Справа № 638/6059/25
Провадження № 1-в/638/431/25
УХВАЛА

Іменем України

09 травня 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

представника «Олексіївської виправної колонії (№ 25)» - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання начальника державної установи «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» полковника внутрішньої служби ОСОБА_6 про приведення вироку Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 21.09.2017 року та вироку Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 06.08.2021 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів»,-

ВСТАНОВИВ:

Начальник державної установи «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» полковник внутрішньої служби ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про приведення вироку Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 21.09.2017 року та вироку Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 06.08.2021 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

В обґрунтування клопотання зазначає, що в державній установі «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» відбуває міру покарання засуджений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засуджений 27 грудня 2022 року Глухівським міськрайонним судом Сумської області за ч.2 ст. 308, ч.1 ст. 309, ч.1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі без позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю з конфіскацією майна. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 03.08.2021 року та остаточно призначено до відбуття 5 років 1 місяць позбавлення волі без позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю з конфіскацією майна. Ухвалою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 07 лютого 2023 року внесено виправлення описки до резолютивної частини вироку Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 27 грудня 2022 року: вважати правильним дату приєднаного вироку на підставі ст. 71 КК україни - 06 серпня 2021 року. Початок строку відбування покарання рахувати з 27 січня 2022 року. ОСОБА_4 має попередні судимості, покарання за якими засудженим не відбуті і приєднані до знову призначеного на підставі ч.1 ст. 71 КК України, а саме: 21 вересня 2017 року Глухівським міськрайонним судом Сумської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк встановлено на 2 роки; 06.08.2021 року Шосткинським міськрайонним судом Сумської області за ч.2 ст. 307, ст. 69; ч.2 ст. 317, ст. 69; ч.1 ст. 321; ч.3 ст. 15 - ч.3 ст. 321; ч.1 ст. 70; ч.1 ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі без конфіскації майна. Зараховано в строк покарання остаточно призначеного за сукупністю вироків, перебування ОСОБА_8 під вартою, починаючи з часу затримання останнього, а саме з 02.07.2019 по 31.08.2019. Відповідно до мотивувальної частини вироку від 21 вересня 2017 року Глухівського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст. 185 КК України, а саме 1 епізод: 27 квітня 2017 року на суму 360 грн. Відповідно до положення ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в редакції ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-IX) особа піддається адміністративному стягненню за дрібне викрадення чужого майна, шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Неоподатковуваний мінімум доходів громадян у частині злочинів або кваліфікації правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 розділу IV Податкового кодексу України, у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року. Таким чином два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на 01.01.2017 становить 1 600 грн.

У зв`язку з вищевикладеним начальник державної установи «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» полковник внутрішньої служби ОСОБА_7 просить звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання за вироком Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 21.09.2017 року та виключити з вироку Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 06.08.2021 року посилання на приписи ч. 1 ст. 71 КК України.

Засуджений ОСОБА_4 у судовому засіданні просив задовольнити клопотання та звільнити його від покарання.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення клопотання.

Суд, дослідивши матеріали клопотання вважає його таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 21.09.2017 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. Відповідно до ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, протягом іспитового строку 2 роки. Відповідно до ст. 76 КК України покладено на засудженого наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи. Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_4 до набрання вироком суду законної сили не обирати.

Вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 06.08.2021 року затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 06.08.2021 між прокурором Глухівського відділу Шосткинської окружної прокуратури ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_4 . ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 317, ч. 1 ст. 321, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 321 КК України та призначено йому покарання: за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців без конфіскації майна, за ч. 2 ст. 317 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці без конфіскації майна; за ч. 1 ст. 321 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік; за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 321 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до даного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 21.09.2017 у вигляді 6 місяців позбавлення волі та остаточно до відбуття призначено ОСОБА_4 покарання в виді позбавлення волі на строк чотири роки без конфіскації майна. Зараховано в строк покарання остаточно призначеного за сукупністю вироків, перебування ОСОБА_4 під вартою, починаючи з часу затримання останнього, а саме з 02.07.2019 по 31.08.2019. Початок строку відбування покарання рахувати з дня фактичного затримання ОСОБА_4 на виконання вироку суду. Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком суду законної сили не обирати.

