач, слідчий або прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

ОСОБА_2 не повідомив та не надав слідчому судді відомостей про те, що він зверталась до слідчого органу чи процесуальних керівників із клопотаннями в порядку ст. 220 КПК України і такі клопотання були проігноровані/не розглянуті.

Отже, з аналізу наведеного у ч. 1 ст. 303 КПК України переліку вбачається, що бездіяльність, яка оскаржується скаржником за своїм змістом не є такою, що може бути оскаржена слідчому судді в порядку ч. 1 ст. 303 КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

На підставі вищевикладеного та враховуючи те, що у цій скарзі оскаржується бездіяльність слідчого, яка, виходячи з положень ч. 1 ст. 303 КПК України, не підлягає оскарженню слідчому судді, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження з розгляду цієї скарги.

Керуючись ст. 303, 304, 309, 395 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого Голосіївського УП ГУНП у м. Києві.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати особі, яка подала скаргу.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1