Справа № 468/478/24
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

іменем УКРАЇНИ

03.06.2025 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000400 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоукраїнка Березнегуватського району Миколаївської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , несудимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 289 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

07.09.2023 року потерпілий ОСОБА_5 придбав у ОСОБА_3 автомобіль марки «Москвич М-2140» (н.з. НОМЕР_2 ) ідентифікаційний номер НОМЕР_3 . Одразу після придбання транспортного засобу ОСОБА_5 попросив ОСОБА_3 здійснити його ремонт, на що ОСОБА_3 погодився, не маючи при цьому наміру здійснювати такий ремонт. Розраховуючи на доброчесність ОСОБА_3 , будучи раніше добре знайомим з ним, довіряючи останньому, ОСОБА_5 залишив придбаний ним автомобіль «Москвич М-2140» (н.з. НОМЕР_2 ) ідентифікаційний номер НОМЕР_3 разом із ключем запалення на території домоволодіння ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 для проведення ремонтних робіт. В подальшому у невстановлений час у ОСОБА_3 виник єдиний противоправний злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_5 , шляхом зловживання довірою останнього, під приводом купівлі автозапчастин для ремонту належного йому транспортного засобу.

Реалізовуючи єдиний протиправний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_5 . ОСОБА_3 , діючи умисно з корисливим мотивом, знаходячись за місцем свого проживання за вказаною вище адресою, у період з 13.09.2023 року по 26.09.2023 року здійснив 8 телефонних дзвінків потерпілому ОСОБА_5 та у ході розмов повідомляв останньому, що для придбання запчастин з метою ремонту транспортного засобу «Москвич М-2140» (н.з. НОМЕР_2 ) ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , необхідні грошові кошти. При цьому ОСОБА_3 фактично ремонт належного ОСОБА_5 транспортного засобу не здійснював, наміру купувати запчастини не мав, а грошові кошти планував використати у власних цілях. ОСОБА_5 будучи введеним в оману, будучи раніше добре знайомим з ОСОБА_3 , довіряючи останньому, здійснив перерахування грошових коштів на банківську картку № НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_3 , а саме:

- 13.09.2023 о 16 год. 41 хв. в сумі 1210 грн.;

- 14.09.2023 о 17 год. 45 хв. в сумі 1000 грн.;

- 16.09.2023 о 12 год. 49 хв. в сумі 1200 грн.;

- 17.09.2023 о 18 год. 16 хв. в сумі 1600 грн.;

- 18.09.2023 о 08 год. 39 хв. в сумі 1400 грн.;

- 21.09.2023 о 11 год. 04 хв. в сумі 2500 грн.;

- 22.09.2023 о 14 год. 36 хв. в сумі 1200 грн.;

- 26.09.2023 о 11 год. 55 хв. в сумі 1300 грн.

У подальшому ОСОБА_3 запчастини для здійснення ремонту не придбав, отриманими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 11 410 грн.

Таким чином, судом в межах судового розгляду, визначених ст. 337 КПК України, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Крім того у невстановлений час у ОСОБА_3 виник протиправний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом «Москвич М-2140» (н.з. НОМЕР_2 ) ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_5 та який за попередньою домовленістю про його ремонт знаходився за місцем проживання ОСОБА_3 за вказаною вище адресою.

Реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на незаконне заволодіння належним ОСОБА_5 транспортним засобом «Москвич М-2140» (н.з. НОМЕР_2 ) ідентифікаційний номер НОМЕР_3 вартістю 10 000 грн., діючи повторно з корисливим мотивом, 20.09.2023 року в ранковий час, більш точний час не встановлений, ОСОБА_3 , перебуваючи на території власного домоволодіння, за вказаною вище адресою, маючи при собі ключі запалювання, сів за кермо вказаного автомобіля, запустив двигун та поїхав до свого знайомого ОСОБА_7 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , якому умисно продав вказаний автомобіль за 7500 грн, спричинивши тим самим потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 10 000 грн.

Таким чином, судом в межах судового розгляду, визначених ст. 337 КПК України, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

Також у невстановлений час у ОСОБА_3 виник єдиний протиправний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_8 шляхом зловживання довірою останнього під приводом купівлі автозапчастин для ремонту належного ОСОБА_8 транспортного засобу «ВАЗ-21013» (н.з. НОМЕР_5 ) ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , який за попередньою домовленістю про його ремонт знаходився за місцем проживання ОСОБА_3 за вказаною вище адресою.

Реалізовуючи єдиний протиправний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_8 , діючи умисно з корисливим мотивом, перебуваючи за місцем свого проживання у період з 21.09.2023 року по 29.10.2023 року здійснив 6 телефонних дзвінків потерпілому ОСОБА_8 та у ході розмов повідомляв останньому, що для придбання запчастин з метою ремонту його транспортного засобу необхідні грошові кошти. При цьому ОСОБА_3 фактично ремонт належного ОСОБА_8 транспортного засобу не здійснював, наміру купувати запчастини не мав, а грошові кошти планував використати у власних цілях. ОСОБА_8 , будучи введеним в оману, будучи раніше добре знайомим з ОСОБА_3 , довіряючи останньому, здійснив перерахування грошових коштів на банківську картку № НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_3 , а саме:

- 21.09.2023 о 17 год. 22 хв. в сумі 5000 грн.;

- 22.09.2023 о 13 год. 54 хв. в сумі 500 грн.;

- 25.09.2023 о 13 год. 14 хв. в сумі 5000 грн.;

- 26.09.2023 о 12 год. 29 хв. в сумі 1200 грн.;

- 27.09.2023 о 15 год. 44 хв. в сумі 1800 грн.;

- 29.10.2023 о 17 год. 40 хв. в сумі 1800 грн.

У подальшому ОСОБА_3 запчастини для здійснення ремонту не придбав, отриманими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 15 300 грн.

Таким чином, судом в межах судового розгляду, визначених ст. 337 КПК України, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того 03.10.2023 року потерпілий ОСОБА_6 попросив ОСОБА_3 здійснити ремонт належного йому автомобіля «RENAULT MEGANE» (н.з. НОМЕР_7 ) ідентифікаційний номер НОМЕР_8 , на що ОСОБА_3 погодився та того ж дня ОСОБА_6 шляхом буксирування перемістив вказаний автомобіль на територію подвір`я за вказаним вище місцем проживання ОСОБА_3 .

У період з 14 по 15 жовтня 2023 року в денний час, більш точний час не встановлений, у ОСОБА_3 , який перебував за місцем свого проживання, раптово виник протиправний корисливий умисел, спрямований на таємне викрадення автомобільних коліс з належного ОСОБА_6 автомобіля «RENAULT MEGANE» (н.з. НОМЕР_7 ), після чого ОСОБА_3 , реалізуючи свій протиправний умисел, діючи повторно з корисливим мотивом шляхом вільного доступу з вказаного вище автомобіля «RENAULT MEGANE» умисно таємно викрав належні ОСОБА_6 бувшу у користуванні автомобільну гуму марки «Giti Synergy» R15 185/65T літнього періоду з металевим диском та автомобільну гуму марки «Laufenn R15» 185/65 92 T літнього періоду з металевим диском, загальною вартістю 4773,95 грн.

Викраденим майном ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду в сумі 4773,95 грн.

Таким чином, судом в межах судового розгляду, визначених ст. 337 КПК України, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Також у невстановлений час у ОСОБА_3 виник протиправний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом «ВАЗ-21013» (н.з. НОМЕР_5 ) ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_8 та який за попередньою домовленістю про його ремонт знаходився за вказаним вище місцем проживання ОСОБА_3 ..

Реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на незаконне заволодіння належним ОСОБА_8 транспортним засобом «ВАЗ-21013» (н.з. НОМЕР_5 ) ідентифікаційний номер НОМЕР_6 вартістю 10 000 грн, діючи повторно з корисливим мотивом 07.11.2023 року ОСОБА_3 попросив свого знайомого ОСОБА_9 допомогти йому відбуксирувати зазначений автомобіль до м. Баштанка на пункт прийому металобрухту, не повідомивши при цьому ОСОБА_9 про те, що автомобіль належить іншій особі.

Вчиняючи дії, спрямовані на незаконне заволодіння належним ОСОБА_8 транспортним засобом, вранці 07.11.2023 року, точний час не встановлений, ОСОБА_3 причепив автомобіль «ВАЗ-21013» (н.з. НОМЕР_5 ) тросом до належного ОСОБА_9 автомобіля марки «Daewoo Nexia», після чого ОСОБА_9 керуючи автомобілем «Daewoo Nexia», відбуксирував автомобіль «ВАЗ-21013» (н.з. НОМЕР_5 ), за кермом якого перебував ОСОБА_3 , до пункту прийому металобрухту за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_3 умисно продав його як металобрухт за 1500 грн, спричинивши тим самим ОСОБА_8 матеріальну шкоду в сумі 10 000 грн.

Таким чином, судом в межах судового розгляду, визначених ст. 337 КПК України, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

Свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень ОСОБА_3 визнав повністю, підтвердивши обставини, викладені в обвинувальному акті, зокрема те, що ОСОБА_8 попросив його відремонтувати автомобіль ВАЗ 21013, на що переказував на картку обвинуваченого грошові кошти. Проте обвинувачений ремонт фактично не провів, а кошти на ремонт витратив на власний розсуд. Сам автомобіль обвинувачений за допомогою автомобіля Слуцького відбуксирував до м. Баштанка на пункт прийому металобрухту. В листопаді 2023 року обвинувачений частково відшкодував ОСОБА_8 , переказавши на вказаний ним рахунок 4500 грн.

У вересні 2023 року ОСОБА_5 попросив його відремонтувати свій автомобіль Москвич, який потребував капітального ремонту, обвинувачений погодився на це та отримував на ремонт кошти від ОСОБА_5 , лише частину з яких витратив на такий ремонт, а іншу частину витратив на власний розсуд. Сам автомобіль Москвич обвинувачений відігнав в с. Новопавлівку Баштанського району, де його продав ОСОБА_10 за 7500 грн.

Крім того свій автомобіль для ремонту обвинуваченому залишив ОСОБА_6 та з вказаного автомобіля обвинувачений викрав два передніх колеса з дисками, які він віддав Слуцькому. Спричинену таким чином ОСОБА_6 шкоду обвинувачений відшкодував.

У вчиненому обвинувачений розкаюється, вказує, що восени 2023 року зв`язався з «поганою компанією» та у зв`язку з відсутністю коштів допустив вказані правопорушення, запевняє, що переосмислив свої дії та подібного у майбутньому не допустить.

Крім власного визнання обвинуваченим своєї вини, його винуватість у скоєному підтверджується також іншими дослідженими у судовому засіданні доказами в їх сукупності.

Потерпілий ОСОБА_11 в суді показав, що у вересні 2023 року придбав у ОСОБА_3 автомобіль Москвич та залишив його у продавця для ремонту. Для придбання необхідних запчастин потерпілий перераховував обвинуваченому грошові кошти та загалом сплатив приблизно 16 000 грн. В подальшому від поліції потерпілий дізнався, що його автомобіль обвинувачений здав на металобрухт. Заподіяні потерпілому збитки обвинувачений не відшкодував, але вони домовились, що останній після поновлення військової служби відшкодує потерпілому завдані збитки. Потерпілий не бажає, щоб обвинувачений був позбавлений волі.

Потерпілий ОСОБА_6 в суді показав, що придбав автомобіль «RENAULT MEGANE» та привіз його до обвинуваченого для ремонту, приблизно через місяць потерпілий виявив, що з автомобіля зникли 4 колеса, автомагнітола, колонки та інші речі. В подальшому йому повернули два колеса. Потерпілий не бажає, щоб обвинувачений був позбавлений волі.

Відповідно до заяви від 21.11.2023 року ОСОБА_6 заявив про викрадення ОСОБА_12 з його автомобіля «RENAULT MEGANE» (н.з. НОМЕР_7 ) в період з 03.10.2023 року по 10.11.2023 року ряду речей, в тому числі колес з дисками.

Згідно з протоколом огляду місця події від 21.11.2023 року, проведеним за добровільної згоди власника ОСОБА_3 , місцем вчинення вказаного кримінального правопорушення є територія домоволодіння по АДРЕСА_1 , де виявлений частково розукомплектований автомобіль «RENAULT MEGANE» (н.з. НОМЕР_7 ).

Відповідно до заяви ОСОБА_3 від 21.11.2023 року та протоколу огляду від 21.11.2023 року слідчий за згоди ОСОБА_3 оглянув зміст мобільного додатку «Приват 24» на телефоні ОСОБА_3 .

Згідно із заявою ОСОБА_9 від 21.11.2023 року та протоколом огляду предмета від 21.11.2023 року слідчим оглянуті видані ОСОБА_9 два колеса з гумою, які йому передав ОСОБА_3 .

Постановою слідчого від 21.11.2023 року автомобільне колесо «Giti Synergy» R15 185/65T та автомобільне колесо «Laufenn R15» 185/65 92 T визнані речовими доказами та відповідно до розписки від 22.11.2023 року передані на зберігання ОСОБА_6 .

Відповідно до висновку експерта №5362 від 19.12.2023 року вартість бувший у користуванні автомобільної гуми марки «Giti Synergy» R15 185/65T літнього періоду з металевим диском та автомобільної гуми марки «Laufenn R15» 185/65 92 T літнього періоду з металевим диском станом на 14.10.2023 року становить 4773,95 грн.

Згідно із заявою ОСОБА_8 від 02.01.2024 року останній звернувся до слідчого із заявою про вжиття заходів до ОСОБА_3 , який на початку вересня 2023 року взяв його автомобіль «ВАЗ-21013» (н.з. НОМЕР_5 ) для ремонту та отримав за ремонт 16 000 грн, натомість заявник 05.11.2023 року виявив лише кузов даного автомобіля.

З виписки АТ КБ «ПриватБанк» від 05.01.2024 року слідує, що ОСОБА_13 здійснював з власного рахунку перекази грошових коштів в період з 01.09.2023 року по 30.12.2023 року, в тому числі ОСОБА_3 21.09.2023 року в сумі 5000 грн., 22.09.2023 року в сумі 500 грн.

З виписки АТ КБ «ПриватБанк» від 05.01.2024 року слідує, що ОСОБА_8 здійснював з власного рахунку перекази грошових коштів в період з 20.09.2023 року по 31.10.2023 року.

Згідно із заявою ОСОБА_14 від 04.01.2024 року останній видав слідчому кузов автомобіля «ВАЗ-21013» білого кольору ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , який він придбав у ОСОБА_15 .

Відповідно до протоколу огляду від 04.01.2024 року слідчий на місці прийому металобрухту по вул. Заводській, 6 в м. Баштанка у присутності понятих оглянув виданий ОСОБА_14 кузов автомобіля «ВАЗ-21013» білого кольору ідентифікаційний номер НОМЕР_6 .

Постановою слідчого від 04.01.2024 року кузов автомобіля «ВАЗ-21013» білого кольору ідентифікаційний номер НОМЕР_6 визнаний речовим доказом та відповідно до розписки від 04.01.2024 року залишений на зберігання ОСОБА_14 .

Відповідно до заяви ОСОБА_5 від 03.01.2024 року останній заявив про заволодіння ОСОБА_3 в період з 05.09.2023 року по 02.10.2023 року його грошовими коштами шляхом шахрайства в сумі 16 000 грн, які отримав за ремонт автомобіля заявника М2140 (н.з. НОМЕР_2 ), але ремонт не провів та сам автомобіль продав.

Згідно з випискою АТ КБ «ПриватБанк» від 05.01.2024 року ОСОБА_5 здійснював з власного рахунку перекази грошових коштів в період з 01.09.2023 року по 30.12.2023 року, в тому числі ОСОБА_3 13.09.2023 в сумі 1210 грн.; 14.09.2023 в сумі 1000 грн.; 16.09.2023 в сумі 1200 грн.; 17.09.2023 в сумі 1600 грн.; 18.09.2023 в сумі 1400 грн.; 21.09.2023 в сумі 2500 грн.; 22.09.2023 в сумі 1200 грн.; 26.09.2023 в сумі 1300 грн.

Із заяви ОСОБА_7 від 04.01.2024 року останній видав слідчому свідоцтво про реєстрацію автомобіля та розукомплектований автомобіль «Москвич М-2140» (н.з. НОМЕР_2 )», який він 20.09.2023 року придбав у ОСОБА_3 за 7500 грн.

Згідно з протоколом огляду від 04.01.2024 року слідчим за участі понятих по АДРЕСА_1 оглянутий автомобіль «Москвич М-2140» (н.з. НОМЕР_2 ).

Відповідно до заяви ОСОБА_3 від 08.01.2025 року та виписки АТ КБ «ПриватБанк» від 08.01.2024 року слідує, що ОСОБА_3 добровільно видав слідчому виписку по своєму картковому рахунку, згідно з якою за період з 08.09.2023 року по 31.10.2023 року ОСОБА_3 отримував від ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_13 відповідні перекази.

Постановою слідчого від 05.01.2024 року кузов автомобіля «Москвич М-2140» (н.з. НОМЕР_2 ) зеленого кольору визнаний речовим доказом та відповідно до розписки від 05.01.2024 року залишений на зберігання ОСОБА_7 .

Відповідно до протоколу огляду предмета від 04.01.2024 року слідчим оглянутий бланк виданого ОСОБА_7 технічного паспорта на автомобіль серії НОМЕР_9 від 27.07.1991 року.

Згідно із заявою ОСОБА_8 від 09.01.2024 року останній заявив про незаконне заволодіння ОСОБА_3 його автомобілем ««ВАЗ-21013» (н.з. НОМЕР_5 ) ідентифікаційний номер НОМЕР_6 білого кольору 07.11.2023 року.

Відповідно до заяви від 09.01.2024 року ОСОБА_5 заявив про незаконне заволодіння ОСОБА_3 його автомобілем «Москвич М-2140» (н.з. НОМЕР_2 ) зеленого кольору 07.09.2023 року.

Таким чином, вказані вище докази свідчать про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч. 1 ст. 190, ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 289 КК України.

Суд вважає, що дії ОСОБА_3 за фактом заволодіння грошовими коштами ОСОБА_5 в загальній сумі 11 410 грн шляхом зловживання його довірою у період з 13.09.2023 року по 26.09.2023 року, які стороною обвинувачення кваліфіковані за ч.2 ст. 190 КК України слід кваліфікувати за ч.1 ст. 190 КК України у зв`язку з тим, що ухвалою суду від 30.04.2025 року кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України за епізодом заволодіння шляхом зловживання довірою грошовими коштами ОСОБА_8 05.09.2023 року в сумі 1500 грн. було закрите на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, натомість до 13.09.2023 року інших кримінальних правопорушень, які б утворювали повторність зі ст. 190 КК України ОСОБА_3 не вчиняв, а вказане діяння у період з 13.09.2023 року по 26.09.2023 року було об`єднаним єдиним умислом одиничним триваючим кримінальним правопорушенням.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 190, ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 289 КК України суд враховує особу винного, який має на утриманні малолітню дитину, за місцем проживання не має негативної характеристики, є військовослужбовцем та має статус учасника бойових дій, не має судимостей, характер вчинених ним суспільно-небезпечних діянь, що відносяться до категорії кримінальних проступків (ч.1 ст. 190 КК України) нетяжких злочинів (ч.2 ст. 190 КК України) та тяжких злочинів (ч.2 ст. 289 КК України).

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень шляхом надання добровільної згоди на огляд території його домоволодіння, огляд змісту його мобільного телефону 21.11.2023 року, а також добровільного надання слідчому виписки по його картковому рахунку та повідомлення інших обставин вчинення ним кримінальних правопорушень, які були відомі тільки йому через таємний характер його дій, а також часткове відшкодування шкоди потерпілому ОСОБА_8 .

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відсутні.

Описані вище обставини вказують на достатність призначення обвинуваченому мінімальних виду та міри покарання, визначених санкцією ч.2 ст. 289 КК України без конфіскації майна.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України суд враховує вказані вище відомості про особу винного, характер вчиненого ним суспільно-небезпечного діяння, що відноситься до категорії тяжких злочинів (ч.4 ст. 185 КК України).

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення шляхом надання добровільної згоди на огляд території його домоволодіння 21.11.2023 року та повідомлення інших обставин вчинення ним кримінальних правопорушень, які були відомі тільки йому через таємний характер його дій, а також відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.4 ст. 185 КК України потерпілому ОСОБА_6 .

З врахуванням наведених обставин, при наявності ряду обставин, які пом`якшують покарання, та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення за ч.4 ст. 185 КК України, за відсутності обставин, які обтяжують покарання, з врахуванням вказаних вище відомостей про особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про можливість призначення обвинуваченому покарання за ч.4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі, визначеної санкцією ч.4 ст. 185 КК України, у виді трьох років позбавлення волі.

Крім того, з врахуванням особи винного і вказаних вище обставин, за наявності обставин яка пом`якшують покарання, за відсутності обставин, які б обтяжували покарання, з врахуванням позиції потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які не бажали того, що обвинувачений відбував покарання у вигляді позбавлення волі, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання і доцільність застосування ст.75 КК України, ухваливши звільнення від відбування покарання з випробуванням та з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України речові докази: кузов автомобіля «ВАЗ-21013» білого кольору ідентифікаційний номер НОМЕР_6 та технічний паспорт на автомобіль серії НОМЕР_9 від 27.07.1991 року підлягають поверненню володільцю ОСОБА_8 ; кузов автомобіля «Москвич М-2140» (н.з. НОМЕР_2 )» зеленого кольору підлягає поверненню володільцю ОСОБА_5 ; автомобільне колесо «Giti Synergy» R15 185/65T та автомобільне колесо «Laufenn R15» 185/65 92 T підлягають залишенню у ОСОБА_6 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370,374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч. 1 ст. 190, ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 289 КК України, і призначити йому покарання:

-за ч.4 ст. 185 КК України із застосуванням положень ст. 69 КК України у виді трьох років позбавлення волі;

-за ч.1 ст. 190 КК України у виді одного року обмеження волі;

-за ч.2 ст. 190 КК України у виді одного року позбавлення волі;

-за ч.2 ст. 289 КК України у виді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ст.ст.75,76 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом дворічного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:

-кузов автомобіля «ВАЗ-21013» білого кольору ідентифікаційний номер НОМЕР_6 та технічний паспорт на автомобіль серії НОМЕР_9 від 27.07.1991 року повернути володільцю ОСОБА_8 ;

-кузов автомобіля «Москвич М-2140» (н.з. НОМЕР_2 )» зеленого кольору повернути володільцю ОСОБА_5 ;

-автомобільне колесо «Giti Synergy» R15 185/65T та автомобільне колесо «Laufenn R15» 185/65 92 T залишити у ОСОБА_6 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів.

суддя: