Справа № 497/1990/25
Провадження № 1-кс/497/667/25
УХВАЛА

13.08.2025 року Болградський районний суд Одеської області в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судового засідання, в м. Болград, клопотання слідчого відділення №2 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000482 від 07.08.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

11.08.2025 року слідчий відділення №2 СВ Болградського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області лейтенант поліції ОСОБА_3 звернулася засобами поштового зв`язку "Нова пошта" (експрес-накладна №8476 від 08.08.2025), до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000482 від 07.08.2025 року.

З клопотання вбачається, що групою слідчих слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000482 від 07.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, за фактом організації невстановленою особою незаконного переправлення осіб через державний кордон України поза межами пункту пропуску, з корисливих мотивів.

06.08.2025 о 20:10 годині до чергової частини відділення № 2 Болградського РВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення зі служби 102, про те, що 06.08.2025 о 20:10 годині за адресою: Болградський район с-ще Бессарабське зупинили транспортний засіб під керуванням гр. України ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перевозив трьох громадян України чоловічої статі в бік державного кордону України з подальшою метою його перетину вищевказаними особами разом з ОСОБА_5 .

Виїздом слідчо-оперативної групи на місце події за вказаним повідомленням встановлено, що мешканець м. Київ ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 , який перебуває на лікарняному приїхав з міста Київ до міста Одеси на автомобілі за допомогою додатку «бла бла - кар», до м. Одеса, за допомогою невстановленої особи з застосуванням транспорту ТЦК до м. Татарбунари Білгород-Дністровського району Одеської області, мешканець м. Татарбунари Одеської області ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ухилянт), мешканець м. Одеса ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якого за допомогою невстановлених осіб перевезли з м. Одеса до с.Зоря за допомогою транспортного засобу марки Lexus та мешканець с. Зоря Одеської області ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які мешкали деякий час в с.Зоря. 06.08.2025 року за місцем свого мешкання знаходився ОСОБА_8 до якого прийшов раніше не відомий йому чоловік ОСОБА_7 , та вони рушили в бік смт. Сарата на автомобілі марки ВАЗ-21144 д.н.з. НОМЕР_2 , яка була заздалегідь приготовлена та яку за командою невстановленої особи ОСОБА_8 забрав до себе додому. Під час руху в с.Зоря вони за командою невстановленої особи даної за мобільним зв?язком забрали гр. ОСОБА_6 та після в трьох рушили в бік в м.Арциз. На виїзді з м.Арциз в бік с. Бессарабське також за командою невстановленої особи забрали ОСОБА_5 , який одразу сів за кермо автомобіля. Та направились за усними вказівками за допомогою відео-зв`язку в бік с-ща Бессарабське, для ціле направленого перетину державного кордону в обхід пунктів пропуску, під час чого були затримані співробітниками ДПСУ.

Також на зазначеній ділянці місцевості поряд з вищевказаними особами виявлено транспортний засіб марки ВАЗ, моделі 21144, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який в подальшому вилучений, з метою збереження його в якості речового доказу, який є знаряддям злочину.

Під час проведення допитів в якості свідків всіх вищевказаних осіб отримані свідчення про те, що на вилученому слідством транспортному засобі вони повинні були переправитись через державний кордон України поза межами встановлених прикордонних пунктів пропуску, однак їх дії були викриті працівниками прикордонної служби.

У подальшому, 07.08.2025 свідком ОСОБА_5 слідчому був добровільно виданий належний йому мобільний телефон марки Samsung моделі Galaxy A51, в корпусі синього кольору, IMEI 1 - НОМЕР_3 , IMEI 2 НОМЕР_4 , серійний номер НОМЕР_5 , який був тимчасово вилучений, оскільки існує можливість введення ОСОБА_5 в оману органів досудового розслідування та спеціальне приховання інформації стосовно осіб, які причетні до вчинення даного правопорушення.

07.08.2025 постановою слідчого вилучений у ОСОБА_5 мобільний телефон, визнаний речовим доказом та залучений до матеріалів кримінального провадження.

Вилучений мобільний телефон необхідний слідству для встановлення усіх осіб, причетних до скоєння даного протиправного діяння, зафіксувати усі наявні в ньому відомості з залученням спеціалістів, що зможуть надати технічну допомогу при детальному огляді цього телефону, а його повернення призведе до видалення всієї інформації ОСОБА_5 у разі наявності в ньому відомостей про його причетність в тому числі, що унеможливить подальше її відновлення у разі видалення, що негативно вплине на досудове розслідування, а тому є необхідність у накладанні на нього арешту, з метою збереження в якості речового доказу.

У зв`язку з тим, що наразі досудове розслідування триває незначний час, повідомлення про підозру жодній особі не вручено, орган досудового розслідування збирає докази, та здійснює перевірку всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а вилучене майно мобільний телефон визнаний речовим доказом у цьому кримінальному провадженні, тому з метою забезпечення його збереження слідчий звертається з цім клопотанням.

Слідчий ОСОБА_3 у судове засідання не прибула, на адресу суду надіслала заяву про розгляд клопотання без її участі (а.с.18).

Власник тимчасово вилученого майна - ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду клопотання повідомлявся через слідчого, надав клопотання про розгляд данного питання про арешт майна за його відсутністю, проти накладення арешту не заперечував.

Слідчий суддя перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, дійшов висновку щодо задоволення клопотання, виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

В судовому засіданні встановлено, що 06.08.2025 до чергової частини відділення поліції №2 Болградського РВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 06.08.2025 року о 20:10 годині за адресою: Болградський район с-ще Бессарабське зупинили транспортний засіб під керуванням гр.України ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перевозив трьох громадян України чоловічої статі в бік державного кордону України з подальшою метою його перетину.

Вказані відомості 07.08.2025 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000482 за правовою кваліфікацією ч.3 ст. 332 КК України.

З протоколу добровільної видачі майна від 07.08.2025 року судом встановлено, що в цей день ОСОБА_5 добровільно видав працівникам поліції власний мобільний телефон, який був оглянутий та постановою слідчого відділення №2 ОСОБА_3 від 07.08.2025 року мобільний телефон належний ОСОБА_5 визнаний речовим доказом у цьому кримінальному провадженні.

Слідчим доведено, що майно, на яке він просить накласти арешт, буде використано, як доказ у кримінальному провадженні.

Оцінивши обставини визначені ст.ст. 132,170 КПК України, суд дійшов висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим і підлягає задоволенню, так як вищезазначене майно, є речовим доказом у кримінальному правопорушенні, та вважає необхідним застосувати захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вилученого майна.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 132,170-173,395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділення №2 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000482 від 07.08.2025 року, що було добровільно видане ОСОБА_5 07.08.2025 року, а саме :

- на мобільний телефон марки Samsung моделі Galaxy A51, в корпусі синього кольору, IMEI 1 - НОМЕР_3 , IMEI 2 НОМЕР_4 , серійний номер НОМЕР_5 , обладнаний сім-карткою з номером НОМЕР_6 ,

позбавивши власника права на відчуження, розпорядження та користування ним.

Місцем зберігання мобільного телефону марки Samsung моделі Galaxy A51, в корпусі синього кольору, IMEI 1 - НОМЕР_3 , IMEI 2 НОМЕР_4 , серійний номер НОМЕР_5 , обладнаний сім-карткою з номером НОМЕР_6 , який упакований в паперовий конверт Національна поліції України, опечатаний полімерною пломбою NPU-0326083 визначити камеру зберігання речових доказів при відділенні поліції №2 Болградського РВП ГУНП в Одеській області.

Виконання ухвали та відповідальність за збереження вилучено майна покласти на слідчого відділення №2 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1