Номер провадження № 1-кп/522/2661/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2025 року місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0000646 від 29.04.2025 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Монастирок Хмельницької області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, із середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий:

- 07.06.2007 року Хмельницьким міським судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, звільнений з іспитовим строком на пілставі ст. 104 КК України;

??- 13.03.2008 року Миронівським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, звільнений з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України;

- ??09.06.2009 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 186, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 7 місяців;

- ??18.04.2014 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років; ??

- 09.11.2018 року Приморським районним судом м. Одеси за ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік; ??

- 13.01.2021 року Приморським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, 21.11.2023 року звільнений по відбуттю покарання; ??

- 18.03.2025 року Суворовським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки,

- 31.03.2025 Приморським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є власністю ОСОБА_6

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про таке:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним

1. ОСОБА_7 будучи неодноразово засудженим за вчинення тяжких, умисних, корисливих злочинів, судимість за які встановленому законом порядку не знята та не погашена, на шлях вправлення на став та діючи в умовах воєнного стану, який впроваджено на території України відповідно до Указу Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_8 від 24.02.2022 року № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 2102-IX, дію якого, згідно із Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" № 4221-IX від 05.02.2025 продовжено із 08.02.2025 строком на 90 діб, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

2. Так, 27.04.2025, близько 20:00 год. ОСОБА_7 знаходячись неподалік від зупинки транспорту, що за адресою: м. Одеса, Привокзальна площа, 1, під час обопільного вживання алкогольних напоїв із потерпілим ОСОБА_9 діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, скориставшись алкогольним сп?янінням останнього, із карману верхнього одягу таємно викрав мобільний телефон марки Xiaomi 12 Lite, чорного кольору, з Imei 1: НОМЕР_1 , Imei 2: НОМЕР_2 з мобільним номером телефону НОМЕР_3 , після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 5899 грн.

ІІ. Позиція обвинуваченого

3. Обвинувачений допитаний у судовому засіданні, вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, погодившись з усіма фактичними обставинами справи та пояснив, що дійсно він вчинив крадіжку.

ІІІ. Позиція потерпілого

4. Потерпілий ОСОБА_9 подав заяву про проведення судових засідань без його участі.

ІV. Оцінка суду

5. З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України Суд, вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки про таке не заперечують всі учасники судового провадження, які пояснили, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

6. Враховуючи показання обвинуваченого, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, Суд вважає, що дії ОСОБА_10 правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

7. Вина ОСОБА_10 у скоєному доведена у повному обсязі.

V. Призначення покарання

8. Обставиною, які пом`якшує покарання ОСОБА_10 , відповідно до статті 66 КК є щире каяття.

9. При цьому, Судом враховується, що щире каяття ОСОБА_10 проявилося в критичній оцінці ним свого діяння шляхом визнання вини.

10. Обставиною, які обтяжує покарання ОСОБА_11 , відповідно до статті 67 КК Суд є рецедив злочинів.

11. Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_11 , Суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до статті 65 КК бере до уваги:

- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що згідно із статтею 12 КК є тяжким злочином;

- враховує наслідки та обставини вчиненого кримінального правопорушення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів протиправної діяльності);

- особу винного його вік, матеріальний та сімейний стан, стан здоров`я;

- наявність обставини, яка пом`якшує покарання та наявність обставини, що обтяжує таке;

- те, що він має непогашену судимість за вчинення умисного злочину;

12. За таких обставин Суд доходить висновку, що відсутні підстави для обрання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, але обираючи таке, є всі підстави обрати його не в межах максимальної санкції закону, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення і є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

13. Визначаючи покарання, яке має понести винний ОСОБА_7 за вчинене кримінальне правопорушення, Суд враховує наявність встановлених у цій справі обставин, що пом`якшують покарання винного, те, що шкода, завдана потерпілому добровільно відшкодована. Відтак, суд дійшов висновку про призначення винному покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.

14. Суд вважає, що саме таке покарання є пропорційним, необхідним, достатнім і справедливим для виправлення винного та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, у цьому випадку мета застосування кримінального покарання буде досягнута при призначенні ОСОБА_11 саме такого виду покарання.

15. Суд не вбачає правових підстав застосовувати приписи статті 75 КК в частині звільнення обвинуваченого ОСОБА_10 від відбування покарання, оскільки дані про особу обвинуваченого в сукупності з тяжкістю кримінального правопорушення та конкретними обставинами кримінального провадження, зокрема, вчинення кримінального правопорушення в період дії іспитового строку свідчить про неможливість його виправлення без відбування покарання, тому реалізація вказаних положень не сприятиме меті покарання.

