Справа №766/8496/25
н/п 1-кс/766/4634/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2025 року

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника СВ Відділу поліції № 2 Херсонського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області ОСОБА_6 про застосування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваній у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, запобіжного заходу у вигляді застави,

встановила:

Слідчий кримінальному провадженні звернулася до слідчого судді з клопотанням про застосування підозрюваній ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 3932060,00 грн. із покладанням обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора, суду, який здійснює досудове розслідування, судовий розгляд у вказаному кримінальному провадженні, за першою вимогою; не відлучатися з м. Херсона без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; заборонити спілкування зі свідками у кримінальному провадженні за винятком участі у слідчих діях; здати на зберігання до відповідних органів державної влади всі документи (паспорти), що дають право на виїзд з України.

Обґрунтування клопотання:

Слідчим відділом ВП №2 ХРУП ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000307 від 16.03.2025, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, в якому ОСОБА_4 повідомлено про підозру.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 01.07.2022 у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на розтрату чужого майна шляхом зловживання своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб, у особливо великих розмірах.

Так, ОСОБА_4 задля реалізації свого злочинного умислу та досягнення своєї злочинної мети, розробила злочинний план, відповідно до умов якого, шляхом зловживання своїм службовим становищем, за попередньою змовою із заступником начальника Управління освіти Херсонської міської ради розтратила чуже майно грошові кошти місцевого бюджету м. Херсону за наступних обставин.

Розпорядженням міського голови Херсонської міської ради №346-К від 25.04.2007 ОСОБА_4 призначено на посаду головного бухгалтера централізованої бухгалтерії Управління освіти Херсонської міської ради (адреса: м. Херсон, вул. Воронцовська, 15а).

Головний бухгалтер несе цивільну, дисциплінарну, адміністративну або кримінальну відповідальність: за достовірність даних бухгалтерського обліку і звітності на підставі первинних документів і бухгалтерських записів; за порушення Бюджетного кодексу України, нормативно-правових актів по організації бухгалтерського обліку та фінансової звітності.

Відповідно до Наказу №36-Т від 16.02.2021 Управління освіти Херсонської міської ради право другого підпису на платіжних документах, первинних облікових документах, реєстрах бухгалтерського обліку, відповідних звітів, тощо надається головному бухгалтеру централізованої бухгалтерії Управління освіти ОСОБА_4 .

Таким чином, ОСОБА_4 наділена адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими функціями та у відповідності до ч.3 ст.18 КК України є службовою особою.

Так, ОСОБА_4 , будучи службовою особою головним бухгалтером управління освіти Херсонської міської ради, 11.07.2022, знаходячись в приміщенні зазначеного закладу за адресою: м. Херсон, вул. Воронцовська, 15а, діючи за попередньою змовою із заступником начальника управління освіти Херсонської міської ради ОСОБА_7 , з прямим умислом, незаконно, з метою вчинення розтрати чужого майна, а саме бюджетних коштів Херсонської міської територіальної громади в інтересах третіх осіб, достовірно знаючи про розпочате широкомасштабне вторгнення держави-агресора на територію України, на підставі наказу про преміювання № 79-К, виданого директором Херсонського навчально-виховним комплексом «Дошкільний навчальний заклад загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 15» Херсонської міської ради, наказів про виплату грошової допомоги № 45-К та № 47-К, виданого директором Херсонського загальноосвітнього навчально-виховного комплексу № 11 Херсонської міської ради, наказів про преміювання № 76, № 77 та № 78, виданих виконувачем обов?язків директора Херсонської спеціалізованої школи ?-? ступенів № 30 з поглибленим вивченням предметів природничо-математичного циклу та англійської мови Херсонської міської ради, які були видані без урахування пунктів 1.1., 1.2., 3.1., та в порушення пунктів 3.2., 3.3., 5 Положення про преміювання працівників за зразкове виконання службових обов`язків, затвердженого як додаток до колективного договору, усвідомлюючи, що наказом управління освіти Херсонської міської ради від 24.02.2022 № 34-Т «Про роботу закладів освіти Херсонської міської територіальної громади з 24 лютого 2022 року» переведено роботу педагогічних працівників закладів освіти м. Херсону на дистанційну (надомну) форму через тимчасову окупацію міста, та відсутність випадків виконання особливо важливої роботи або ювілейних чи святкових дат, видала та підписала платіжні доручення № 2543 від 13.07.2022, №2607 від 10.08.2022 на виплату заробітної плати, у т.ч. премій, в липні-серпні 2022 року по вищенаведеним закладам освіти.

