Справа № 519/1677/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2025 м. Південне

Південний міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження обвинувальний акт з доданими до нього матеріалами, у кримінальному провадженні №0000100, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.08.2025, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Бровари Київської області, українець за національністю, громадянин України, із середньо-спеціальною освітою, одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, який на момент вчинення кримінального проступку проходив військову службу на посаді стрільця кулеметного взводу стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», обвинувачуваного у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст. 358, ч.4 ст.358 КК України,

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , проходячи військову службу на посаді стрільця кулеметного взводу стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», 04.08.2025 вдень (більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено), на виконання свого протиправного умислу, діючи умисно, з метою підтвердження неіснуючого факту проходження лікування у Київський клінічній лікарні на залізничному транспорті №2 філії «Центр охорони здоров`я» Акціонерного товариства «Українська залізниця», знаючи при цьому про підстави та умови отримання документу про проходження лікування у відповідності до наказу МОЗ України № 110 від 14.02.2012 «Про затвердження форм первинної облікової документації та Інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності та підпорядкування», усвідомлюючи, що лікування в період часу з 12.07.2024 по 27.07.2024 у вказаному закладі охорони здоров`я не проходив та виписний епікріз, відповідного зразка за формою первинної облікової документації № 003/о «Медична карта стаціонарного хворого №____» та інструкцією щодо її заповнення, затвердженого наказом МОЗ України № 110 від 14.02.2012, Київською клінічною лікарнею на залізничному транспорті № йому не видавався, для подальшого використання підробленого документа - «Виписного епікрізу № 9», знаходячись за місцем служби, а саме за місцем тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 , а саме за адресою: АДРЕСА_3 , реалізуючи свій умисел, спрямований на підроблення офіційного документа, який видається медичною установою, що має право видавати такі документи, та який надає право, з метою його подальшого використання, використовуючи власний мобільний телефон марки «Samsung M23», маючи наявний приклад офіційного документа, а саме «Виписного епікрізу № 6», виданого Київською клінічною лікарнею на залізничному транспорті № 1 філії «Центр охорони здоров`я» Акціонерного товариства «Українська залізниця», підробив документ - «Виписний епікріз № 9», а саме, використовуючи мережу Інтернет, з інтернет сайту, посилання якого під час досудового розслідування не встановлено, знайшовши зразки печаток Київської клінічної лікарні на залізничному транспорті № 2, завантажив їх на свій мобільний телефон, після чого, наклав фотокопії завантажених печаток на текстовий документ, присвоївши документу назву «Виписний епікріз № 9» та вніс у зазначений документ, також, неправдиві дані щодо періоду лікування, діагнозу у вигляді «Біполярний афективний розлад, змішаний тип, у фазі декомпенсації» з метою подальшого надання його у військовій частині для направлення на лікування до медичного закладу.

Надалі, 05 серпня 2025 року вдень, більш точного часу у ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи у фотостудії «Шарм», що за адресою: Одеська область, Одеський район, місто Південне, проспект Миру, 19, замовив друк та отримав роздрукований документ «Виписний епікріз № 9», для його подальшого використання.

У подальшому, 06 серпня 2025 року вдень, більш точного часу у ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 , знаходячись за місцем служби, а саме за місцем тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 , а саме за адресою: АДРЕСА_3 , використав завідомо підроблений документ, а саме «Виписний епікріз № 9», виданий нібито Київською клінічною лікарнею на залізничному транспорті № 2 філії «Центр охорони здоров`я» Акціонерного товариства «Українська залізниця», шляхом долучення вказаного документу до письмового рапорту про направлення на лікування до Військового медичного клінічного центру Південного регіону міста Одеса на ім`я командира кулеметного взводу стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , таким чином, останній, використав завідомо підроблений документ.

Ухвалою суду від 25.08.2025 постановлено провести розгляд обвинувального акту відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч.2 ст.381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

Згідно з ч.1 ст.382 КПК України, суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку, а в разі затримання особи у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок. А відповідно до ч.2 ст.382 КПК України, у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд визнає доведеним наведене формулювання обвинувачення та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.1 ст.358 КК України за кваліфікуючими ознаками: підроблення офіційного документа, який видається установою, який надає права, з метою використання його підроблювачем та ч.4 ст.358 КК України за кваліфікуючими ознаками: використання завідомо підробленого документа.

Згідно матеріалів кримінального провадження, вина обвинуваченого в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях підтверджується поясненнями ОСОБА_6 від 06.08.2025 (а.к.п.8-9), протоколом допиту свідка від 08.08.2025 (а.к.п.13-16), протоколом до пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.08.2025 (а.к.п.18-19), протоколом допиту свідка від 08.08.2025 (а.к.п.21-24), протоколом до пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.08.2025 (а.к.п.26-27), протоколом огляду предмету від 11.08.2025 (а.к.п.31-36), протоколом допиту свідка від 11.08.2025 (а.к.п.40-43), протоколом огляду предмету від 11.08.2025 (а.к.п.48-50).

Сукупність встановлених органом досудового розслідування доказів, які не оспорюються учасниками судового провадження, дає суду підстави вважати встановленим, що своїми умисними діями, які виразились у підробленні офіційного документа, який видається установою, який надає права, з метою використання його підроблювачем та використання завідомо підробленого документа, ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення передбачені ч.1 ст.358, ч.4 ст.358, які відносяться до категорії кримінальних проступків.

До обставин, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття.

Обставин, які передбачені ст. 67 КК України та обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Відповідно до положень ст.50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень, а покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання" з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Судом також враховується, що обвинувачений на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу (а.к.п.61-68), не судимий (а.к.п.84-85), по місцю проходження служби характеризується позитивно (а.к.п.66), на профілактичному обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (а.к.п.89).

Враховуючи викладене, суд вважає, що призначення ОСОБА_3 покарання у виді штрафу, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень, справедливим і співмірним вчиненим кримінальним правопорушенням.

Остаточне покарання ОСОБА_3 за сукупністю кримінальних правопорушень, за ч.1ст.70 КК України, судом призначається шляхом повного складання призначених покарань.

Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено, процесуальні витрати відсутні.

Речові докази по справі, а саме документ - «Виписний епікріз №9 від 27.07.2024», залишити в матеріалах кримінального провадження №0000100.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись статтями 369-371, 373-375, 381, 382 КПК, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України та призначити покарання:

-за ч.1 ст.358 КК України -штраф в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить1700 (одна тисяча сімсот) грн.;

- за ч.4 ст.358 КК України - штраф в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом повного складання призначених покарань, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді штрафу у розмірі 150 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2550 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази по справі, а саме документ - «Виписний епікріз №9 від 27.07.2024», залишити в матеріалах кримінального провадження №0000100.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Південний міський суд з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

Копії вироку надіслати учасникам судового провадження не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1