Справа № 359/6370/25
Провадження № 1-кп/359/619/2025
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2025 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000800 від 22.04.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бориспіль Київської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України,

в с т а н о в и в :

22.04.2025, близько 02 год. 30 хв., ОСОБА_4 знаходився за місцем проживання свого батька ОСОБА_5 , та його дружини ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 . Усвідомлюючи, що зазначені особи є особами похилого віку, які у зв`язку з нічним часом доби відпочивають, а також ігноруючи ту обставину, що даний будинок знаходиться у приватному секторі міста, ОСОБА_4 , керуючись раптово виниклим умислом, спрямованим на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, діючи безпричинно, усвідомлюючи, що своїми діями він грубо порушує громадський порядок в частині відпочинку та спокою громадян, дістав дві бойові гранати невстановленої моделі та пристрій для відстрілу набоїв, споряджених гумовою кулею - пістолет моделі «Форт 14Р», калібр 9mm Р.А., серійний номер НОМЕР_1 , тобто предмети, заздалегідь заготовлені для нанесення тілесних ушкоджень.

Після цього, ОСОБА_4 , прагнучи протиставити себе існуючим у суспільстві правилам поведінки, ігноруючи елементарні норми перебування в місцях, де мешкають інші громадяни, демонструючи власну вседозволеність та нахабність, став здійснювати хаотичні постріли із вказаного пістолета, а також привів вказані гранати у бойову готовність, вийнявши запобіжні кільця, та по черзі кинув гранати на подвір`я даного будинку, внаслідок чого бойові припаси вибухнули, що створило реальну загрозу для життя та здоров`я осіб, які проживають поруч в даному приватному будинку.

В цей час внаслідок звуку пострілів з пістолету прокинулись ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , який з метою з`ясувати, що відбувається, вийшов на подвір`я. В результаті вибуху гранати ОСОБА_5 вибуховою хвилею було відкинуто назад, через що він вдарився головою об стіну будинку і йому було заподіяно фізичний біль. Побоюючись за своє життя та здоров`я, а також життя та здоров`я своєї дружини, ОСОБА_5 забіг до власного будинку та викликав працівників поліції.

Крім того, внаслідок вибуху гранат було розбито скло у віконній рамі та вхідних дверях частини приватного будинку, в якій мешкають ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а також порушений спокій та відпочинок сусідів, що свідчить про вчинення ОСОБА_4 хуліганських дій загальнонебезпечним способом.

22.04.2025, в період з 06 год. 10 хв. до 08 год. 07 хв., в ході обшуку, проведеного за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками поліції було виявлено та вилучено металеві, полімерні уламки, кільце із запобіжною чекою та важіль запобіжного взводу від підривача до ручних гранат з маркуванням «BA PLAST R4a6S Р11 14-RMS-97», кільце із запобіжною чекою, металеві фрагменти рваної форми зі слідами кіптяви, з важелем запобіжного взводу від підривача до ручних гранат з маркуванням: «79-81 УЗРГМ-2 583», які у сукупності з двома вирвами, характерні вибухам ручних гранат РГД-5 та OF-37, а також патрони, з яких: 231 патрон є проміжним бойовим патроном калібру 7,72х39 мм, що споряджені кулями «ПС» зі сталевим осереддям, належать до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї, придатні до стрільби; 105 патронів є проміжним бойовим патроном калібру 5,45х39 мм, що споряджені кулями «ПС» зі сталевим осереддям, належать до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї, придатні до стрільби; 9 патронів є проміжним бойовим патроном калібру 5,45х39 мм, що споряджені трасуючими кулями «Т», належать до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї, придатні до стрільби.

Крім того, 22.04.2025, в період з 08 год. 10 хв. до 08 год. 35 хв., в ході огляду, проведеного поруч з приватним будинком АДРЕСА_2 , у ОСОБА_4 , який ніс із собою бойовий припас без передбаченого законом дозволу, працівниками поліції було виявлено та вилучено промислово виготовлений бойовий припас - осколково-фугасну ручну гранату DM51A2 без осколкової оболонки з наявним маркуванням на важелі запобіжного взводу: «HGRZ DM82A3 LOS DNM05Е0016» та на корпусі: «HGR SPRENG DM51A2 LOS DNM05F0020».