В результаті після підписання платіжних доручень №2543 від 13.07.2022, №2607 від 10.08.2022, в період часу з 11.07.2022 по 31.08.2022 Управлінням освіти Херсонської міської ради безпідставно перераховано:

- працівникам Херсонського навчально-виховним комплексом «Дошкільний навчальний заклад загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 15» Херсонської міської ради грошові кошти в сумі 516 060 гривень (423 000 гривень загальна сума нарахованої премії та 93 060 гривень загальна сума нарахування ЄСВ);

- працівникам Херсонського загальноосвітнього навчально-виховного комплексу № 11 Херсонської міської ради грошові кошти в сумі 2 440 000 гривень (2 000 000 гривень загальна сума нарахованої премії та 440 000 гривень загальна сума нарахування ЄСВ);

- працівникам Херсонської спеціалізованої школи ?-? ступенів № 30 з поглибленим вивченням предметів природничо-математичного циклу та англійської мови Херсонської міської ради грошові кошти в сумі 976 000 грн гривень (800 000 гривень загальна сума нарахованої премії та 176 000 гривень загальна сума нарахування ЄСВ),

Таким чином, ОСОБА_4 , будучи службовою особою, маючи умисел, направлений на розтрату чужого майна, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, за попередньою змовою із ОСОБА_7 , в особливо великих розмірах, розтратила бюджетні кошти на суму 3 932 060 гривень, що більше ніж у 600 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та є особливо великим розміром, чим спричинила збитки державі в особі Херсонської міської ради на вказану вище суму.

29.05.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а саме: розтрата чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинена за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах.

Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними матеріалами кримінального провадження, копії яких надаються до клопотання, а саме: допитом свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , звітом про результати аналізу ефективності використання фінансових ресурсів закладами освіти Херсонської міської ради; висновками судової економічної експертизи №24-6394, №24-5590, №24-4165; наказами, виданими директором Херсонського навчально-виховним комплексом «Дошкільний навчальний заклад загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 15» Херсонської міської ради; платіжними дорученнями № 2543 від 13.07.2022, №2607 від 10.08.2022 на виплату заробітної плати; Наказом №36-Т від 16.02.2021 Управління освіти Херсонської міської ради; Наказом Управління освіти №10 від 12.01.2022; повідомленням про підозру ОСОБА_4 ; іншими матеріалами кримінального провадження.

Вивченням особи підозрюваної встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українка, громадянка України, уродженка с. Високе, Бериславського району Херсонської області, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима 02.08.2024 вироком Херсонського міського суду Херсонської області за ч. 2 ст. 111-1 КК України.

З метою забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на неї процесуальних обов`язків, як підозрюваної, щодо неї необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді застави.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу у вигляді застави є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього Кримінальним процесуальним кодексом України процесуальних обов`язків, а також запобігання наступним спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають суттєве значення для встановлення всіх обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити свою злочинну діяльність;

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри (обвинувачення) у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 підозрюється у вчинені особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 12 років (за ч. 5 ст. 191 КК України) з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю до 3 років та з конфіскацією майна, що відповідно до положень ч. 6 ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, в тому числі вчинені проти власності, розтрати державних коштів, що дає обґрунтовані підстави стверджувати про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме того, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з огляду на те, що у разі доведення її вини у вчиненні вказаного кримінального правопорушення їй загрожує покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 12 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю до 3 років та з конфіскацією майна.

Також, матеріалами провадження підтверджується наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, підозрювана ОСОБА_4 може впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_26 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , з метою схиляння їх до зміни наданих ними в ході розслідування показань з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки їй відоме їх місце проживання, таким чином буде мати можливість спілкування з цими учасниками провадження та впливу на них з метою схилення до зміни показань.

Крім цього, необхідно врахувати, що обставини вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, підозрювана в подальшому може продовжити свою аналогічну злочинну діяльність.

Крім того, вчиненим кримінальним правопорушенням спричинена матеріальна шкода в сумі 3 932 060 грн., здійснено розтрату коштів місцевого бюджету, чим завдано майнову шкоду Херсонській міській територіальній громаді на вказану суму.

