Справа № 344/9032/25
Провадження № 1-кс/344/3842/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2025 року місто Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 ,прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність посадових осіб Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

В СТ А Н О В И Л А:

22 травня 2025 року представник заявника ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 звернулася до суду через систему «Електронний суд» зі скаргою на бездіяльність посадових осіб Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Скаргу заявник обґрунтовує тим, що 01.04.2025 було подано заяву про вчинення відносно нього кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч.5 ст. 426-1 Кримінального кодексу України, до Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, яка 03.04.2025, згідно трекінгу з офіційного сайту «Укрпошти» №630, вручена одержувачу.

Окрім цього, з метою захисту порушеного права ОСОБА_4 звернувся з заявами до: 1) керівника територіального управління Державного бюро розслідувань (розташованого у м. Києві, що поширює свою дію на місто Київ, Київську, Черкаську та Чернігівську області), 2) керівника територіального управління Державного бюро розслідування у місті Львові.

16.05.2025 скаржник отримав відповідь від керівника територіального управління Державного бюро розслідування у місті Львові, в якій вказано, що підстав для вжиття заходів, передбачених статтею 214 Кримінального процесуального кодексуУкраїни, посадовими особами ДБР у м. Львові не вбачається.

На думку заявника, має місце порушення норм чинного законодавства саме зі сторони прокуратури, оскільки посадові особи Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону проігнорували заяву заявника.

Заявник зазначає, що після отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_4 перебував на лікуванні та тривалий час очікував на відповіді органів досудового розслідування, прокуратури та ДБР. Після отриманої негативної відповіді Державного бюро розслідувань заявник змушений звертатись зі скаргою на бездіяльність прокурора стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, з метою захисту його конституційних прав.

Заявник вважає, що належного реагування щодо його заяви про злочин не відбулось, оскільки до Єдиного реєстру досудових розслідувань не було внесено відомостей за заявою скаржника.

За таких обставин заявник просить визнати пропущений строк на звернення зі скаргою на бездіяльність прокурора стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань поважним та поновити строк на звернення; зобов`язати уповноважених осіб Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_4 від 01 квітня 2025 року, розпочати досудове розслідування, зобов`язати видати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань та пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого (а.с. 1-5).

Згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 22 травня 2025 року, дану справу передано для розгляду слідчому судді ОСОБА_1 (а.с. 11).

Заявник ОСОБА_4 у судове засідання не прибув, попередньо представник заявника подала до суду заяву, в якій підтримала вимоги скарги на підставах, викладених у скарзі, просила задовольнити вимоги скарги у повному обсязі та слухати справу за відсутності скаржника та його представника (а.с.12-13, 19-20).

У судовому засіданні прокурор заперечував проти вимог скарги, пояснив, що заявником були порушені строки звернення до суду зі скаргою, поважні причини ним не наведено, також у заяві відсутні обставини та конкретні факти про наявність складу кримінального правопорушення, просив суд у задоволенні скарги відмовити, вважаючи її безпідставною.

Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 303 Кримінального процесуального кодексу України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які полягають у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії (частина перша статті 304 Кримінального процесуального кодексу України ).

З матеріалів скарги вбачається, що 01.04.2025 заявник подав до Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону заяву про вчинення кримінального правопорушення відносно нього. У даній заяві просив відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 28, ч. 5 ст.426-1 Кримінального кодексу України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_4 від 01 квітня 2025 року та розпочати досудове розслідування (а.с.7-9).

ОСОБА_4 була надана відповідь Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону про те, що його заява з приводу можливих неправомірних дій службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 скерована за належністю до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дана заява була надіслана ОСОБА_4 04 квітня 2025 року (а.с.22-23).

З матеріалів справи не вбачається, а прокурором не надано жодних належних та допустимих доказів про отримання відповіді на заяву ОСОБА_4 .

За вказаних обставин та за відсутності інших даних в матеріалах перевірки і обґрунтованих заперечень суд вважає, що строк звернення до суду зі скаргою підлягає поновленню.

Відповідно до частини першої статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

За змістом частини першої статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відомості, які підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань та їх перелік визначені частиною п`ятою статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, відповідно до положень якої до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Таким чином, виходячи зі змісту статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, заява про кримінальне правопорушення повинна містити зазначені відомості.

Згідно з частиною першою статті 2 Кримінального кодексу України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Частинами першою-другою статті 22 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

За змістом положень частини першої статті 214 Кримінального процесуального кодексу України та статті 2 Кримінального кодексу України, реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, що містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

При цьому чинне кримінальне процесуальне законодавство, в тому числі і стаття 214 Кримінального процесуального кодексу України, не передбачає обов`язку слідчого чи прокурора вносити до Єдиного реєстру досудових розслідувань всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про ознаки кримінального правопорушення, передбаченого Кримінальним кодексом України.

Не передбачено такого обов`язку і Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (затверджене наказом Генеральної прокурора 30 червня 2020 року № 298).

Згідно з пунктом 1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами пунктів 4, 5 частини п`ятої статті 214 Кримінального процесуального кодексу України.

Аналіз наведених норм права вказує на необґрунтованість доводів заявника, що орган, який уповноважений вносити відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зобов`язаний вносити виключно всі заяви про вчинення кримінального правопорушення без попередньої оцінки викладених в них відомостей.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що обставини, викладені в заяві про вчинене кримінальне правопорушення, повинні бути такими, що свідчать про наявність вчиненого кримінального правопорушення, містять посилання на певні ознаки кримінального правопорушення та дають можливість встановити його попередню кваліфікацію.

Слідчий суддя, виходячи із принципу правової визначеності, який є складовою верховенства права, вважає, що не підлягають реєстрації заяви про вчинене кримінальне правопорушення, які містять посилання на обставини, що явно не відповідають дійсності, які носять вірогідний характер та засновані на припущеннях, або які не містять достатньої інформації щодо обставин вчиненого правопорушення, яка дозволяє конкретизувати об`єктивну сторону вчиненого правопорушення та встановити відповідну правову кваліфікацію.

При цьому, виходячи зі змісту статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, повноваженнями щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, дізнавач, прокурор.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, що дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), а якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Таким чином, внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, і не можуть бути внесені відомості із заяв чи повідомлень про події, у яких відсутня достатня інформація, що вказує на вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно бездіяльність, передбачена пунктом 1 частини першої статті 303 Кримінального процесуального кодексу України, може бути констатована лише у випадку, якщо відповідна заява чи повідомлення містять відомості саме про кримінальне правопорушення.

Статтею 8 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93, право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. Одним із таких обмежень є переслідування особи в кримінально-правовому порядку шляхом внесення повідомлення до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо конкретної за бажаною кримінально-правовою кваліфікацією.

Слідчим суддею встановлено, що під час розгляду заяви ОСОБА_4 уповноваженими особами ретельно перевірялися обставини та факти, на які посилався заявник, з приводу чого встановлено, що протиправних дій за його зверненням не встановлено.

Отже, слідчим суддею встановлено, що зі звернення ОСОБА_4 не вбачається те, що обставини, викладені в заяві про вчинене кримінальне правопорушення, свідчать про наявність складу кримінального правопорушення, заява не містить посилання на певні ознаки кримінального правопорушення, що дають можливість встановити їх попередню кваліфікацію.

У зв`язку із зазначеним, виходячи з того, що при зверненні із заявами про кримінальне правопорушення до повноважного органу досудового розслідування заявником усіх вимог кримінального процесуального закону дотримано не було при посиланні на факти, які викладені у заяві (повідомленні) та за відсутності об`єктивних даних, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення і підтверджували викладені у повідомленні (заяві) факти, в їх сукупності та взаємозв`язку, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність оскаржуваної бездіяльності та про відсутність достатніх правових підстав для задоволення скарги

Виходячи із вищевикладеного, слідчий суддя, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 94 Кримінального процесуального кодексу України, дійшла висновку про відмову у задоволенні скарги у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 303, 306-307, 309, 376, 392, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -

У Х В А Л И Л А:

Поновити ОСОБА_4 строк звернення до суду

У задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність посадових осіб Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, - відмовити у повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 16 червня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1