Справа №523/4459/25
Провадження №1-кс/523/2086/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 року слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , у присутності підозрюваного, розглянувши у судовому засіданні у залі суду у м. Одеса, клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту на інший більш м`який запобіжний захід у порядку ст.201 КПК України відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дрезден Німеччини, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні двоє малолітніх дітей, до затримання працюючого в КНП «Діагностичний центр №29» Одеської міської ради на посаді лікаря загальної практики сімейного лікаря та голови ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого.

За змістом клопотання зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.368 ч.3 КК України, -

Встановив:

22.04.2025 року до Суворовського районного суду м. Одеси звернувся захисник ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , із клопотанням про зміну запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту на інший більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із цілодобовим перебуванням підзахисного під домашнім арештом.

За змістом клопотання захисника СВ відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000008 від 10.03.2025 року за підозрою ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.368 ч.3 КК України за кваліфікуючими ознаками, як одержання службовою особою неправомірної вигоди, за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

20.03.2025 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.368 ч.3 КК України.

21.03.2025 року ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси було відмовлено в задоволенні клопотання слідчої СВ відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 та відносно підозрюваного був застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці, тобто до 21.05.2025 року з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 ч.5 КК України.

Захисник ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про зміну відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту на більш м`який, посилаючись на те, що підзахисним сумлінно без будь-яких порушень виконуються обов`язки, визначених ухвалою Суворовського районного суду м. Одеса від 21.03.2025р., крім того ОСОБА_6 є заявником в іншому кримінальному провадженні, викриваючи протиправні дії особи, які підпадають під кваліфікацію ст.369-2 ч.3 КК України, співпрацює зі слідством, що є підтвердженням активної громадської активності підзахисного та свідчить про відсутність ризику переховування, про що також говорить поведінка ОСОБА_6 , який отримавши від прокурора дозвіл на відвідування сімейного лікаря, перебуваючи поза місцем домашнього арешту, будь-яких намірів на переховування не виявляв, також підозрюваному за результатами обстеження рекомендована госпіталізація для підтримки нормальної життєдіяльності, разом з цим мотивуючи доводи клопотання тим, що ОСОБА_6 має на утриманні двоє малолітніх дітей, дружину, яка перебуває на 25 тижні вагітності, знаходячись під цілодобовим домашнім арештом позбавлений можливості належним чином приймати участь у всебічному розвитку дітей, відвозити їх на заняття, спортивні секції, тим самим фізично розвантажити дружину, якій у такому стані на теперішній час самотужки тяжко доглядати за дітьми, у зв`язку з чим за наявності обставин з дня постановлення попередньої ухвали, вважає, що є підстави для зміни запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на більш м`який.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 наполягав на задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу, зазначаючи, що ОСОБА_6 дійсно співпрацював з органом досудового розслідування, самостійно надав код від свого мобільного телефону, цілодобово перебував у місці, вказаному судом, не порушував покладені на нього обов`язки, тобто ризики значно зменшилися, крім цього існує життєва необхідність в лікуванні ОСОБА_6 , який потребує відповідної реабілітації для підтримки здоров`я, також на його утриманні вагітна дружина, двоє малолітніх дітей шкільного віку, яких потрібно доставляти до школи, так як дружина фізично зараз цього робити не може, з урахуванням всіх викладених обставин просив змінити запобіжний захід, а саме застосувати відносно ОСОБА_6 нічний домашній арешт.

Підозрюваний ОСОБА_6 під час розгляду клопотання підтримав клопотання захисника.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання сторони захисту, вважаючи, що ризики наявні та не зменшилися, окрім того, що ОСОБА_6 є заявником в іншому кримінального провадженні, не дає привілейованого статусу, інших нових доводів захисту не має; те, що ОСОБА_6 сприяє досудовому розслідування нічим не підтверджується, під час допиту підозрюваного було посилання на ст.63 Конституції, також зазначаючи, що на теперішній час оскаржується первинне рішення слідчого судді, розгляд якого судом апеляційної інстанції ще не проведений, тобто клопотання захисника є передчасним, при цьому підкреслюючи, що дійсно зверталися за дозволом для відвідування лікаря, ніяких заперечень з цього приводу не було, за викладених підстав висловив позицію щодо не доцільності зміни запобіжного заходу, строки досудового розслідування закінчуються, просив відмовити в задоволенні клопотання захисту.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку прокурора, доводи захисника, слідчий суддя вважає, що клопотання сторони захисту не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до п.19 ч.1 ст.7 КПК України та ч.1 ст.26 КПК України однією із загальних засад кримінального провадження є диспозитивність, яка полягає у вільному використанні сторонами кримінального провадження своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

За змістом ч.1 ст.201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосований запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Згідно з ч.5 ст.201 КПК України, слідчий суддя, суд має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, судом.

За змістом ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до положень ст.178 ч.1 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Відповідно ч.1,2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у злочині, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого. Відповідно до ч. 6 цієї ж статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Статтею 194 ч.5 КПК України передбачено, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Таким чином, оцінюючи у сукупності викладені обставини; приймаючи до уваги доводи сторін, слідчий суддя дійшов до висновку, що будь-яких нових обстави, які б слугували підставлю для зміни відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу на більш м`який захисником не надано, як вбачається, викладені захисником аргументи мали місце при вирішення питання про обрання запобіжного заходу, що вже було прийнято судом до уваги при поставленні попередньої ухвали, разом з цим суд вважає за необхідне зауважити, що ОСОБА_6 не позбавлений можливості відвідувати лікаря та проходити обстеження, як було з`ясовано у судовому засіданні прокурором своєчасно були надані дозволи, будь-яких перешкод з цього приводу не встановлено; догляд за дітьми є сімейною справою, як встановлено, підозрюваний має родину, міцні соціальні зв`язки, доводи захисту у даній частині не є настільки домінуючими, щоб давали вагомі підстави для зміни запобіжного заходу; щодо ролі викривача в іншому кримінальному провадженню то дана обставина не є предметом розгляду цього клопотання та не є прерогативою для підозрюваного; також суд вважає за необхідне наголосити, що попередня ухвала слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеса від 21.03.2025 року оскаржується в апеляційному порядку, відповідне рішення на теперішній час не прийняте, тому у даній частині суд вимушений погодитися з доводами прокурора, що клопотання про зміну запобіжного є передчасним та недоречним, на переконання слідчого судді діючий запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, застосований відносно ОСОБА_6 , є дієвим та достатнім для тяжкості інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення та для запобігання ризиків і забезпечення належної поведінки ОСОБА_6 , за викладених підстав клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 132, 176-178, 182-183, 186, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

Постановив:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1