Провадження №1-кс/523/5085/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2025 року

Пересипський районний суд міста Одеси в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000034 від 04.06.2025 року про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під ватрою у відношенні

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який на момент вчинення інкримінованого кримінального правопорушення проходив військову службу та перебував на посаді інспектора прикордонної служби 2 категорії - начальника групи переносних зенітно-ракетних комплексів зенітно-ракетного відділення прикордонно зенітно ракетної-артилерійської застави прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_2 , солдата, РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 332, ч.3 ст. 368 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_6 , розглянувши матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000034 від 04.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332, ч.3 ст. 368 КК України, звернувся до Пересипського районного суду міста Одеси з клопотанням про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під ватрою у відношенні ОСОБА_5 .

Відповідно до даного клопотання, 23.05.2025 близько 12:00 ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 зустрів раніше знайомого йому ОСОБА_7 .

У ході спілкування, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_7 , що наразі служить прикордонником, після чого ОСОБА_7 , вирішив проконсультуватись у ОСОБА_5 щодо можливого виїзду за кордон законним способом, так як давно хотів виїхати до Європи задля пошуку роботи.

Після чого, ОСОБА_5 повідомив, що є варіант виїзду за кордон та сказав очікувати його дзвінка, в ході якого він повідомить деталі.

У подальшому, у невстановленому місці та час, але не пізніше 24.05.2025, після зустрічі із ОСОБА_7 , у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на організацію незаконного переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України, поза пунктами пропуску, за грошову винагороду.

Після чого, ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 , яка є його матір`ю, з метою отримання додаткового заробітку, вирішили організувати незаконне переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України поза пунктом пропуску.

Далі, 24.05.2025 близько 19:00 ОСОБА_5 , виконуючи злочинний план направлений на організацію незаконного переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України, діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_8 , зателефонував ОСОБА_7 з номеру НОМЕР_2 на мобільний додаток WhatsApp за номером НОМЕР_3 та повідомив про варіант виїзду за кордон за грошову винагороду 5000 доларів США, вказавши очікувати дзвінка від жінки, як у подальшому встановлено - ОСОБА_8 .

Цього ж дня, через декілька хвилин на мобільний телефон ОСОБА_7 з номеру телефону НОМЕР_4 зателефонувала ОСОБА_8 , яка у ході розмови повідомила ОСОБА_7 , що єдиним способом виїзду за кордон є його незаконний перетин поза межами пунктів пропуску, за трьома напрямками в сторону Румунії, Молдови чи Білорусії, а його доставку до відповідного місця перетину буде здійснювати її довірена особа, імені якої не назвала. Після чого, ОСОБА_8 зауважила, що у разі надання ОСОБА_7 згоди на озвучений спосіб перетину, він має повідомити ОСОБА_5 , про прийняте рішення, а в подальшому передати йому грошові кошти в ході особистої зустрічі.

ОСОБА_7 розуміючи протиправність таких дій звернувся з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення до правоохоронних органів та в подальшому діяв у співпраці з правоохоронними органами.

Далі, 14.06.2025 близько 10:00 ОСОБА_7 , діючи під контролем правоохоронних органів, зателефонував ОСОБА_5 та повідомив, що погоджується на вказані умови.

Того ж дня, близько 11:00 у ході зустрічі між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , за адресою: Одеська область, м. Кілія, вул. Перемоги, 2а, останній, виконуючи злочинний план направлений на організацію незаконного переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України, діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_8 , підтвердив раніше озвучений спосіб щодо незаконного перетину державного кордону України поза пунктами пропуску, наголосивши про необхідність спочатку надання йому 1000 доларів США, а решту суми потім, після вдалого перетину.

Під час зустрічі, ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_8 , увімкнувши на мобільному телефоні гучномовець, яка повідомила ОСОБА_7 про можливість його переправлення в сторону Республіку Молдови у вівторок, тобто 17.06.2025, та повідомила, що грошову винагороду у розмірі 6000 доларів США він має передати ОСОБА_5 17.06.2025.

Крім того в ході вказаної розмови ОСОБА_8 повідомила ОСОБА_7 спосіб перетину кордону, приблизне місце перетину державного кордону, а також зазначила, що до кордону його підвезе її довірена особа, яка наразі не встановлена, на транспортному засобі.

Далі, 16.06.2025 о 15:55 ОСОБА_7 зателефонував ОСОБА_5 та повідомив про готовність перетину кордону 17.06.2025, після чого ОСОБА_5 вказав на необхідність зателефонувати ОСОБА_8 для узгодження всіх подальших дій.

Цього ж дня, о 16:00 ОСОБА_7 на виконання вказівок ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_8 , яка у ході розмови підтвердила можливість перетину кордону 17.06.2025 та повідомила про необхідність передачі грошової винагороди у розмірі 6000 доларів США у ході особистої зустрічі.