За таких обставин, обґрунтованим є обрання запобіжного заходу у вигляді застави.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатної особи з 01.01.2024 у розмірі 3028 гривні.

Пунктом 3 частини 5 статті 182 КПК України визначено розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину від вісімдесяти (242 240 гривень) до трьохсот (908 400 гривень) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на праві приватної власності має квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку за адресою: Херсонська область, Бериславський район, с/рада Високівська (загальна площа 9,769 га).

Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України лише у виняткових випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує 300 прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

У зв`язку з вищевикладеним та враховуючи суму завданих матеріальних збитків, підтверджених висновком судової економічної експертизи, розміром застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною своїх процесуальних обов`язків, є сума співрозмірна сумі спричинених збитків 3 932 060 гривень, оскільки менший розмір застави не здатний забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків.

У разі внесення застави, враховуючи вищевикладене, є необхідність покладання на підозрювану наступних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України: прибувати до слідчого, прокурора, суду, який здійснює досудове розслідування, судовий розгляд у вказаному кримінальному провадженні, за першою вимогою; не відлучатися з м. Херсона без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, місця роботи, номеру телефона; заборонити спілкування зі свідками у кримінальному провадженні за винятком участі у слідчих діях; здати на зберігання до відповідних органів державної влади всі документи (паспорти), що дають право на виїзд з України.

Таким чином, беручи до уваги, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що відноситься, відповідно до ст. 12 КК України, до категорії особливо тяжких злочинів, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 12 років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю до 3 років та з конфіскацією майна, враховуючи наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, оскільки усвідомлюючи невідворотність покарання, може ухилятися від слідства та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, продовжувати злочинну діяльність, слідчий просить задовольнити клопотання.

Доводи сторін у судовому засіданні:

Прокурор в судовому засіданні просив клопотання задовольнити за підставами, викладеними у клопотанні.

Захисник підозрюваної заперечила проти задоволення клопотання, зазначила, що сторона захисту заперечує обґрунтованість підозри, а також вважає зібрані у справі докази такими, які не підтверджують вчинення її підзахисною поставленого їй в провину правопорушення. Звернула увагу на те, що стороною обвинувачення підозра обґрунтовується тим, що її підзахисною нібито підписано платіжні доручення від 13.07.2022 та від 10.08.2022 на загальну суму 3932060,00 грн, тоді як у зазначених дорученнях суми перерахування коштів складають 10624408,35 грн, незрозуміло яким чином сторона обвинувачення із 10 з половиною мільйонів гривень, виділила майже 4 мільйони гривень, які вирішила пред`явити як незаконно перераховані ОСОБА_4 . Крім того, в матеріалах провадження містяться показання свідків, які не є безпосередніми свідками перерахування ОСОБА_4 бюджетних коштів за вищевказаним платіжними дорученнями, а лише надають пояснення яким чином відбуваються такі перерахування в цілому. Не містять прямої вказівки на перерахування коштів саме ОСОБА_4 і висновки судової економічної експертизи, наявні в матеріалах кримінального провадження, оскільки вони лише вказують на результат аналізу ефективності використання фінансових ресурсів закладами освіти Херсонської міської ради. Щодо заявлених у клопотанні ризиків зазначила, що відсутні будь-які ознаки з боку ОСОБА_4 здійснення нею дій, пов`язаних із переховуванням, її підзахисна має постійне місце проживання, має на утриманні батьків чоловіка (свекрів) похилого віку (89 років та 90 років). Щодо впливу на свідків вказала, що жоден свідок у справі не є безпосереднім свідком події, яка сталася за версією слідства за участю ОСОБА_4 , крім того, остання звільнилася з управління освіти Херсонської міської ради 19.08.2022 та протягом тривалого часу не спілкується із колишніми колегами, а деяких свідків (близько 10 осіб) ОСОБА_4 взагалі не знає та ніколи з ними не спілкувалася. Стосовно продовження вчинення ОСОБА_4 аналогічної злочинної діяльності зазначила, що після її звільнення з Управління освіти 19.08.2022, вона по теперішній час не працює, а тому продовжувати аналогічну діяльність ніяк не може. Також, захисник звернула увагу на те, що сторона обвинувачення просить застосувати розмір застави, вищий за перебачений КПК України розмір, посилаючись на розмір шкоди, завданої правопорушенням, та наявність у підозрюваної нерухомого майна у вигляді квартири та земельної ділянки. Однак, ОСОБА_4 тривалий час не працює, а тому не має стабільного офіційного джерела доходу, щоб внести саме такий розмір застави, а щодо майна, то слід зазначити, що квартира АДРЕСА_2 , не належить підозрюваній, а з 01.08.2024 власником є ОСОБА_27 , а тому сторона захисту стверджує, що вказаний розмір застави є непомірно великим для підозрюваної. Також, захисник послалася на стан здоров`я її підзахисної (гіпертонічна хвороба ІІ ступеня, атеросклероз відділу судин, геотіреоз та ін.) та її позитивну характеристику за місцем проживання. Просила відмовити у задоволенні клопотання.

Підозрювана повністю підтримала позицію свого захисника, заперечила проти клопотання, пояснила, що 32 роки пропрацювала бухгалтером, ніколи не мала жодних порушень, пов`язаних із своєю діяльністю, після звільнення з Управління освіти більше не працевлаштувалася, живе за рахунок гуманітарних допомог та з того, що допомагають діти. Щодо обставин правопорушення, зазначила, що коли почалася окупація міста Херсона, керівництво наказало в усному порядку терміново покинути робочі місця, що вона і зробила разом із іншими працівниками, у тих обставинах зовсім забулася за флешку із електронним підписом та залишила її у себе в столі. Пізніше зателефонувала ОСОБА_28 , яка тоді керувала, і запитала про флешку, вона відповіла, що не знає де флешка. На роботу деякий час виходили працівники відділу заробітної плати, які готували відомості, також знає, що був наказ Управління освіти, який дозволяв використовувати цифровий підпис іншим особам, щоб забезпечити безперебійне нарахування коштів працівникам. Про те, що відбулися такі великі списання бюджетних коштів підозрювана дізналася вже тоді, коли їй вручали повідомлення про підозру. Також повідомила, що за місцем проживання, вказаним у клопотанні, проживає дуже тривалий час, перебуває в шлюбі з чоловіком більше 30 років, мають дорослих дітей, а також на утриманні має батьків свого чоловіка похилого віку, більше нерухомості не має, у тому числі за кордоном, рахунків з грошима також не має, тому сплатити такий розмір застави зовсім неспроможна.

Мотивація суду:

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчим відділом Відділу поліції №2 Херсонського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000307 від 16.03.2025 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а саме: розтрата чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинена за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах.

Обставини правопорушення, які сталися за версією слідства, детально викладені у клопотанні.

29.05.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Описана у клопотанні фабула разом із матеріалами кримінального провадження дає слідчому судді підстави дійти висновку, що на даному етапі досудового розслідування кримінальне правопорушення має ознаки, передбачені ч. 5 ст. 191 КК України.

Для визначення причетності ОСОБА_4 до кримінального правопорушення слідчим суддею досліджені докази, надані сторонами, досліджені у судовому засіданні, а також під час прийняття слідчим суддею процесуального рішення.

Відповідно до частини 7 статті 42 КПК, протягом усього часу з моменту набуття певною особою статусу підозрюваного чи обвинуваченого, на неї покладено певні процесуальні обов`язки, а саме: 1) прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб; 2) виконувати обов`язки, покладені на нього рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 3) підкорятися законним вимогам та розпорядженням слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; 4) надавати достовірну інформацію представнику персоналу органу пробації, необхідну для підготовки досудової доповіді.

Згідно із частиною 1 статті 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Також, згідно із практикою Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), слід мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Також практика ЄСПЛ передбачає у разі належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого, пом`якшувати умови обмеження прав та свобод людини, пов`язані зі застосуванням запобіжного заходу.

Дане кримінальне провадження №0000307 знаходиться на стадії досудового розслідування, на якій виключається можливість встановлення слідчим суддею судом поза розумним сумнівом винуватості або невинуватості особи у зазначеному в повідомленні про підозру кримінальному правопорушенні за наслідками безпосереднього дослідження і оцінки доказів, однак попри таке, слідчим суддею підлягають оцінці наявність та/або існування ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певний ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі "Клішин проти України" у справі від 23.01.2012 №30671/04 наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Зокрема доказами на обґрунтування ризику можуть бути фактичні знищення, ховання або спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; показання свідків, про намір підозрюваного вчинити дії особи, спрямовані на знищення, схов або спотворення важливих для слідства речей чи документів, спроба підозрюваної особи вчинити дії направлені на знищення доказів - підтверджені документально; незаконний вплив на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні - підтверджені документально; документи, підтверджуючі, що підозрюваний вчиняв подібні дії у минулому, показання свідків, дані про особу, підтверджуючі його протиправну поведінку; інформація про притягнення особи до кримінальної відповідальності або до адміністративної відповідальності, інформація про кримінальні зв`язки особи; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином - підтверджене документально; необхідні докази того, що особа вчиняє якісь конкретні дії, направлені на створення перешкод правосуддю.

Слідчим у клопотанні зазначено ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурор, зазначивши про ризик переховуватися від органу досудового слідства, не зазначив жодної дії підозрюваної, яка б вказувала на існування намірів підозрюваної переховуватися від слідства та покинути місце свого проживання.

Так, ризик переховування у клопотанні обґрунтований виключно тяжкістю покарання. Суворість покарання є однією з обставин, яка має враховуватись судом при оцінці ризику переховування. Як неодноразово зазначав Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна, і необхідність в утриманні під вартою відсутня. («Панченко проти Росії» (Panchenko v. Russia), § 106, «Летельє проти Франції», п. 43). Таким чином, сама по собі тяжкість покарання, що може бути застосоване до особи за умови визнання її винуватості, не є самостійною і достатньою підставою для встановлення ризику втечі. Така обставина має значення лише у сукупності з іншими релевантними факторами.

У клопотанні зазначається, що підозрювана «може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з огляду на те, що у разі доведення її вини у вчиненні вказаного кримінального правопорушення їй загрожує покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 12 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю до 3 років та з конфіскацією майна». Тобто, ризик втечі обґрунтовується не якимись фактичними обставинами, а фактом вчинення кримінального правопорушення. Із твердження прокурора слідує, що, оскільки вчинив злочин, то може і ухилятися.

Інших обставин на підтвердження ризику втечі прокурором не було зазначено.

На переконання слідчого судді найбільш вагомими факторами при оцінці ризику переховування є дані про особистість підозрюваної, адже саме за їх сукупного аналізу можна скласти уявлення про те, наскільки вагомою є вірогідність недобросовісної поведінки особи. З цього приводу Європейський суд зазначав, що ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova («Бекчиєв проти Молдови») § 58.

Із врахуванням досліджених у судовому засіданні обставин слідчий суддя вважає, що ризик переховування від слідства та суду відсутній. На відсутність такого ризику вказують обставини життя підозрюваної. Підозрювана тривалий час працювала на посадах, пов`язаних із фінансовою діяльністю юридичних осіб, стягнень або виявлення порушень під час здійснення своєї трудової діяльності на мала (зі слів підозрюваної), доказів іншого стороною обвинувачення слідчому судді не надано. Крім того, підозрювана має постійне місце проживання, має сім`ю чоловіка, свекрів похилого віку (89 років та 90 років), які потребують постійного догляду, зазначене свідчить про міцні соціальні зв`язки підозрюваної. Також, стороною захисту долучена до матеріалів справи характеристика з місця проживання, підписана сусідами підозрюваної, відповідно до якої ОСОБА_4 проявила себе виключно з позитивного боку, працьовита, товариська, ввічлива, доброзичлива та чуйна, підтримує добрі стосунки як в сім`ї, так і з сусідами, бере участь у громадських зборах, скарг від сусідів не надходило, конфліктних ситуацій з сусідами не мала. Така поведінка підозрюваної свідчить про належну поведінку особи у суспільстві та її відповідальне відношення до своєї роботи.

Крім того, захисником надано медичні документи, які свідчать про те, що ОСОБА_4 має ряд захворювань судинно-кардіологічного напрямку. Такий стан здоров`я підозрюваної значно зменшує можливості підозрюваної переховуватися від органу досудового розслідування чи суду.

Разом з цим, матеріали клопотання містять довідку про судимість ОСОБА_4 , відповідно до якої 02.08.2024 її засуджено за ч. 2 ст. 111-1 КК України, однак слідчому судді не надано доказів того, що під час проведення розслідування у іншому кримінальному провадженні особа вчиняла дії, направлені на переховування, перебувала у розшуку тощо.