16. Остаточне покарання за цим вироком суд визначає у відповідності з вимогами ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, а саме: вироку Суворовського районного суду м. Одеси від 18.03.2025 та вироку Приморського районного суду м. Одеси від 31 березня 2025 року та враховує ч.1 ст.72 КК України.

17. Відповідно до вироку Суворовського районного суду м. Одеси від 18.03.2025 ОСОБА_11 призначено покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки.

18. Відповідно до вироку Приморського районного суду м. Одеси від 31 березня 2025 року ОСОБА_11 призначеного покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з конфіскацією всього майна, яке є власністю ОСОБА_6

19. Згідно з пунктом 5 частини першої статті 72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.

20. Отже, 3 (три) роки обмеження волі, що призначені ОСОБА_6 вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 18.03.2025 відповідає 1,5 (півтора) роки позбавлення волі.

21. Відповідно до частини третьої статті 71 КК України, призначене хоча б за одним із вироків додаткове покарання або невідбута його частина за попереднім вироком підлягає приєднанню до основного покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків.

22. З огляду на викладене, додаткове покарання у вигляді конфіскації всього майна, яке належить на праві власності ОСОБА_6 , призначене вироком Приморського районного суду м. Одеси від 31 березня 2025 року, відповідно до вимог ст. 71 КК України, підлягає приєднанню до остаточного покарання.

VI Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку

23. Цивільний позов по справі не заявлявся.

24. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 24.08.2025 обраний ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26.06.2025.

25. Відповідно до ст. 374 КПК України суд, при ухваленні вироку приймає, серед іншого, рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

26. У пунктах 46, 47 рішення у справі «Руслан Яковенко проти України», заява № 5425/11, рішення від 04 червня 2015 року, ЄСПЛ чітко розмежував підстави обмеження гарантій, встановлених ст. 5 Конвенції.

27. Суд зазначив, що попереднє ув`язнення в розумінні положень Конвенції закінчується зі встановленням вини та призначенням покарання судом першої інстанції.

28. Також Суд вказав, що підсудний вважається таким, що перебуває під вартою «після засудження компетентним судом» у розумінні підпункту «а» п. 1 ст. 5 Конвенції, з моменту оголошення вироку судом першої інстанції, навіть якщо він ще не набрав законної сили і його можна оскаржити. У зв`язку з цим, Суд дійшов висновку, що словосполучення «після засудження» не може тлумачитися як таке, що обмежується вироком, який набрав законної сили, оскільки це виключатиме випадки затримання під час судового засідання осіб, яких за результатами судового розгляду було засуджено і які на такий судовий розгляд з`явилися, ще будучи вільними, незалежно від доступних їм засобів юридичного захисту (див. рішення у справі «Вемгофф проти Німеччини» (Wemhoff v. Germany), від 27 червня 1968 року, С. 23, п. 9, Series А № 7).

29. За таких обставин, суд доходить висновку про необхідність залишити обвинуваченому ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без змін до набрання вироком законної сили.

30. Рішення про речові докази необхідно прийняти відповідно до статті 100 КПК.

Із цих підстав,

керуючись статтями 349, 368, 370-371, 373-374, 376, Кримінального процесуального кодексу України, Суд,

У Х В А Л И В :

1. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим за частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

2. На підставі ст. 71, 72 КК України, призначити покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання визначеного за цим вироком у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць невідбуті частини покарання за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 18.03.2025 та вироком Приморського районного суду м. Одеси від 31.03.2025 та остаточно визначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання у виді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

3. Початок строку відбуття покарання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обчислювати з моменту набрання вироком законної сили.

4. На підставі частини п`ятої статті 72 Кримінального кодексу України, зарахувати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення у період часу з 13.05.2025 по день набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

5. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» обраний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

6. Мобільний телефон марки Xiaomi 12 Lite, чорного кольору, з Imei1: НОМЕР_1 , Imei 2: НОМЕР_4 та sim-карту з номером НОМЕР_3 - залишити потерпілому ОСОБА_9 .

7. Цифровий диск з відеофайлами наданими КУ «Центр інтегрованої системи відеоспостереження та відеоаналітики міста Одеси (Центр -077) - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок можуть бути подані апеляції до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1