Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/1669/25

Номер провадження: 1-кс/511/845/25

17.07.2025 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської областіОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області, клопотання слідчого СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_4 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Кам`янка Роздільнянського району Одеської області, який зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, пенсіонера,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

Зміст заявленого клопотання.

17.07.2025 року до Роздільнянського районного суду Одеської області надійшло зазначене клопотання, у якому слідчий в рамках даного кримінального провадження просив продовжити строк застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим відділом Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування по матеріалам кримінального провадження № 0000398, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України. Підозру у вказаному кримінальному провадженні пред`явлено ОСОБА_5 .

На переконання слідчого, ОСОБА_5 пред`явлено обгрунтовану підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.121 КК України і на теперішній час продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, які виправдовують тримання ОСОБА_5 під вартою, а саме: ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення відповідальності за скоєне з огляду на тяжкість інкримінованого йому злочину; ризик незаконного впливу на потерпілу та свідків по вказаному кримінальному провадженню з огляду на стадію розслідування; ризик перешкоджати кримінальному провадженню шляхом невиконання або неналежного виконання процесуальних обов`язків, покладених на нього як на підозрюваного у кримінальному провадженні; ризик вчинити інше кримінальне правопорушення.

На думку слідчого застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків.

Позиція учасників розгляду клопотання.

Прокурор Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 клопотання підтримав, просив його задовольнити. Свою позицію обгрунтовував тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя у момент заподіяння та з метою уникнення від відповідальності за вчинене, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також може впливати на потерпілу інших учасників даного кримінального провадження.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти продовження запобіжного заходу у вигляд тримання під вартою та просив обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник адвокат ОСОБА_6 просив відмовити в задоволенні даного клопотання слідчого та застосовувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. В обгрунтування своєї позиції вказав, що його підзахисний являється пенсіонером, є власником житлового будинку, у якому зареєстрований та фактично проживає, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.

Нормативно правове обгрунтування .

Відповідно до ст. 131 КПК України, з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення, до яких віднесені, зокрема і запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа, міцність соціальних зв`язків, репутацію обвинуваченого, наявність судимостей, постійного місця роботи.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст.183 КПК запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком понад п`ять років.

Суд, заслухавши прокурора, підозрювану, захисника підозрюваного, прийшов до висновку, що належить задовольнити клопотання слідчого та подовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , з наступних підстав.

Оцінка обгрунтованості підозри.

Так згідно пред"явленої підозри 22 травня 2025 року приблизно о 19:00 годині ОСОБА_5 знаходився за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , спільно зі своєю співмешканкою ОСОБА_7 , де разом вживали алкогольні напої. Під час спільного вживання алкогольних напоїв між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виник конфлікт на фоні не вирішених побутових питань.

В цей же день ОСОБА_5 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , о 19 годині 30 хвилин, перебуваючи на території двору власного домоволодіння, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, використовуючи совкову лопату з тримачем, умисно наніс ОСОБА_7 декілька ударів металевою частиною совкової лопати в область голови постраждалої, внаслідок чого ОСОБА_7 з метою уникнення отримання тілесних ушкоджень стала покидати територію вказаного домоволодіння та направилась до сусіднього будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Продовжуючи свій єдиний умисел на нанесення тілесних ушкоджень, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, діючи умисно, ОСОБА_5 наздогнавши ОСОБА_7 у хвіртки домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , продовжив наносити останній багатократні (не менше трьох) ударів лопатою в область голови постраждалої, чим спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно мозкової травми, субдуральна гематома правої лобно тім`яної скроневої області, субарахноїдальний крововилив, набряк головного мозку, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень. Після нанесення тілесних ушкоджень потерпілій поблизу домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 направився додому.

Оцінюючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення за наведених у повідомленні про підозру обставин, слідчий суддя керується стандартом доказування «обґрунтована підозра».

Як зазначав Європейський Суд з прав людини у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» під обґрунтованою підозрою Європейський суд розуміє існуючі факти або інформацію, яка може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити кримінальне правопорушення. Отже, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення особі, але вони мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Так обґрунтованість висунутої ОСОБА_5 підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляді місця події від 22.05.2025 року; постановою про визнання речовим доказом; показами свідка ОСОБА_8 від 22.05.2025; показами неповнолітнього свідка ОСОБА_9 від 22.05.2025; показами свідка ОСОБА_10 від 22.05.2025; показами свідка ОСОБА_11 від 23.05.2025; висновком СМЕ №48 від 08.07.2025 року про ступінь тяжкості тілесних ушкоджень; іншими матеріалами кримінального провадженення в сукупності.

Відомості, які містяться у наведених матеріалах, узгоджуються з обставинами, зазначеними у повідомленні про підозру, підтверджують їх та у своїй сукупності дають вагомі підстави для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також суд, суд вирішуючи доцільність обрання підозрюваному такого виду запобіжного заходу, має встановити в першу чергу існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки цієї особи та можливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.

Під час досудового розслідування відповідно до ст. 194 КПК України у разі вирішення питання продовження строку дії запобіжного заходу має бути встановлено чи наявні достатні підстави вважати, що існує хоча б один з передбачених ст. 177 КПК України ризиків, на які вказує прокурор; чи може запобігти існуючим ризикам застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.

Так ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти здоров`я людини, небезпечного для життя у момент заподіяння, а тому суд має право на підставі п.4 ч.2 ст.183 КПК України обрати відносно нього запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Суд вважає, що дії, що ставляться ОСОБА_5 у провину носять суспільно-небезпечний характер і обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого є виправданим заходом, оскільки цього вимагає справжній інтерес суспільства, який незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважає інтереси забезпечення права на свободу.

Також суд вважає, що прокурором доведено, що і на даній стадії процесу наявний ризик , передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, ураховуючи тяжкість обвинувачення та покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі доведеності його вини, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнути кримінальної відповідальності.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Також суд вважає, що наявний зазначений прокурором ризик, передбачений ч.п.3 ч.1 ст.177 КПК України і підозрюваний може впливати на потерпілу, свідків у даному кримінальному провадженні, так як підозрюваний знайомий особисто зі свідками, потерпіла його співмешканка, а вказані особи в подальшому будуть допитуватися безпосередньо судом у випадку направлення обвинувального акту до суду.

Також суд вважає, що наявний ризик перешкоджати встановленню істини у кримінальному правопорушенні, що доводиться також і з огляду на початкову стадію досудового розслідування (рішення ЄСПЛ у справі Яжинський проти Польщі (Jarzynski v. Poland, § 43)).

Крім цього, підозрюваний вчинив злочин відносно своєї співмешканки під час розпиття алкогольних напоїв, а відтак, перебуваючи на волі може вчинити повторне кримінальне правопорушення , що в свою чергу свідчить про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Крім цього, суд вважає, що у зв`язку з військовою агресією збройних сил РФ та впровадження на території України воєнного стану, відповідно до рішення Верховного головноккомандувача №62/2022 вказані ризики лише збільшились, так як повсякденний уклад цивільного способу життя порушено.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту, про що клопотав його захисник перед судом, неможливо, так як необхідних умов для обрання такого виду запобіжного заходу на даній стадії процесу не встановлено.

Так у будинку ОСОБА_5 зареєстроване місце проживання потерпілої ОСОБА_7 , його співмешканки, а тому перебування під домашнім арештом може негативно вплинути на його процесуальну поведінку, так як останній повідомив, що вони разом з потерпілою вживали алкогольні напої та вчиняли сварки. Надана потерпілою розписка ОСОБА_12 про відсутність претензій до обвинуваченого цей висновок суду не спростовує.

Відтак, аналізуючи дані обставини, суд приходить до висновку, що на даній стадії процесу, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується ОСОБА_5 і зокрема під час слухання справи у суді не надасть можливості перешкоджати підозрюваному інтересам правосуддя шляхом ухилення від явки до суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішення питання можливості застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Суд вважає, за можливе залишити підозрюваному раніше визначену заставу в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 1 січня 2025 року) в сумі 151 400,00 гривень.

Керуючись статтями 176-178, 182, 183, 194, 197, 199, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КК України задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, на 37 днів, тобто до 23 серпня 2025 року (включно), з утриманням його в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», місцезнаходження юридичної особи: Люстдорфська дорога, 11, місто Одеса, Одеська область, 65059.

Розмір застави, визначений ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 23.05.2025 року в у межах 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 1 січня 2025 року) в сумі 151 400,00 гривень та покладені на нього обов"язки у разі внесення застави, - залишити незмінним.

У разі внесення застави, строк дії обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК України 23 серпня 2025 року (включно).

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу - відмовити .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1