Справа № 164/3098/24 Провадження №11-кп/802/430/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ( в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали справи за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на на ухвалу Маневицького районного суду Волинської області від 06 березня 2025 року,

В С Т А Н О В И В

Ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 06 березня 2025 року, клопотання засудженого ОСОБА_8 про приведення у відповідність вироків відповідно до вимог положень Закону № 3886-IX від 18.07.2024 та звільнення його від подальшого відбування покарання задоволено частково. Встановлено такі, що підпадають під декриміналізацію діяння, вчинення крадіжок засудженим ОСОБА_7 , згідно вироку Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 лютого 2021 року, за епізодами 11.01.2020 на суму 1500 грн., 12.02.2020 на суму 1600 грн., 07.10.2020 на суму 900 грн., 09.10.2020 на суму 1600 грн., 15.10.2020 на суму 1000 грн., 16.10.2020-17.10.2020 на суму 845 грн., 17.10.2020 - вчинення замаху на викрадення майна без визначення вартості, 28.10.2020 на суму 602 грн. Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 3 ст. 185 КК України за вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 лютого 2021 року на строк 4 роки позбавлення волі. ОСОБА_7 вважати засудженим за вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 лютого 2023 року за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України з призначеним покаранням у виді 5 років 2 місяці позбавлення волі, за яким він відбуває покарання на час постановлення даної ухвали.

Своє рішення суд мотивував тим, що з огляду на вартість майна за вищезазначеними епізодами, останні підпадають під декриміналізацію діяння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 , просить застосувати положення ст. 69 КПК України, посилається на незадовільний стан здоров`я.

Заслухавши доповідача який виклав суть ухвали суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, думку засудженого, який підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених в ній, міркування прокурора, який апеляційну скаргу заперечив та просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про зміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 132 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Судом першої інстанції встановлено, що вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 лютого 2023 року, ОСОБА_7 було засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України на 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.02.2021, та визначено ОСОБА_7 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 2 (два) місяці.

ОСОБА_7 засуджений за вчинення 12.06.2022 крадіжки майна вартістю 4000 грн.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 07 вересня 2023 року, апеляційну скаргу залишено без задоволення, а вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 лютого 2023 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 лютого 2021 року, ОСОБА_7 було засуджено за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ст. 75, ст. 76 КК України на 4 роки позбавлення волі з встановленням іспитового строку на 3 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 та ч. 3 ст. 185 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_7 остаточне покарання за вчинення цих злочинів у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

ОСОБА_7 засуджений за вчинення 11.01.2020 крадіжки майна вартістю 1500 грн., вчинення крадіжки майна 12.02.2020 вартістю 1600 грн., вчинення крадіжки майна 07.10.2020 вартістю 900 грн., вчинення крадіжки майна 09.10.2020 вартістю 1600 грн., вчинення крадіжки майна 15.10.2020 вартістю 1000 грн., вчинення крадіжки майна 15.10.2020 вартістю 2940 грн., вчинення крадіжки майна 16.10.2020-17.10.2020 вартістю 845 грн., вчинення замаху на викрадення майна 17.10.2020 без визначення вартості, вчинення крадіжки майна 28.10.2020 вартістю 602 грн.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року №3886-IX (далі - Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09 серпня 2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Згідно ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України встановлено, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до зазначених норм Податкового кодексу України платник податку має право на зменшення суми загального місячного оподатковуваного доходу, отримуваного від одного роботодавця у вигляді заробітної плати, на суму податкової соціальної пільги у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Станом на 1 січня 2020 року неоподатковуваний мінімум доходів громадян (загальна податкова соціальна пільга) становила 1051 гривень, отже, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян становили 2102 гривні. Станом на 1 січня 2022 року неоподатковуваний мінімум доходів громадян (загальна податкова соціальна пільга) становила 1240,50 гривень, отже, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян становили 2481 гривень.

Враховуючи те, що ОСОБА_7 вчинив крадіжку майна, що мало місце 12.06.2022, його неправомірну діяльність кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України за вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 лютого 2023 року; вчинення крадіжки майна по одному епізоду, що мало місце відповідно 15.10.2020, його неправомірну діяльність кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України за вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 лютого 2021 року та беручи до уваги, що вартість викраденого майна шляхом крадіжок за вказаними епізодами перевищує розмір 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян станом на 2020-2022 рік, вказані діяння не можуть бути визнані дрібною крадіжкою, а є кримінальним правопорушенням - злочином.

За таких підстав, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу засудженого необхідно залишити без задоволення, а ухвалу - без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на залишити без задоволення, а ухвалу Маневицького районного суду Волинської області від 06 березня 2025 року стовно останнього, без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Головуючий

Судді