ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1293/25 Справа № 208/6079/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду міста Кам`янське від 09.06.2025 року про арешт майна, -

УСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскарженого судового рішення та встановлені фактичні обставини

Слідчими відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції в Донецькій області за процесуального керівництва відділу нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Донецької обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000006 від 16.01.2025 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.

На підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду міста Кам`янського від 15 травня 2025 року 04.06.2025 р. у період часу з 10 годин 22 хвилин до 17 годин 44 хвилин слідчим проведено обшук за місцем зберігання з метою збуту та збуту незаконно виготовлених пально мастильних матеріалів, за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого виявлено та вилучено:

- iPhone 14 Pro Max у корпусі фіолетового кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , із сім картою, прив`язаною до номеру мобільного телефону НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_8 ;

- реєстратор з відеозаписом з камер зовнішнього відеоспостереження HVR 5 IN 1 з блоком живлення;

- готівкові грошові кошти в сумі 13 970 гривень;

- рукописні чорнові записи ОСОБА_6 у кількості 5 аркушів;

- пластикова ємність об`ємом 1 000 л (1 м3), у якій міститься дизельне паливо об`ємом 820 літрів;

- пластикова ємність об`ємом 1 000 л (1 м3), у якій міститься дизельне паливо об`ємом 950 літрів;

- пластикова ємність об`ємом 1 000 л (1 м3), у якій міститься дизельне паливо об`ємом 1 000 літрів;

- пластикова ємність об`ємом 1 000 л (1 м3), у якій міститься дизельне паливо об`ємом 880 літрів;

- пластикова прозора каністра, в якій міститься дизельне паливо об`ємом 40 літрів;

- 4 пластикові прозорі каністри, в яких міститься дизельне паливо об`ємом по 20 літрів у кожній;

- одна пластикова каністра синього кольору, в якій міститься дизельне паливо об`ємом 20 літрів;

- 2 пластикові каністрі білого кольору, в яких міститься дизельне паливо об`ємом по 20 літрів у кожній;

- 2 пластикові каністрі сірого кольору, в яких міститься дизельне паливо об`ємом по 20 літрів у кожній;

- пластикова ємність об`ємом 1 000 л (1 м3), у якій міститься бензин об`ємом 280 літрів;

- пластикова ємність об`ємом 1 000 л (1 м3), у якій міститься бензин об`ємом 420 літрів;

- пластикова ємність об`ємом 1 000 л (1 м3), у якій міститься бензин об`ємом 760 літрів;

- пластикова ємність об`ємом 1 000 л (1 м3), у якій міститься бензин об`ємом 180 літрів;

- пластикова ємність об`ємом 1 000 л (1 м3), у якій міститься бензин об`ємом 620 літрів;

- одна металева бочка червоного кольору з написом «Mobil», в якій міститься 210 літрів дизельного палива;

- одна металева бочка жовто чорного кольору з написом «САТ», в якій міститься 210 літрів дизельного палива;

- 2 металеві автозаправні лейки;

- зразки пально мастильних матеріалів, відібрані з пластикових ємностей об`ємом 1 000 л (1 м3) та металевих бочок у скляні банки об`ємом по 1 літру кожна, у кількості 11 одиниць;

- насос Diesel Transfer Pump 220 V 240 V зі шлангом, яким приєднаний паливо роздавальний пістолет CCD з лічильником Electronic Fuel Meter;

- насос без ідентифікуючих написів зі шлангом, яким приєднаний паливо роздавальний пістолет CCD з лічильником Electronic Fuel Meter;

- насос без ідентифікуючих написів зі шлангом, яким приєднаний паливо роздавальний пістолет без написів з лічильником CDI instruments.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду міста Кам`янське від 09.06.2025 року клопотання прокурора про арешт майна задоволено та накладено арешт на вищевказане майно.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

У своїй апеляційній скарзі предстаник ОСОБА_6 адокат ОСОБА_7 вказує, що ухвала слідчого судді незаконна та пділягає скасуванню. Зауважує, що вилучено та арештовано майно, яке не вказано в ухвалі слідчого судді, натомість воно повинно бути скопійовано, а оригінали залишені власнику. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна відмовити.

Від прокурора надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в яких він вказує, що ухвала слідчого судді є законною та обгрунтованою, зазначає, що в даній справі відсутні підстави для скасування арешту майна. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Позиції учасників судового провадження

Враховуючи положення ч. 4 ст. 405, ч. 2 ст. 422 КПК України колегія суддів вважає за можливе проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутності сторін,

Мотиви суду

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно вимог ч. 1 ст. 404 КПК України рішення суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 статті 170 КПК України регламентовано, що у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Абзацом 2 частини 10 статті 170 КПК України встановлено, що не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що у слідчого судді були достатні підстави вважати, що вищевказане майно може відповідати критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Так, постановою слідчого від 04.06.2025 року вилучене в ході обшуку майно визнано речовими доказами в даному кримінальному провадженні.

Статтею 1 Протоколу № 1 (1952 р.) до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод регламентовано, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Колегія суддів вважає, що у даному кримінальному провадженні потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна ОСОБА_6 для можливого використання в якості спеціальної конфіскації, як такі, що здобуті злочинним шляхом.

Вилучені в ході обшуку мобільні пристрої та засоби збереження інформації в даному кримінальнмоу провадженні після проведення аналізу їх змісту дають доказову інформацію про факти з`єднань між сторонами незаконних правочинів, обіг товару та іншу доказовуї інформацію.

Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження колегія суддів не вбачає.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, особою, яка є власником майна ОСОБА_6 не надано та колегією суддів не встановлено.

Метою накладення арешту у поданому клопотанні орган досудового розслідування зазначив забезпечення збереження речових доказів, як це передбачено п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Як регламентовано статтею 100 КПК України, на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, а згідно ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним ч. 1 ст. 98 КПК України.

Отже, з огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

При цьому колегія суддів наголошує, що вказаний захід є тимчасовим, а тому у подальшому його власник чи володілець має право звернутися із клопотанням про скасування даного арешту і вилучене майно може бути йому повернуто згідно з положеннями ст. 174 КПК України.

В своїй апеляційній скарзі захисник наголошує на тому, що внаслідок арешту майна буде порушена політика конфіденційності фірми мобільного телефону не знайшла свого підтвердження, адже у вилученому телефоні аналізується виключно інформація, що стосується предмету доказування.

Враховуючи, що під час обшуку 04.06.2025 року слідчим вилучене саме те майно, дозвіл на відшукання якого міститься в ухвалі слідчого судді та яке визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, то твердження апелянта про відсутність підстав для арешту вказаного майна не має правового підґрунтя.

Колегія суддів констатує, що всі інші доводи апеляційної скарги також не знайшли свого підтвердження та не спростовують висновків слідчого судді щодо необхідності накладення арешту на зазначене апелянтом майно, а ґрунтуються лише на суб`єктивних оціночних судженнях.

Враховуючи викладене колегія суддів дійшла висновку, що слідчий суддя, задовольняючи клопотання прокурора про арешт майна, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апеляційної скарги захисника стосовно незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді є безпідставними і не можуть бути підставою для скасування ухвали слідчого судді.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду міста Кам`янське від 09.06.2025 року про арешт майна залишити без змін.

Судді: