Єдиний унікальний № 946/3863/25
Провадження № 1-кп/946/386/25
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України

26 травня 2025 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянув у м. Ізмаїлі Одеської області у порядку спрощеного провадження обвинувальний акт з доданими до нього матеріалами, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000098, за обвинуваченням

ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Червоноармійсмьке Болградського району Одеської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

раніше судимого:

05.09.2013 Болградським районним судом Одеської області за ч. 1 ст. 115 КК до позбавлення волі на строк дев`ять років, звільнений 09.03.2022 за відбуттям строку покарання;

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК,

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_3

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_2 , захисник ОСОБА_4 ,

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

1.Згідно постанови Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08.01.2025 по справі №946/68/25, яка набрала законної сили 21.01.2024, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в сумі 1 020 грн, а також відповідно до ст. 39-1 КУпАП та ст. 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» ОСОБА_2 направлено на проходження програми кривдників строком на три місяці.

28.02.2025 поліцейським офіцером громади Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 здійснено виїзд за адресою мешкання ОСОБА_2 , а саме: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_2 було ознайомлено з направленням № 2 від 17.02.2025 та попереджено про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 390-1 КК, за умисне ухилення від проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Проте, ОСОБА_2 , будучи ознайомлений про кримінальну відповідальність в разі не проходження програми для кривдників, достовірно знаючи про необхідність її проходження, усвідомлюючи наслідки невиконання програми, діючи умисно, з метою ухилення від її проходження, маючи реальну можливість проходити програму, до уповноваженої особи КНП Саф`янівської сільської ради «Центральна районна лікарня» для її проходження без поважних причин не з`явився, тим самим умисно ухилився від проходження програми для кривдників.

2.Своїми діями ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, передбачений ст. 390-1 КК, а саме умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом.

Стаття КК, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

3.Кримінальний кодекс України

«Стаття 390-1. Невиконання обмежувальних заходів, обмежувальних приписів або непроходження програми для кривдників

Умисне невиконання обмежувальних заходів, передбачених статтею 91-1 цього Кодексу, або умисне невиконання обмежувальних приписів, або умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом,

карається пробаційним наглядом на строк до двох років або обмеженням волі на той самий строк».

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

4.Частиною 2 ст. 12 КК встановлено, що кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

5.Отже, враховуючи, що санкцією ст. 390-1 КК передбачене основне покарання у виді пробаційного нагляду або обмеження волі, то кримінальне правопорушення за ст. 390-1 КК є кримінальним проступком.

6.Відповідно ж до ч. 2 ст. 381 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

7.В обвинувальному акті прокурором в порядку ч. 1 ст. 302 КПК зазначене клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

8.До обвинувального акта додана письмова заява ОСОБА_2 , яка складена в присутності захисника ОСОБА_4 , якими вони погодилися із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлені з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК та надали згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, обвинувачений ОСОБА_2 також беззаперечно визнав свою винуватість.

9.Згідно з ч. 1 ст. 382 КПК, суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, а в разі затримання особи у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок. А відповідно до другого речення ч. 2 ст. 382 КПК, у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

10.Отже, враховуючи, що учасники судового провадження не оспорюють встановлені під час дізнання обставини і згодні з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні (без проведення судового розгляду за відсутності учасників судового провадження), про що свідчать відповідні їх письмові клопотання та заяви, суд, вивчивши обвинувальний акт відносно ОСОБА_2 та додані до нього матеріали, які містять належні, допустимі, достовірні та достатні докази, оцінені судом відповідно до ст.94 КПК, дійшов висновку про відсутність необхідності призначати розгляд у судовому засіданні обвинувального акта, викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, та про наявність підстав для ухвалення вироку відносно ОСОБА_2 у спрощеному провадженні (без проведення судового розгляду за відсутності учасників судового провадження).

11.Оцінені судом додані до обвинувального акта матеріали також дають підстави для висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_2 , про винуватість останнього в його вчиненні, про наявність фактичних підстав для визнання ним винуватості та про відповідність встановлених органом досудового розслідування обставин наявним матеріалам досудового розслідування та формулюванню обвинувачення, визнаного судом доведеним. Суд також погоджується з кваліфікацією дій обвинуваченого за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання

12.До обставин, які відповідно до ст. 66 КК пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , суд відносить щире каяття.

13.Стороною обвинувачення не зазначено в обвинувальному акті про наявність обставин, які відповідно до ст. 67 КК обтяжують покарання ОСОБА_2 , та які відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91, ч. 1 ст. 92 КПК підлягають доказуванню саме прокурором. У силу положень ст. 337 КПК суд позбавлений можливості додатково встановлювати та враховувати обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 та які в обвинувальному акті не зазначені, а також які прокурором не доказувалися, оскільки це погіршить становище обвинуваченого.

Мотиви призначення покарання

14. При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_2 суд у відповідності до ст. ст. 65 67 КК враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

15.Обвинувачений ОСОБА_2 вчинив умисний кримінальний проступок проти правосуддя.

16.Згідно медичних довідок, ОСОБА_2 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває. З матеріалів кримінального провадження також вбачається, що обвинувачений, ОСОБА_2 не належить до осіб з інвалідністю.

17.Отже, з урахуванням вказаних обставин, а також відомостей про особу ОСОБА_2 , суд у відповідності до вимог КК та передбачених ним санкцій вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_2 можливе з призначенням йому покарання у виді пробаційного нагляду, але у верхніх межах санкції ст. 390-1 КК, з покладанням обов`язків, передбачених ч. 2 ст. 59-1 КК, які є обов`язковими. На думку суду, призначення такого покарання буде необхідним, достатнім та дієвим заходом для виправлення обвинуваченого та запобігання нових кримінальних правопорушень, таке покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

18.Також, з урахуванням характеру кримінального правопорушення, обставин та причин вчинення кримінального правопорушення виправленню ОСОБА_2 сприятиме додатково покладений обов`язок, передбачений п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК, а саме виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

19.Судом встановлено, що ОСОБА_2 у даному кримінальному провадженні не затримувався та під вартою не тримався, запобіжні заходи відносно нього не застосовувалися. Інші заходи забезпечення кримінального провадження також не застосовувались. Також у кримінальному провадженні відсутні процесуальні витрати.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375, 381 382 КПК, суд

ухвалив:

1. ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк два роки.

2.У силу ст. 59-1 КК покласти на ОСОБА_2 обов`язки, що передбачені ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК, а саме:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи та навчання;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

3.На підставі ч. 1 ст. 49-2 Кримінально-виконавчого кодексу України строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки ОСОБА_2 на облік уповноваженим органом з питань пробації.

4.Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

5.Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

6.Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

7.Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1