Наявність обставин чи фактів, які б свідчили про дії підозрюваної, пов`язані із її ухиленням від слідства чи суду, прокурором у судовому засіданні не зазначено.

Прокурором жодним чином не було зазначено де може переховуватися підозрювана, чи є в неї матеріальні ресурси для цього, що є необхідним для організації переховування.

Із урахуванням встановлених у судовому засіданні обставин, даний ризик не знайшов свого підтвердження.

Щодо незаконного впливу підозрюваної на свідків, прокурор не обґрунтував і не довів в який спосіб підозрювана може чинити тиск на свідків, та які це може мати наслідки для досудового розслідування. У клопотанні зазначено, що підозрювана «може впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_26 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , з метою схиляння їх до зміни наданих ними в ході розслідування показань з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки їй відоме їх місце проживання, таким чином буде мати можливість спілкування з цими учасниками провадження та впливу на них з метою схилення до зміни показань». Однак, жодні показання свідків не можуть змінити факту перерахування коштів платіжним дорученням за електронним підписом підозрюваної.

Відповідно до відомостей у трудовій книжці підозрюваної, наданої стороною захисту, наказом № 1006-К від 19.08.2022 ОСОБА_4 звільнена з посади головного бухгалтера централізованої бухгалтерії управління освіти. Отже, свідки, на яких посилається прокурор, не перебувають у підпорядкуванні підозрюваної, не є її колегами, перебування з ними у дружніх чи родинних відносинах слідчому судді також не надано, тим більше, що сторона захисту наполягає на тому, що безпосередніх свідків вчинення підозрюваною за версією слідства інкримінованого їй кримінального правопорушення немає, а свідків ОСОБА_26 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 підозрювана взагалі не знає, хто вони такі їй не відомо, а тому здійснювати на них тиск немає жодного сенсу.

Щодо ризику продовжити аналогічну злочинну діяльність, прокурором не обґрунтовано яку саме діяльність і в чому вона може полягати, може чинити ОСОБА_4 , враховуючи, що вона не перебуває на жодній із посад, які б надавали їй статус службової особи, та які б давали можливість користуючись службовим становищем мати доступ до чужого майна із можливістю його розтрати. Зазначене підтверджує і надана захисником відомість з Державного реєстру фізичних осіб платників податків, про джерела та суми нарахованого доходу з серпня 2022 року по квітень 2025 року, де доходами зазначено лише соціальні виплати, благодійна допомога, спадщина.

Наявність підозри та застосовування будь-якого іншого запобіжного заходу вже є стримуючим фактором від вчинення правопорушень і належної процесуальної поведінки. Підозрюваною не вчинено жодної дії, яка б свідчила про можливість або схильність її до вчинення злочинів,

Прокурор, вимагаючи застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді застави, не навів жодної конкретної обставини із життя підозрюваної, які б підтверджували реальне існування заявлених ризиків.

Прокурором у судовому засіданні не наведено належних та допустимих доказів того, що до підозрюваної неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж застава, тим більше у розмірі, обґрунтованому виключно завданою матеріальною шкодою, яка ще має бути доведена судом, чого вимагає КПК України.

Слідчий суддя вважає за необхідне звернути увагу на питання щодо розміру застави, який просить застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 прокурор.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Частиною 4 ст. 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з ч. 5 ст. 182 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

З приписів зазначених статей КПК України слідує, що застава має бути у такому розмірі, щоб підозрюваний мав спроможність мав фінансову змогу її сплатити, і втрата цієї суми є дуже суттєвою для підозрюваного, а тому загроза втрати застави є стимулятором для виконання процесуальних обов`язків.

Прокурор виключний розмір застави визначає виключністю самого правопорушення, при цьому не обґрунтовуючи такої виключності. Визначаючи ОСОБА_4 розмір застави, який перевищує триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, прокурор виходив з розміру шкоди, завданої вчиненим підозрюваною правопорушенням, зазначивши розмір застави рівно у розмірі завданої шкоди. Однак, слід зауважити, що такий підхід до визначення розміру застави не може бути обґрунтованим, виходячи із самої правової суті застави, який є запобіжним заходом, а не покаранням чи гарантією відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, яке вирішується при визначенні покарання в разі доведення розміру шкоди та стягненням за цивільним позовом, зокрема, і в кримінальному провадженні, який може різнитися із розміром інкримінованої шкоди.

Ці принципи знайшли підтвердження у низці рішень. Так, справа «Істоміна проти України» стала показовою і знаковою для української системи, оскільки підкреслила необхідність змін. Суд встановив порушення статті 5 Конвенції через те, що національні суди, призначивши заставу у розмірі понад 12 млн. грн., зосередилися виключно на сумі ймовірних збитків, проігнорувавши платоспроможність заявниці та її сімейний стан. При цьому розмір застави у 125 разів перевищував максимальний поріг за КПК.

Суди також не надали належного обґрунтування, чому справа вважалася винятковою і вимагала такого значного перевищення встановлених лімітів. Суд зазначив, що, хоча національне законодавство дозволяє суду у виключних випадках встановлювати більші розміри застави, таке рішення має передбачати ретельний аналіз обставин справи для обґрунтування її «виключного» характеру.

ЄСПЛ підкреслив, що мета застави не компенсація збитків, а забезпечення явки, тому прив`язка суми лише до розміру шкоди є помилковою. Це рішення прямо вказало Україні на системну проблему у підходах судів до визначення розміру застави та необхідність їх перегляду відповідно до стандартів Конвенції.

У справі «Гафа проти Мальти» ЄСПЛ наголосив, що розмір застави має визначатися з урахуванням матеріального становища обвинуваченого. Якщо особа залишається під вартою через неспроможність внести визначену суму, це свідчить про те, що національні органи не забезпечили ефективну реалізацію права на свободу. Непомірна застава фактично стає продовженням арешту. Суд зобов`язаний проявляти «особливу ретельність» при визначенні суми, щоб право на звільнення під заставу не було ілюзорним.

Водночас справа «Мангурас проти Іспанії» продемонструвала, що за виняткових обставин дуже висока застава може бути виправданою. У випадку капітана танкера, аварія якого спричинила масштабну екологічну катастрофу, застава у 3 мільйони євро була визнана допустимою. Суд врахував колосальні збитки та зростаючу небезпеку екологічних злочинів, а також професійне середовище, яке формує умови для відповідної діяльності. Також суд констатував і обґрунтував винятковий характер цієї конкретної справи.

Однак ЄСПЛ підкреслив, що це виняток, а не правило. У звичайних справах першочерговими є оцінка особи та її фінансових можливостей. Навіть у цій справі сім суддів висловили окрему думку, вважаючи заставу надмірною. Для України це рішення слугує нагадуванням, що посилання на великий розмір збитків можливе лише у поєднанні з іншими вагомими факторами та за наявності надзвичайних обставин, а не як самостійна підстава для призначення непомірної суми.

Слідчим суддею у судовому засіданні встановлено, що з 19.08.2022 і по теперішній час підозрювана не працює (відомості з трудової книжки), отримує невеликий дохід у вигляді соціальних виплат, благодійної допомоги, спадщини (відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків, про джерела та суми нарахованого доходу з серпня 2022 року по квітень 2025 року), у власності має земельну ділянку, площею 9,769 га з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у Високівській сільраді Бериславського району Херсонської області (відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно). Тобто, майновий стан підозрюваної свідчить про її неспроможність достатньою мірою гарантувати виконання нею обов`язків, а застава у запропонованому прокурором розмірі є завідомо непомірною для неї.

Крім того, ОСОБА_4 є жінкою передпенсійного віку (58 років), має ряд захворювань судинно-кардіологічного захворювання, що свідчить про труднощі у працевлаштуванні підозрюваної, а також про необхідність витрачання додаткових коштів на лікування, що значно ускладнює внесення нею застави саме у визначеному прокурором розмірі.

Прокурором у судовому засіданні не наведено належних та допустимих доказів того, що до підозрюваної неможливо застосувати розміру застави, визначеного п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, передбаченого для злочинів такого ступеню тяжкості.

Слідчий суддя з урахуванням всіх встановлених обставин приходить до висновку, що до підозрюваної необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, і вважає, що такий запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваною процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст.132, 177, 178, 179, 183, 184, 194, ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и л а:

Відмовити заступнику начальника СВ Відділу поліції № 2 Херсонського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області ОСОБА_6 у задоволенні клопотання про застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави.

Застосувати підозрюваній ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрювану ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк дії ухвали до 29 липня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1