Відразу після цього, 22.04.2025 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 у приватному будинку АДРЕСА_2 працівниками поліції було виявлено та вилучено промислово-виготовлений корпус ручної осколкової гранати РГД-5, яка є конструктивною частиною наступальної осколкової ручної гранати РГД-5, яка є бойовим припасом, промислово-виготовлений бойовий припас - 40 мм постріл осколковий гранатометний ВОГ-25 (згідно висновку експерта).

У не встановленому місці та період часу ОСОБА_4 без передбаченого законом дозволу придбав вказані бойові припаси та зберігав за вказаними адресами у м. Бориспіль Київської області до моменту їх вилучення працівниками поліції.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень та підтвердив, що він дійсно 22.04.2025 року близько 02 год. 30 хв. знаходився за місцем проживання свого батька ОСОБА_5 та його дружини ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , де дістав дві бойові гранати та пристрій для відстрілу набоїв, споряджених гумовою кулею - пістолет моделі «Форт 14Р». Після цього, він став здійснювати хаотичні постріли із вказаного пістолета, а також привів вказані гранати у бойову готовність, вийнявши запобіжні кільця, та по черзі кинув гранати на подвір`я вищевказаного будинку, внаслідок чого бойові припаси вибухнули. В цей час, внаслідок звуку пострілів з пістолету та вибухів, його батько вийшов на подвір`я та останнього вибуховою хвилею було відкинуто назад, далі його батько забіг до власного будинку та викликав працівників поліції. Крім того, підтвердив, що внаслідок вибуху гранат було розбито скло у віконній рамі та вхідних дверях частини вищевказаного приватного будинку. ОСОБА_4 зазначив, що дійсно 22.04.2025 року, в період з 06 год. 10 хв. до 08 год. 07 хв., в ході обшуку, проведеного за місцем його проживання працівниками поліції було виявлено та вилучено металеві, полімерні уламки, кільце із запобіжною чекою та важіль запобіжного взводу від підривача до ручних гранат, кільце із запобіжною чекою, металеві фрагменти рваної форми зі слідами кіптяви, з важелем запобіжного взводу від підривача до ручних гранат, а також патрони. Крім того, обвинувачений повідомив, що 22.04.2025 року, в період з 08 год. 10 хв. до 08 год. 35 хв., в ході огляду, проведеного поруч з приватним будинком АДРЕСА_2 , у нього працівниками поліції було виявлено та вилучено промислово виготовлений бойовий припас - осколково-фугасну гранату DM51A2 без осколкової оболонки, який останній ніс із собою без передбаченого законом дозволу. Також, ОСОБА_4 підтвердив, що відразу після цього, 22.04.2025 під час проведення обшуку за місцем його проживання у приватному будинку АДРЕСА_2 працівниками поліції було виявлено та вилучено промислово-виготовлений корпус ручної осколкової гранати РГД-5, промислово-виготовлений бойовий припас, а саме - 40 мм постріл осколковий гранатометний ВОГ-25. При цьому, обвинувачений зазначив, що дійсно придбав вищевказані бойові припаси та зберігав їх за вказаними адресами у м. Бориспіль Київської області до моменту їх вилучення працівниками поліції, без передбаченого законом дозволу, проте вже не пам`ятає де та коли.

Обвинувачений та прокурор не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, у зв`язку із чим, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. На виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України судом з`ясовано чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, суд переконався у добровільності їх позиції та роз`яснив учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Судом визнається доведеним, що ОСОБА_4 придбав, носив та зберігав бойові припаси без передбаченого законом дозволу, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України. Таку правову кваліфікацію дій обвинуваченого суд вважає правильною. Крім того, судом визнається доведеним, що ОСОБА_4 вчинив хуліганство, тобто грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, із застосуванням предмету, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 296 КК України. Таку правову кваліфікацію дій обвинуваченого суд вважає правильною.

Статтею 50 КК України передбачено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню.

Суд звертає увагу на те, що щире каяття - це певний психічний стан винної особи, коли вона засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, що об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям всіх відомих їй обставин вчиненого діяння, вчиненням інших дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину, або відшкодування завданих збитків чи усунення заподіяної шкоди. Каяття передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, відверту негативну оцінку своєї злочинної поведінки, визнання тих обставин, які ставляться в провину, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження (аналогічна думка викладена в Постанові ВП ВС №629/847/15к).

У судовому засіданні обвинувачений визнав свою провину, висловив жаль з приводу вчинених злочинів, у зв`язку із чим, щире каяття суд визнає обставиною, яка пом`якшує його покарання. Обставина, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 є вчинення кримінального правопорушення загальнонебезпечним способом.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд виходить з того, що ним вчинено декілька кримінальних правопорушень, які у відповідності до ст. 12 КК України є тяжкими злочинами. Згідно наданої прокурором довідки про судимість обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності, проте на момент вчинення злочинів судимість погашена у встановленому законом порядку. Дані про особу ОСОБА_4 свідчать про те, що він офіційно не працевлаштований, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога, при цьому за амбулаторною психіатричною допомогою до психіатра звертався. З квітня 2022 року проходив військову службу за мобілізацією, під час служби приймав участь в активних бойових діях, є особою з інвалідністю внаслідок війни 3 групи.

Таким чином, з огляду на ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 за кожне кримінальне правопорушення окремо таке покарання: за ч. 1 ст. 263 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки; за ч. 4 ст. 296 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років. На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим слід визначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Правові підстави для призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом на підставі ст. 69 КК України відсутні.

У судовому засіданні обвинувачений просив суд застосувати ст. 75 КК України та звільнити обвинуваченого від реального відбування покарання з випробуванням. За змістом ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Загальні засади та правила призначення покарання, наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням яких є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Зваживши на наведені обставини, суд з урахуванням положень, зокрема 75 КК приймає рішення про можливість чи неможливість звільнити особу від відбування покарання з випробуванням.

При вирішенні питання про застосування статті 75 КК України суд враховує, що ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, які у відповідності до ст. 12 КК України є тяжкими злочинами. Разом з тим, слід наголосити, що внаслідок вчинення ним кримінальних правопорушень не заподіяно істотної шкоди фізичним чи юридичним особам, суспільству і державі, що значно знижує суспільно небезпечність вчиненого діяння.

Суд також враховує дані про особу. Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 147 від 21.05.2025 року обвинувачений під час проходження військової служби приймав участь у активних бойових діях, зазнавав впливу шквальних довготривалих артилерійських та прицільних обстрілів, значних нервових та фізичних перенавантажень, значної нестачі сну та відпочинку, бачив загибель та важкі поранення товаришів по службі, перебував у важкому захисному спорядженні. 13.06.2022, внаслідок обстрілів отримав ЗЧМТ, МВТ, струс головного мозку, втрачав свідомість. Був евакуйований, лікувався на різних етапах медичної евакуації. Покращення свого стану не відзначав. Пройшов медичний огляд ВЛК в/ч НОМЕР_2 , де згідно рішення № 3447 від 18.08.2022 року визнаний обмежено придатним з діагнозом F43.1. З часом наростала симптоматика у вигляді вираженої тривожності, зниженого настрою, спогадів перенесених подій, лякався гучних звуків, не міг перебувати у місцях скупчення людей, відзначав поганий сон, шум та біль в голові, зниження слуху. Командиром частини був скерований на лікування до КНП КОР «КОЦМЗ», де вперше перебував з 19.10.2022 р. по 02.02.2023 р. За період лікування пройшов медичний огляд ВЛК 25.01.2023 р., на підставі ст. 17-а був визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку. МСЕК в 2024 р. визнаний інв. 3 групи. Останнє лікування в КОЦМЗ з 17.03.2025 р. по 03.04.2025 р. з діагнозом «Стійкий різко виражений посттравматичний стресовий розлад, змішаний тривожно-депресивний варіант, прогредієнтний перебіг з явищами стійкої інсомнії, ускладнений заїканням тонічного типу середнього ступеню тяжкості. Наслідки перенесеної МВТ (ЗЧМТ, СГМ-13.06.2022 р.), стійкий цефалгічний синдром, церебрастенічний синдром, в/координаторні порушення, логоневроз».

Як вбачається з висновку у ОСОБА_4 під час проведення обстеження виявлено: церебрастенічну симптоматику (емоційну нестійкість, виснажливість психічних процесів), легкі когнітивні порушення (мислення в дещо нерівномірному темпі, концентрація та розподіл уваги знижена), що свідчить про наявність емоційно-лабільного (астенічного) розладу органічного походження. Проте ступінь цих розладів такий, що не супроводжується розладами мислення психотичного рівня, продуктивною симптоматикою (маячінням, галюцинаціями), інтелектуально-мнестичним зниженням до рівня деменції, та не позбавляє його критичних здібностей, можливостей здійснювати соціальну адаптацію та здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом він може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Суд звертає увагу, що згідно висновку судово-психіатричного експерта № 147 від 21.05.2025 року ОСОБА_4 під час скоєння інкримінованих йому дій (з 20.02.2024 по 17.01.2025 р.) страждав на емоційно-лабільний астенічний розлад органічного погодження (F 06.6 за МКХ-10); у період вчинення інкримінованих йому дій в тимчасово хворобливому розладі психічної діяльності не перебував та міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними; наданий час страждає на емоційно-лабільний астенічний розлад органічного походження (F 06.6 за МКХ-10); за своїм психічним станом на даний час може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними; застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Суд детально з`ясував фактичну тяжкість вчинених діянь, особу винного, та інші обставини справи, які істотно знижують фактичну ступінь тяжкості кримінальних правопорушень і особливу ступінь небезпечності винної особи для суспільства, що у своїй сукупності й утворює підставу для висновку суду про можливість звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням.

У справі, що розглядається, судом враховано тяжкість вчинених ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, зокрема характер його діяння, наслідки які настали та могли настати, обстановку і спосіб, місце і час вчинення злочинів. Також, суд зважає на форму, вид і ступінь вини обвинуваченого, обставини, що безпосередньо пов`язані із вчиненням кримінальних правопорушень та характеризують поведінку останнього під час вчинення злочинів та індивідуальних особливостей обвинуваченого, зокрема, що останній в судовому засіданні засудив свій вчинок, що свідчить про усвідомлення власної протиправної поведінки. Отже, суд приходить до висновку, що усі вищенаведені обставини істотно знижують фактичну ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також ступінь небезпечності винної особи для суспільства, що у своїй сукупності утворює підставу для висновку про можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання, а тому на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 підлягає звільненню від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із встановленням іспитового строку терміном три роки. Відповідно до ст. 76 КК України необхідно покласти на нього наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Документи, надані учасниками судового провадження на підставі ст. 100 КПК України слід залишити в матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази, а саме: 40-мм постріл осколковий гранатометний ВОГ 25; частини накольного механізму, корпус гранати РГД-5; осколково-фугасну ручну гранату DM51А2, без осколкової оболонки; частину пістолета моделі «ФОРТ 14», а саме зйомний коробчастий магазин, ємністю 16 патронів, виготовленим промисловим способом; саморядний пістолет «ФОРТ-14Р», серії «ВІ», № НОМЕР_3 , калібру 9 мм Р.А., який є пристроєм вітчизняного виробництва, призначеним для стрільби патронами несмертельної дії, спорядженими гумовими або аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами; 333 патрона (з яких 14 у демонтованому стані), 12 стрілених гільз; частини та фрагменти гранат РГД-5 та OF-37, зразки ґрунту та первинні упаковки - знищити.

Обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту слід скасувати.

Крім того, слід стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта у кримінальному провадженні у сумі 37438,80 грн.

Керуючись ст.ст. 368, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із встановленням іспитового строку терміном три роки. Відповідно до ст. 76 КК України необхідно покласти на нього наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з дня ухвалення вироку, тобто з 15.07.2025.

Обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту - скасувати.

Речові докази, а саме: 40-мм постріл осколковий гранатометний ВОГ 25; частини накольного механізму, корпус гранати РГД-5; осколково-фугасну ручну гранату DM51А2, без осколкової оболонки; частину пістолета моделі «ФОРТ 14», а саме зйомний коробчастий магазин, ємністю 16 патронів, виготовленим промисловим способом; саморядний пістолет «ФОРТ-14Р», серії «ВІ», № НОМЕР_3 , калібру 9 мм Р.А., який є пристроєм вітчизняного виробництва, призначеним для стрільби патронами несмертельної дії, спорядженими гумовими або аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами; 333 патрона (з яких 14 у демонтованому стані), 12 стрілених гільз; частини та фрагменти гранат РГД-5 та OF-37, зразки ґрунту та первинні упаковки - знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта у кримінальному провадженні у сумі 37438,80 грн.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. На підставі ч. 3 ст. 376 КПК України роз`яснити обвинуваченому, захиснику, його законному представнику, потерпілому, його представнику, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1