ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2025 Справа №607/11260/25 Провадження №1-кп/607/1545/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000459 від 05 березня 2025 року стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, українця, громадянина України, із середньою освітою, розлученого, на утриманні малолітня дитина: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

1. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Відповідно до ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили є обов?язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об?єднаннями на всій території України.

Встановлено, що постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03.11.2023 у справі № 607/21205/23, яка набрала законної сили 20.12.2023, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУПАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

В подальшому, ОСОБА_3 достовірно знаючи про те, що постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03.11.2023, яка набрала законної сили 20.12.2023, його притягнуто до адміністративної відповідальності та призначено покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, з метою невиконання постанови суду, маючи реальну можливість виконувати її, діючи умисно, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», усвідомлюючи, що протягом 1 року він зобов`язаний утриматися від керування транспортними засобами, 15.01.2024, близько 12:17 год, керував транспортним засобом марки Renault Kangoo, р.н. НОМЕР_2 та рухався по вул. Миру, 1А у м. Тернополі, де був зупинений працівниками поліції.

2. Позиція сторони обвинувачення.

Прокурор ОСОБА_5 підтримала обвинувачення в повному обсязі за ч. 1 ст. 382 КК України, вважаючи всіма поданими доказами винуватість ОСОБА_3 у вчиненні даного кримінального правопорушення доведеною.

З врахуванням даних щодо особи обвинуваченого, зокрема те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на утриманні має малолітню дитину та матір пенсійного віку, а також наявність обставини, що пом`якшує покарання, - щире каяття та відсутність обставин, що обтяжують покарання, просила призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

3. Позиція сторони захисту.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому.

Вказав, що обставини викладені у обвинувальному акті відповідають дійсності, а саме те, що 15.01.2024 близько 12 год 17 хв він керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортним засобом на строк один рік. Крім того, вказав, що на сьогодні в нього на утриманні перебуває малолітня дочка та мати, яка є пенсіонеркою.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні просив призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 382 КК України у виді штрафу, з огляду на те, що обвинувачений повністю визнав вину, щиро розкаявся та раніше не судимий.

4. Вирішення питання щодо проведення судового розгляду кримінального провадження у відповідності до приписів ч. 3 ст. 349 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

5. Статті (частини статті) КК України, що передбачають відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Відповідно до статті 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім як у випадках зміни судом правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 382 КК України - умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

6. Мотиви призначення покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином, особу винного, який раніше не судимий, на утриманні в якого малолітня дочка та мати, яка є пенсіонеркою та з якою він проживає, враховуючи обставину, яка пом`якшує покарання, до якої суд відносить щире каяття; обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено, а тому вважає за доцільне призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1