Далі, 17.06.2025 о 14:00 у ході зустрічі між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 , останній, діючи з корисливих мотивів та за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_8 , одержав від ОСОБА_7 першу частину грошової винагороди у сумі 1000 доларів США (що відповідно до курсу НБУ станом на 17.06.2025 становить 41530 грн.) за організацію незаконного переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України поза пунктами пропуску, після чого вказав очікувати на прибуття до місця зустрічі ОСОБА_8 .

Цього ж дня, о 14:30 ОСОБА_8 прибула на місце зустрічі за вищевказаною адресою, та повідомила ОСОБА_7 порядок та спосіб перетину державного кордону України поза пунктами пропуску. Після чого, ОСОБА_8 діючи з корисливих мотивів та за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_5 , одержала другу частину грошової винагороди у розмірі 5000 доларів США (що відповідно до курсу НБУ станом на 17.06.2025 становить 207650 грн.), за організацію незаконного переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України поза пунктами пропуску

Далі, 17.06.2025 о 14:55 ОСОБА_5 та ОСОБА_8 викрито у вчиненні злочину працівниками правоохоронних органів та затримано в порядку ст. 208 КПК України.

ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 332, ч.3 ст. 368 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 та ОСОБА_8 підтверджується зібраними досудовим розслідуванням доказами, а саме:

- матеріалами відділу внутрішньої та власної безпеки по НОМЕР_5 прикордонному загону Головного відділу забезпечення внутрішньої та власної безпеки « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ДПСУ за результатами виконаного доручення слідчого;

- матеріалами ІНФОРМАЦІЯ_4 за результатами виконаного доручення слідчого;

- протоколами допиту свідка ОСОБА_7 від 07.06.2025, 17.06.2025;

- протоколом огляду місця події від 17.06.2025;

- протоколом затримання у порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 від 17.06.2025;

- протоколом затримання у порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_8 від 17.06.2025;

- протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 від 17.06.2025;

-протоколом огляду та вручення грошових коштів від 17.06.2025;

- іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Після повідомлення про підозру ухвалою слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси від 19.06.2025 (справа № 523/11789/25 провадження № 1-кс/523/3782/25) стосовно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 16.08.2025, з альтернативою внесення застави у розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 757000 грн.

Закінчити досудове розслідування, протягом 2 (двох) місяців з дня повідомлення ОСОБА_5 та ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, не представляється можливим, оскільки для прийняття законного та обґрунтованого рішення за вказаними матеріалами досудового розслідування необхідно виконати наступне:

- розсекретити та долучити до матеріалів кримінального провадження протоколи за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій;

- розсекретити ухвали Одеського апеляційного суду за результатами розгляду внесених клопотань, доручення оперативному підрозділу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій;

- отримати результати призначеної 19.06.2025 судово-технічної експертизи документів;

- отримати відповідь з Кодимського районного суду Одеської області на запит слідчого від 18.07.2025;

- вирішити питання щодо наявності підстав для повідомлення підозрюваним про зміну раніше повідомленої підозри;

- додатково допитати ОСОБА_5 та ОСОБА_8 з приводу обставин вчинення кримінального правопорушення після отримання протоколів за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій;

- виконати інші слідчі дії з метою всебічного, повного та неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, виявлення тих обставин, які викривають, так і тих, що виправдовують підозрюваного, пом`якшують чи обтяжують покарання;

- в установленому законом порядку повідомити осіб, відносно яких проводились негласні слідчі (розшукові) дії, про вказаний факт;

- виконати з підозрюваними та їх захисниками вимоги ст. 290 КПК України;

- скласти та направити до суду обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.

Відомості, які будуть отримані в результаті перелічених слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, мають значення доказів у кримінальному провадженні, оскільки підтвердять або спростують причетність підозрюваних осіб до вчинення кримінального правопорушення за обставинами кримінального провадження.

Для проведення та завершення вищевказаних слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, у зв`язку із складністю кримінального провадження, необхідний додатковий строк не менше 1 (одного) місяця.

На момент звернення до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні до Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону подано клопотання про продовження строку досудового розслідування до 3 (трьох) місяців, а саме до 17.09.2025.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, зазначивши при цьому, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, може переховуватися від органів досудового розслідування; вчинити інше кримінальне правопорушення, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, у зв`язку з чим, просив задовольнити клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під ватрою.

Захисник надала письмові заперечення, вважала, що клопотання прокурора не вмотивоване, ризики прокурором не доведені, підозра необґрунтована, просила задовольнити клопотання частково, зменшивши при цьому розмір застави.

Підозрюваний підтримав думку захисника.

Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню на підставі наступного.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує ризики передбачені ст.177 КПК України, обставини передбачені ст.178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання (за кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.332 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі), той факт, що підозрюваний раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, на момент вчинення правопорушення був військовослужбовцем.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Фокс Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 (п. 32 справи), а також рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011, Суд зазначив (п. 175 справи), що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Таким чином, підстави обрання виключного запобіжного заходу підозрюваному є цілком обґрунтованими, а застосування менш суворого запобіжного заходу не забезпечить належного виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підставою застосування запобіжного заходу є, зокрема, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК, які вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації нею таких дій.