Вироком Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 27.12.2022 року затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 30.08.2022 року між прокурором Глухівського відділу Шосткинської окружної прокуратури ОСОБА_10 та обвинуваченим ОСОБА_4 . ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 308, ч. 1 ст. 309 КК України та призначено йому покарання: за ч. 2 ст. 308 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 5 років, без позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, з конфіскацією майна; за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді арешту на строк 3 місяці. На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, без позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, з конфіскацією майна. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутого покарання, призначеного за вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 03.08.2021 у вигляді 1 місяця позбавлення волі, остаточно призначено до відбуття ОСОБА_4 покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі, без позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, з конфіскацією майна.

Ухвалою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 07.02.2023 року внесено виправлення описки у мотивувальній та резолютивній частинах вироку Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 27.12.2022 року у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , а саме: вважати правильним - призначеного за вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від «06.08.2021», замість допущеної описки-«03.08.2021».

Частина 1 статті 2 КК України передбачає, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Згідно з ст. 3 КК України законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України. Кримінальна протиправність діяння, а також його караність, та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки КК України, при цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до КК України та/або до кримінально процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Так, за загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК України, раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності.

Велика Палата Верховного Суду у постанові № 0306/7567/12 від 13.01.2021 року вказала, що за загальним правилом, закріпленим у частині 2 статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння, визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК України раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності.

Відповідно до ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно положень ст. 9 КПК України, закони та інші нормативно-правові акти України, положення яких стосуються кримінального провадження, повинні відповідати цьому Кодексу. При здійсненні кримінального провадження не може застосовуватися закон, який суперечить цьому Кодексу. У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Статтею 7 КПК України визначено перелік загальних засад кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться верховенство права та законність.

Частиною 1 статті 8 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

09.08.2024 набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі Закон №3886-ІХ).

Відповідно до вказаного Закону, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп.169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

У той же час суд наголошує, що визначення суми, яка дорівнює двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян в гривнях у нормі кримінального законодавства здійснюється, виходячи з розміру неоподатковоаного мінімуму доходів громадян, що діяв на час вчинення відповідного діяння.

Станом на 21 вересня 2017 року, на момент вчинення кримінального правопорушення, розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи згідно з Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» становив 1 600,00 грн.

Вироком Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 21.09.2017 року встановлено, що 27 квітня 2017 року близько 09 год підсудні ОСОБА_11 та ОСОБА_4 за попередньою змовою між собою через город зайшли на територію домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_1 , після чого віджавши металевий дріт, яким були закручені вхідні двері до сараю, проникли всередину цього приміщення та таємно викрали з нього чавунну батарею на 8 секцій, чим спричинили потерпілій ОСОБА_12 матеріальну шкоду на суму 360 грн, що на час вчинення кримінального правопорушення не перевищує двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що застосовувався у 2017 році, тому до цього діяння має застосовуватися ст. 5 КК України.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 07.10.2024 по справі № 278/1566/21 виснувала, що Закон № 3886?IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886?IX, мають зворотну дію в часі. Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886?IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

З огляду на викладене, вищенаведені зміни в законодавстві призвели до часткової декриміналізації діянь, такі зміни мають зворотну дію в часі і тому скасовують кримінальну протиправність діяння особи у разі заподіяння останньою шкоди у розмірі, меншому аніж встановлено вищезазначеною нормою.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Пункт 13 ч. 1 ст. 537 КПК України передбачає, що під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Зважаючи на вищевикладене та враховуючи те, що внаслідок прийняття Закону № 3886-ІХ скасована кримінальна протиправність діянь, за які засуджено ОСОБА_4 , суд вважає клопотання начальника державної установи «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» полковника внутрішньої служби ОСОБА_6 про приведення вироку суду у відповідність до закону таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання начальника державної установи «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» полковника внутрішньої служби ОСОБА_6 задовольнити.

Привести вирок Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 21.09.2017 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року.

Засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбуття покарання, призначеного вироком Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 21.09.2017 року.

Привести вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 06.08.2021 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року.

Виключити з вироку Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 06.08.2021 року посилання на приписи ч. 1 ст. 71 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Харкова.

Суддя ОСОБА_1