Справа №295/9439/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши внесене слідчим другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0000060, зареєстрованого 10.10.2024 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 369-2 КК України, та погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_5 , клопотання про арешт майна та додані до клопотання матеріали,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся із указаним клопотанням, в якому послався на те, що другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000060 від 10.10.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 364 та ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 в ході спілкування з ОСОБА_7 не пізніше жовтня 2024 року звернувся до неї з питань можливості організації лікування наявних у нього неврологічних захворюваннях та передав їй медичні документи щодо його лікування в медичних установах, а також запитав у ОСОБА_7 чи зможе він претендувати на встановлення групи інвалідності.

У цей же час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди для себе та третьої особи, за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави.

ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, 14.10.2024 близько 18 години під час зустрічі з ОСОБА_8 , яка відбулась на майдані Соборному м. Житомира, повідомила останньому, що з наявними у нього неврологічними захворюваннями він не може претендувати на встановлення йому групу інвалідності.

Поряд з цим, вона запропонувала ОСОБА_6 за неправомірну вигоду в розмірі 5 500 доларів США для себе та третьої особи вплинути на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, щодо встановлення йому групи інвалідності.

Продовжуючи реалізовувати власний злочинний умисел, 20.12.2024 близько 8 год. 45 хв. ОСОБА_7 з власного облікового запису, зареєстрованого у месседжері «Viber» за номером мобільного телефону НОМЕР_1 шляхом направлення текстових повідомлень на обліковий запис ОСОБА_6 , зареєстрований у месседжері «Viber» за номером мобільного телефону НОМЕР_2 , висунула вимогу підготувати та передати їй неправомірну вигоду в сумі 23 000 грн. для неї та третьої особи за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, щодо оформлення завідомо підроблених документів з висновком лікарсько-консультативної комісії КНП «Обласний медичний центр спортивної медицини» Житомирської обласної ради, необхідних для встановлення інвалідності.

В подальшому, як зазначає слідчий у клопотанні, із метою реалізації свого злочинного умислу близько 14 год. 53 хв. 24.12.2024, перебуваючи поблизу магазину «Сільпо», розташованого за адресою: м. Житомир, вул. Житній ринок, ОСОБА_7 отримала від ОСОБА_6 неправомірну вигоду в сумі 23000 грн. для неї та третьої особи - директора КНП «Обласний медичний центр спортивної медицини» Житомирської обласної ради керівника лікарсько-консультативної комісії ОСОБА_9 за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, щодо оформлення завідомо підроблених документів з позитивним висновком лікарсько-консультативної комісії КНП «Обласний медичний центр спортивної медицини» Житомирської обласної ради, необхідних для встановлення інвалідності.

09.07.2025 на підставі ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира проведено обшук за місцем проживання директора КНП «Обласний медичний центр спортивної медицини» Житомирської обласної ради керівника лікарсько-консультативної комісії ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки Xiaomi, imei1: НОМЕР_3 ; imei2: НОМЕР_4 з сім-картою: НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_9 , у пам`яті якого наявні відомості щодо спілкування з ОСОБА_7 ; грошові кошти в сумі 21 150 доларів США та 310 Євро, які належать ОСОБА_9 .

Зазначений мобільний телефон марки Xiaomi, imei1: НОМЕР_3 ; imei2: НОМЕР_4 з сім-картою НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_9 , у пам`яті якого наявні відомості щодо спілкування з ОСОБА_7 , та вилучені у нього грошові кошти ймовірно набуті злочинним шляхом від ОСОБА_7 , оскільки в ході обшуку за місцем роботи ОСОБА_9 на його ноутбуці міститься листування ОСОБА_9 з ОСОБА_7 щодо передачі грошових коштів, ймовірно в якості неправомірної вигоди. Тобто вказані документи, на переконання органу досудового розслідування, мають важливе значення для проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000060, оскільки є підтвердженням протиправних дій ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , містять інші відомості, які можуть бути використанні як доказ факту та обставин вчиненого злочину, а тому являються речовими доказами у кримінальному провадженні.

Посилаючись на положення ст. 98, 170 КПК України, завдання арешту майна та з метою забезпечення збереження мобільного телефону та грошових коштів як речових доказів, слідчий за погодженням із прокурором просить накласти арешт на мобільний телефон марки Xiaomi, imei1: НОМЕР_3 ; imei2: НОМЕР_4 з сім-картою: НОМЕР_5 , що належить ОСОБА_9 ; грошові кошти в сумі 21 150 доларів США та 310 Євро, які належать ОСОБА_9 .

Слідчий в судове засідання не з`явився, просив розгляд клопотання проводити без його участі.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_3 зазначив в судовому засіданні, що у клопотанні необґрунтована мета накладення арешту. ОСОБА_9 не є підозрюваним у кримінальному провадженні. В ухвалі про надання дозволу на проведення обшуку були відсутні грошові кошти. Факт отримання неправомірної вигоди ОСОБА_9 відсутній. Представник пригадав, що під час обшуку слідча просила видати гроші купюрами по 500 грн., а також припустив, що такі могли фігурувати як неправомірна вигода. Додатково адвокат просив звернути увагу на щорічну декларацію ОСОБА_9 за 2023 рік, в якій останнім повідомлено про заощадження у вигляді доларів США

Заслухавши пояснення представника власника майна, вивчивши й дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів клопотання, другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Житомир) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, проводиться досудове розслідування в рамках кримінального провадження №0000060 за фактами зловживання службовим становищем службовими особами державного органу всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки, вимагання та одержання посадовими особами державного органу неправомірної вигоди від громадян, а також за фактом одержання ОСОБА_7 в період з жовтня по грудень 2024 року неправомірної вигоди для себе та третіх осіб за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в тому числі щодо оформлення і видачі завідомо неправдивих офіційних документів та внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей щодо обстеження та лікування громадян України. Попередня правова кваліфікація ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 20.06.2025 року надано слідчим другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, які входять до групи слідчих, та прокурорам, які входять до групи прокурорів, у кримінальному провадженні №0000060 від 10.10.2024, дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві власності належить ОСОБА_9 , з метою відшукання та вилучення підроблених документів щодо обстеження та лікування ОСОБА_6 та інших осіб, яким ОСОБА_9 та інші медичні працівники виготовляли підроблені документи для фіктивного оформлення інвалідності, комп`ютерів, ноутбуків, планшетів, магнітних носіїв інформації, оптичних дисків, карт пам`яті, флеш-накопичувачів, мобільних телефонів, інших носіїв інформації, на яких може зберігатися інформація, у тому числі в електронному вигляді, що стосується підроблення документів для фіктивного оформлення інвалідності, готівкових коштів, отриманих ОСОБА_9 через ОСОБА_7 злочинним шляхом за оформлення завідомо підроблених документів.

Постановою слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, ОСОБА_4 від 09.07.2025 року вилучені в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 та належні останньому мобільний телефон марки Xiaomi, imei1: НОМЕР_3 ; imei2: НОМЕР_4 з сім-картою: НОМЕР_5 , грошові кошти в сумі 21 150 доларів США та 310 Євро визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу №1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п.1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п.2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатись в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведене, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення зокрема, збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Підставою для арешту майна, а саме мобільного телефону марки Xiaomi, imei1: НОМЕР_3 ; imei2: НОМЕР_4 з сім-картою: НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_9 ; грошових коштів в сумі 21 150 доларів США та 310 Євро, належних ОСОБА_9 , слідчим зазначено збереження такого майна як речових доказів у кримінальному провадженні.

З огляду на встановлені в ході розгляду клопотання обставини, слідчий суддя дійшов висновку про те, що слідчим доведено законні підстави для арешту мобільного телефону марки Xiaomi, imei1: НОМЕР_3 ; imei2: НОМЕР_4 з сім-картою: НОМЕР_5 , оскільки наявні достатні підстави вважати, що указаний телефон відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні.

При цьому, накладення арешту на мобільний телефон, на думку слідчого судді, в даному випадку жодним чином не порушуватиме справедливий баланс між інтересами його володільця (власника), гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Разом з тим, жодних даних на підтвердження того факту, що грошові кошти мають відношення до даного кримінального правопорушення чи були отримані внаслідок протиправних дій, матеріали клопотання не містять. Версія органу досудового розслідування щодо незаконного походження вилучених коштів будується лише на припущеннях, що є неприпустимим та суперечить завданню кримінального провадження.

Матеріали клопотання не містять доказів того, що безпосередньо ОСОБА_9 або через третіх осіб для нього за вчинення кримінально караних діянь передавались коштів в іноземній валюті доларах США. При цьому, згаданою вище ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 20.06.2025 про дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 був наданий дозвіл на відшукання та вилучення виключно готівкових коштів, отриманих ОСОБА_9 через ОСОБА_7 злочинним шляхом за оформлення завідомо підроблених документів. Також у своїй щорічній декларації за 2023 рік, поданою ОСОБА_9 як особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, останнім вказано у графі «Грошові активи» про належність йому на праві власності 15 000 доларів США.

Наведене свідчить про те, що під час проведення обшуку 09.07.2025 року за місцем проживання ОСОБА_9 працівниками органу досудового розслідування безпідставно було вилучено грошові кошти, які на думку слідчого судді, не містять ознак, передбачених ст. 98 КПК України, а тому підстав для накладення арешту на вказані грошові кошти не має.

З огляду на викладене, керуючись ст. 98, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на виявлений та вилучений під час проведення обшуку у кримінальному провадженні №0000060 за місцем проживання директора КНП «Обласний медичний центр спортивної медицини» Житомирської обласної ради - керівника лікарсько-консультативної комісії ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 мобільний телефон марки Xiaomi, imei1: НОМЕР_3 ; іmеі2: НОМЕР_6 з сім-картою: НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_9 .

У задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5-ти днів з дня її оголошення, а особами, що не були присутні в судовому засіданні з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1