При цьому, КПК України, не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак належить з`ясувати реальну можливість здійснити їх в майбутньому.

Переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Зазначений ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Так, ОСОБА_5 на даній стадії досудового розслідування інкриміновано кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 332 КК України, що згідно примітки до ст. 45 КК України, є корупційним кримінальним правопорушенням.

Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на початкових етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Зазначені обставини самі по собі можуть бути мотивом для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, що узгоджується із позицією ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.06.2001 заява № 33977/96), де зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування, а також у рішенні ЄСПЛ по справі «Пунцельт проти Чехії» (рішення від 25.04.2000 заява № 31315/96), відповідно до якого при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Також у рішенні ЄСПЛ по справі «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Маючи значний досвід відповідної роботи, усвідомлюючи тяжкість покарання та невідворотність кримінальної відповідальності, ОСОБА_5 може використати наявні у нього засоби та можливості для переховування від правоохоронних органів і суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

На даний час, ОСОБА_5 також достатньо обізнаний зі змістом отриманих результатів проведених слідчих (розшукових) дій стосовно нього, іншими доказами у кримінальному провадженні, що створює додатковий ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, у зв`язку з чим, застосування більш м`якого запобіжного заходу не є виправданим.

У зв`язку з чим, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування, здійснити виїзд на непідконтрольну Україні території Херсонської, Запорозької, Луганської, Донецької областей чи АР Крим, або за наявності паспорту громадянина України для виїзду за кордон, взагалі виїхати до іншої країни.

Одночасно з цим, з огляду на військову агресію російської федерації проти України в уповноважених органів ускладнене здійснення належного контролю за перетином особами державного кордону України. Зазначена обставина свідчить про можливість його перетину, у тому числі поза офіційними пунктами пропуску, а тому існуючі законодавчі обмеження для виїзду громадян України за кордон, не виключають такої можливості.

Крім того встановлено, що ОСОБА_5 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 , тобто на не великій відстані від органу досудового розслідування, що може надати йому можливість переховуватись від органів досудового розслідування, або суду.

Співставлення можливих негативних наслідків для підозрюваного у вигляді його можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому з можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим безвідносно стадії кримінального провадження.

Знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Зазначений ризик передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України та обґрунтовується тим, що характер інкримінованого підозрюваному злочину має корисливу спрямованість та вчинений з використанням службового становища.

Застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, може надати можливість підозрюваному вчинити зазначені дії з такими речами у кримінальному провадженні, з огляду на викладені обставини.

Ризик незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Зазначений ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України та обґрунтовується тим, що відповідно до передбаченої КПК процедури показання свідків отримуються спочатку на стадії досудового розслідування шляхом їх допиту слідчим чи прокурором, а згодом після направлення обвинувального акта до суду такі показання отримуються та перевіряються на стадії судового розгляду шляхом безпосереднього допиту особи в судовому засіданні (статті 23, 224, 352 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК), оскільки жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Тобто ризик впливу на свідків існує до моменту безпосереднього надання під час судового розгляду показань свідками, й тому заборона спілкуватися з певними особами як наслідок можливості ймовірного впливу на них - це об`єктивна необхідність забезпечення показань учасників кримінального провадження, які мають доказову силу.

Враховуючи викладені обставини вчинення кримінального правопорушення, з метою уникнення кримінальної відповідальності ОСОБА_5 може здійснювати вплив на свідків у даному кримінальному провадженні, з метою зміни чи відмови від наданих ними показань, тобто є наявним ризик незаконного впливу підозрюваним на таких осіб.

За рахунок поточної посади та реалізації своїх повноважень ОСОБА_5 має постійні стійкі зв`язки з іншими структурними підрозділами органів державної влади, дає змогу впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Таким чином, не будучи обмеженим у спілкуванні із свідками, ознайомившись зі змістом їх показань, протоколи допиту яких є у додатках до клопотання про застосування запобіжного заходу, ОСОБА_5 матиме можливість з метою уникнення кримінальної відповідальності сам або за допомогою третіх осіб впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W. проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Вказані дані, у своїй сукупності, свідчать про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Таким чином, на підставі наданих слідчому судді матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, слідчий суддя вважає, що на даний час більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 .

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Також ч. 5 ст. 182 КПК України визначено, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального злочину під час воєнного стану, що становить підвищену суспільну небезпеку, а також високий ступінь встановлених ризиків, слідчий суддя приходить до висновку, що лише застава в розмірі 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків передбачених КПК.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 181, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під ватрою у відношенні ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком до 17.09.2025 року включно.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі - 250 (двісті п`ятдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто станом на 01.01.2025 року - 757 000 (сімсот п`ятдесят тисяч) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу. Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати до визначеної службової особи - слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 із встановленою періодичністю - щочетверга;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні ( ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ОСОБА_7 ) та іншим підозрюваним - ОСОБА_8 з приводу обставин вчиненого ним кримінального правопорушення;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ст.182 ч.8, 10, 11 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 17.09.2025 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя