Справа № 461/7576/23
Провадження № 1-кп/461/206/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.07.2025 м.Львів

Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження №0000253 від 15.08.2023 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця міста Донецька, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого в державі Оман, працюючого інженером технічної підтримки, з вищою освітою, не одруженого, раніше не судимого

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111, ч.1 ст.258-3, ч.2 ст.260 КК України -

в с т а н о в и в :

відповідно до обвинувального акту ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на час дії в Україні воєнного стану, перебуваючи на тимчасово окупованій території Херсонської області та беручи з 24.02.2022 участь в діяльності незаконного збройного формування 1 роти 5 стрілецького батальйону НОМЕР_2 стрілецького полку мобілізаційного резерву терористичної організації «ДНР», що входить до складу НОМЕР_3 бригади 49 армії російської федерації, на підставі наказів військового командування збройних сил російської федерації у межах загального плану захоплення території України у складі збройних сил російської федерації, керуючись ідеологічним мотивом, маючи на меті завдати шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, виконував завдання, пов`язані із забезпеченням бойових дій проти Збройних Сил України та виконував обов`язки із забезпечення різних видів та форм бою.

У такий спосіб ОСОБА_4 , на думку органу досудового розслідування, ігноруючи свій громадянський обов`язок, передбачений Конституцією України, щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, діючи добровільно з усвідомленням негативних наслідків своїх дій та на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, 24.02.2022, перебуваючи у м. Донецьк, перейшов на бік ворога в умовах воєнного стану, чим вчинив державну зраду.

Дії ОСОБА_4 , органом досудового розслідування, кваліфіковані як вчинення державної зради, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, а саме перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України.

Окрім цього, відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_4 , будучи громадянином України, достовірно знаючи про розпочату 24.02.2022 військовослужбовцями збройних сил російської федерації повномасштабну військову агресію проти України, яка супроводжувалась незаконним вторгненням на територію України, збройним нападом та окупацією частини території України, що продовжується по цей час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків, а також безпосередню участь у збройній агресії терористичної організації «ДНР», умисно брав участь у діяльності указаної терористичної організації.

ОСОБА_4 , на думку органу досудового розслідування, діючи умисно, усвідомлюючи, що діяльність терористичної організації «ДНР» та її підрозділів є незаконною, спрямована на зміну меж території України, призводить до загибелі людей, заподіяння значних матеріальних збитків та інших тяжких наслідків, з ідеологічних мотивів, 24.02.2022, перебуваючи на тимчасово окупованій території Донецької області, добровільно прибув до пункту збору мобілізованих терористичної організації «ДНР» у м. Донецьк, вступив до її лав, отримав військове обмундирування, стрілецьку зброю і боєприпаси до неї, та з цього часу до 01.06.2022 брав участь у діяльності вказаної терористичної організації, виконуючи завдання на території тимчасово окупованих населених пунктів Херсонської області, пов`язані із веденням бойових дій проти Збройних Сил України та забезпеченням різних видів та форм бою.

Дії ОСОБА_4 , органом досудового розслідування, кваліфіковані як участь у терористичній організації, тобто скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Також, відповідно до обвинувального акту ОСОБА_4 , достовірно знаючи з розповсюджених повідомлень у засобах масової інформації та мережі Інтернет про проведення на території Донецької області України антитерористичної операції проти терористичної організації «ДНР», усвідомлюючи, що така є незаконною, спрямована на зміну меж території України, призводить до загибелі людей, заподіяння значних матеріальних збитків та інших тяжких наслідків, діючи умисно, з ідеологічних мотивів, 24.02.2022, перебуваючи на тимчасово окупованій території Донецької області, добровільно прибув до пункту збору мобілізованих терористичної організації «ДНР» у м. Донецьк, де вступив до її лав у складі не передбаченого законом збройного формування 1 роти 5 стрілецького батальйону НОМЕР_2 стрілецького полку мобілізаційного резерву терористичної організації «ДНР», що входить до складу 34 бригади 49 армії російської федерації та з цього часу до 01.06.2022 брав участь у діяльності вказаного не передбаченого законом збройного формування терористичної організації.

При цьому, на думку органу досудового розслідування, ОСОБА_4 , вступаючи до вказаного не передбаченого законом збройного формування терористичної організації «ДНР», був достовірно обізнаний, що воно належить до збройних формувань, а саме - має організаційну структуру військового типу (поділяється на структурні підрозділи (групи, пости) з визначенням особового складу кожного з них, які носять формений одяг військового типу), характеризується наявністю єдиноначальності та субординації (невстановленими органами досудового розслідування особами здійснюється єдине керівництво зазначеними збройними формуваннями), використанням знаків розрізнення (нарукавних шевронів та інших предметів), має воєнізований характер завдань та методів здійснення з використанням вогнепальної зброї та військової техніки збройного опору підрозділам Збройних Сил України та інших військових формувань України, задіяних у протистоянні збройній агресії російської федерації та керованих нею терористичних організацій «ДНР» та «ЛНР», та ставить перед собою специфічні завдання.

Як стверджує орган досудового розслідування, ОСОБА_4 усвідомлював, що зазначене незаконне збройне формування терористичної організації «ДНР» не належить до збройних формувань, передбачених Законами України «Про Збройні Сили України», «Про Службу безпеки України», «Про Національну поліцію», «Про Державну прикордонну службу України», «Про Національну гвардію України», «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб» та іншими законодавчими актами України, якими визначено створення та функціонування збройних формувань України.

Як вказано в обвинувальному акті, ОСОБА_4 , беручи участь у вказаному не передбаченому законом збройному формуванні, відповідно до покладених на нього завдань, із закріпленою стрілецькою зброю та боєкомплектом до неї, керуючись статутами збройних сил російської федерації та терористичної організації «ДНР», у період часу з 24.02.2022 до 01.06.2022 виконував обов`язки «стрільця» в різних видах бою та формах його забезпечення проти Збройних Сил України в населених пунктах Херсонської області, які ними захоплені та окуповані під час збройної агресії.

Дії ОСОБА_4 , органом досудового розслідування, кваліфіковані як участь у діяльності не передбаченого законом збройного формування, тобто скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.260 КК України.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 29.08.2023 у кримінальному провадженні № 0000253 від 15.08.2023 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 260 КК України, надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування.

Вироком Галицького районного суду м.Львова від 27.11.2023 ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 111, ч.1 ст.258-3, ч.2 ст. 260 КК України та обрано остаточне покарання - 13 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Досудове розслідування та судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч.1ст. 111, ч.1 ст. 258-3, ч.2 ст. 260 КК України, було проведено без особистої участі останнього у зв`язку із ухваленням відповідних судових рішень про дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у даному кримінальному провадженні та спеціального судового провадження.

Ухвалою колегії суддів Львівського апеляційного суду від 01 липня 2024 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 задоволено частково, скасовано вирок Галицького районного суду м.Львова від 27.11.2023 та призначено новий розгляд у суді першої інстанції, у якому під час дослідження доказів мають бути враховані наступні мотиви скасування та вказівки апеляційного суду, а саме:

«наведені в апеляційній скарзі захисника доводи та дані долучених до апеляційної скарги численних копій документів породжують обґрунтований сумнів у тому, що засуджений оскаржуваним вироком ОСОБА_4 , з анкетними даними: ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець міста Донецька, українець, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 , на час інкримінованих подій перебував на території України, а саме на тимчасово окупованій території Донецької області та на території тимчасово окупованих населених пунктів Херсонської області, де за версією сторони обвинувачення і вчинив інкриміновані йому кримінальні правопорушення»;

«під час нового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_7 суду першої інстанції необхідно врахувати наведене, з використанням наданих процесуальних можливостей дослідити доводи, наведені в апеляційній скарзі захисника, які не були предметом дослідження при апеляційному розгляді даної справи, та в залежності від установленого прийняте законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення».

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.07.2024 головуючим суддею визначено ОСОБА_1

ОСОБА_4 , який приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, повідомив суду про свою непричетність до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111, ч.1 ст.258-3, ч.2 ст.260 КК України, оскільки 28.05.2021 він вилетів з міста Києва до держави Оман, та з цього часу до України не повертався. ОСОБА_4 повідомив, що в період інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а саме з 24.02.2022 по 01.06.2022 він постійно перебував у столиці держави Оман. Обвинувачений зазначив, що він ніколи не належав до складу «1 роти 5 стрілецького батальйону НОМЕР_2 стрілецького полку мобілізаційного резерву терористичної організації «ДНР», що входить до складу 34 бригади 49 армії російської федерації», а на відео з YouTube-каналу Inform Napalm «Мобилизация в «ДНР» 2022. Обращение к Путину» особи (з 4:21 хв. до 4:32 хв.) зображений не він.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 , який приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, просив виправдати ОСОБА_4 , оскільки кримінальні правопорушення вчинені не обвинуваченим, а іншою особою.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111, ч.1 ст.258-3, ч.2 ст.260 КК України, та призначити останньому міру покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.337 Кримінального процесуального кодексу України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого та захисника, всебічно дослідивши всі обставини кримінального провадження, проаналізувавши та оцінивши кожний доказ, наданий стороною обвинувачення, з точки зору належності, допустимості, достовірності та взаємозв`язку за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

На підтвердження винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111, ч.1 ст.258-3, ч.2 ст.260 КК України, стороною обвинувачення були надані наступні докази, які були досліджені в ході розгляду справи, а саме:

дані, що містяться у повідомленні про виявлені кримінальні правопорушення від 27.06.2022, а також рапорті про виявлені кримінальні правопорушення від 27.06.2023, згідно яких ОСОБА_4 , будучи мобілізованим з кінця лютого-початку березня 2022 року по дату складання повідомлення про кримінальне правопорушення, проходив службу у 1 роті 5 стрілецького батальйону НОМЕР_2 стрілецького полку мобілізаційного резерву терористичної організації «ДНР», що входить до складу 34 бригади 49 армії російської федерації, яка є частиною окупаційних військ. Окрім того, ОСОБА_4 на час складання повідомлень про кримінальні правопорушення перебував у складі вказаного незаконного збройного формування на лінії зіткнення між підрозділами російської окупаційної армії та ЗСУ на тимчасово окупованій території Херсонської області /т.1, а.с.75-77/;

інформацію, надану ГУ ДМС України у Львівській області від 29.06.2022 з додатком - оптичним диском, а також особовою карткою ОСОБА_4 , яка свідчить про отримання паспорта громадянина України останнім, а також його перебування у статусі громадянина України /т.1, а.с.81-82/;

дані, що містяться у протоколі огляду від 09.05.2023 з додатком-компакт диском, наявної в інтернет-мережі у Ютуб-каналі користувача «Inform Napalm» посилання ІНФОРМАЦІЯ_3 , де 02.06.2022 розміщено відеозапис тривалістю 06 хв. 16 сек. під назвою «Мобилизация в «ДНР» 2022. Обращение к Путину», на якому в період часу з «4:21 хв. до 4:32 хв.» зображено особу у військову камуфляжну форму зі зброєю, яка представилась ОСОБА_4 , та з вказаного відеозапису вбачається про те, що за вказаними посиланнями в інтернет-мережі виявлено відеозвернення особового складу 1 роти 5 стрілецького батальйону НОМЕР_2 стрілецького полку мобілізаційного резерву терористичної організації «ДНР», та так звані військовослужбовці вказаного НЗФ (у тому числі і ОСОБА_4 ) звертаються до ОСОБА_8 з проханням перевірити законність їхнього знаходження у складі 34 бригади 49 армії, а також щодо ігнорування керівництвом штабу вказаного незаконного збройного формування їхніх скарг щодо неможливості проходити подальшу службу у вказаному НЗФ у зв`язку із поганим станом здоров`я (зокрема ОСОБА_4 на вказаному відео доводить, що у нього вдома перебуває дружина та 4 дітей, на час мобілізації дружина була вагітна та коли народила, то виявилось що дитина не здорова)/т.1, а.с.109-112/;

інформацію, надану Державною Міграційною службою України від 28.09.2022 про оформлення ОСОБА_4 паспорта громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_4 , виданого органом 1402, що підтверджує його статус громадянина України /т.1, а.с.84-85/;

інформацію, надану оперативним підрозділом УСБУ у Львівській області від 27.01.2023 на виконання доручення слідчого, про наявність у ОСОБА_4 ідентифікаційного коду та про те, що станом на 27.01.2023 у оперативного підрозділу була наявна інформація про те, що вказана особа брала участь у бойових діях на тимчасово окупованій території Херсонської області, зокрема в районі населених пунктів Урожайне, Костирка, Раківка, Томарне Бериславської сільської громади Бериславського району Херсонської області на посаді стрільця /т.1, а.с.86/;

висновком судової портретної експертизи від 12.05.2023, згідно якого зображення особи у відеозаписі з назвою «Мобилизация в «ДНР» 2022. Обращение к Путину», на якому в період часу з «04:21 хв. по 04:21 хв.» зображено особу, яка представилась ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та на фотознімку з особової картки на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наданому на дослідження у якості порівняльного матеріалу, належать одній особі /т.1, а.с.114-119/.

Однак, сторона захисту стверджує, що обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженець міста Донецьк, який зареєстрований в Україні за адресою: АДРЕСА_1 , не є особою, яка виступає на відео з YouTube-каналу Inform Napalm «Мобилизация в «ДНР» 2022. Обращение к Путину» (з 4:21 хв. до 4:32 хв.), оскільки на момент скоєння інкримінованих йому діянь перебував в іншому місці на території держави Султанат Оман.

На підтвердження невинуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111, ч.1 ст.258-3, ч.2 ст.260 КК України, а також на підтвердження факту перебування останнього на момент скоєння інкримінованих йому діянь перебував в на території держави Султанат Оман, стороною захисту були надані наступні докази, які були досліджені в ході розгляду справи, а саме:

копію паспорта громадянина України для виїзду закордон з відмітками про видачу віз для поїздок закордон та про перетин кордону держави Оман. Зокрема, відповідно до паспорту громадянина України для виїзду закордон № НОМЕР_5 , виданого 18 січня 2013 року, одна з віз на перебування у ОСОБА_9 видавалась 01.11.2020 і була чинною до 24.10.2022 /т.1, а.с.165-199/;

посвідчення водія транспортного засобу, видані ОСОБА_10 (зокрема, номер ліцензії 115806302, виданий 04.02.2019 і чинний до 04.02.2022, з продовження до 03.02.2024 та до 26.01.2026, місцем видачі яких вказано місто Мускат столиця Султанату Оман) /т.1, а.с.199-211/;

картки резидента ОСОБА_11 на ім`я ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_2 : № НОМЕР_6 (дійсна до 24.10.2024), № НОМЕР_7 (дійсна до 24.10.2022) та № НОМЕР_8 (дійсна до 23.10.2020), де вказується професія ОСОБА_4 на території Султанату Оман «електрик з обслуговування електрообладнання, робота без супроводу Насер та Сулейман Тредінг» /т.1, а.с.216-224/;

копію трудового договору, стороною якого є ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який працює на посаді інженера з технічної підтримки (український паспорт НОМЕР_9 / картка резидента Оману НОМЕР_10 ) C&J Maintenance Solutions з 29 жовтня 2018 року і по теперішній час /т.1, а.с.225-231/;

лист технічного директора C& ОСОБА_14 ( ОСОБА_15 ), з якого випливає те, що ОСОБА_13 , працюючи на посаді інженера з технічної підтримки (український паспорт НОМЕР_9 / картка резидента Оману НОМЕР_10 ) C&J Maintenance Solutions з 29 жовтня 2018 року і по теперішній час, перебував у 30-денній щорічній відпустці відповідно до трудового договору, який включав оплачений компанією зворотний авіаквиток з 29 квітня 2021 по 28 травня 2021. Після повернення він був зобов`язаний пройти 7-денний карантин у готелі Muscat Plaza відповідно до розпоряджень Міністерства охорони здоров`я Султанату Оман проти COVID-19 до 4 червня 2021 року. 5 червня 2021 року приступив до виконання своїх обов`язків і з того часу працює. Протягом періоду, що минув після повернення, він залишався в країні і брав лише короткострокову відпустку, не виїжджаючи за межі країни наступні періоди 02.10.2022 06.10.2022, 15.05.2023 22.05.2023 та 12.11.2023 23.11.2023, провести час із членами своєї родини, які відвідували Султанат Оман /т.1, а.с.237-250/;

випискою банківського рахунку ОСОБА_16 , де відображені транзакції, здійснені на території Султанату Оман. Зокрема, серед транзакцій є: а) внесення щомісячної плати за оренду житла (дати перерахунку коштів на рахунок орендодавця ОСОБА_17 02/01/2022, 31/01/2022, 28/02/2022, 31/03/2022, 26/04/2022, 30/05/2022, 30/06/2022, 28/07/2022, 31/08/2022, 29/09/2022, 02/11/2022, 29/11/2022, 29/12/2022); б) нарахування заробітної плати та компенсація робочих витрат за наявністю наданих чеків/рахунків (паливо, їжа тощо) (дати нарахувань заробітної плати 02/01/2022 за грудень, 03/02/2022 за січень, 28/02/2022 за лютий, 31/03/2022 за березень, 26/04/2022 за квітень, 31/05/2022 за травень, 30/06/2022 за червень, 28/07/2022 за липень, 31/08/2022 за серпень, 02/10/2022 за вересень, 02/11/2022 за жовтень, 29/11/2022 за листопад, 29/12/2022 за грудень); в) оплата розстрочки авто (дати переказів 02/01/2022, 03/02/2022, 28/02/2022, 31/03/2022, 26/04/2022, 31/05/2022, 30/06/2022, 28/07/2022, 31/08/2022, 02/10/2022, 02/11/2022, 03/11/2022); г) оплата рахунків за інтернет та мобільний зв`язок (дата сплати // номер квитанції: 28/02/2022 // № 22; 31/03/2022 // № 27; 26/04/2022 // № 92; 31/05/2022 // № 72; 30/06/2022 // без №; 28/07/2022 // № 18; 31/08/2022 // № 25; 14/09/2022 // 48; 02/10/2022 // № 20; 02/11/2022 // № 74; 29/11/2022 // № 47; 29/12/2022 // № 52); д) платежі за купівлю алкогольних напоїв в магазинах, відведених на території Султанату Оман для його продажу лише за наявністю дійсного дозволу (дата купівлі // магазин: 02/01/2022 // Onas Trading; 05/01/2022 // Sohar Catering; 12/01/2022// Onas Trading; 13/01/2022 // Onas Trading; 01/02/2022 // Onas Trading; 02/02/2022 // Desert; 07/02/2022 // Onas Trading; 10/02/2022 // Desert; 17/02/2022 // Desert; 22/02/2022 // Desert; 24/02/2022 // Desert; 03/03/2022 // Desert; 08/03/2022 // Desert; 12/03/2022 // Sohar Catering; 16/03/2022 // Sohar Catering; 23/03/2022 // Onas Trading; 24/03/2022 // Onas Trading; 30/03/2022 // Sohar Catering; 02/04/2022// Desert; 04/05/2022 // Sohar Catering; 09/05/2022 // OUA; 17/05/2022 // Desert; 17/05/2022 // Gulf Supply; 25/05/2022 // Desert; 02/06/2022 // Sohar Catering; 04/06/2022 // Onas Trading; 06/06/2022 // Sohar Catering; 13/06/2022 // African; 15/06/2022 // Onas Trading; 16/06/2022 // African; 22/06/2022 // African; 23/06/2022 // Sohar Catering; 25/06/2022 // African; 28/06/2022 // Onas Trading; 02/07/2022 // Sohar Catering; 05/07/2022 // Desert; 11/07/2022 // Sohar Catering; 14/07/2022 // Onas Trading; 18/07/2022 // Sohar Catering; 19/07/2022 // Onas Trading; 21/07/2022 // African; 27/07/2022 // Onas Trading; 01/08/2022 // Onas Trading; 02/08/2022 // African; 03/08/2022 // Sohar Catering; 06/08/2022 // Sohar Catering; 06/08/2022 // Desert; 11/08/2022 // Onas Trading; 13/08/2022 // Sohar Catering; 16/08/2022 // Sohar Catering; 01/09/2022 // Onas Trading; 03/10/2022 // Gulf Supply; 11/10/2022 // African; 20/10/2022 // African; 02/11/2022 // African; 07/11/2022 // Sohar Catering; 07/11/2022 // African; 10/11/2022 // Onas Trading; 01/12/2022 // African; 01/12/2022 // Onas Trading; 05/12/2022 // Desert; 06/12/2022 // African; 15/12/2022 // African); е) платежі в рамках закупівель та взаєморозрахунків на території Султанату Оман;

скріншоти дозволів (ліцензій) на купівлю алкогольних напоїв на території Султанату Оман (з геолокацією їхнього використання) /т.3, а.с.7-44;

копію договору про найм житла у Султанаті Оман із банківським підтвердженням своєчасної оплати за нього;

скріншоти переписок за допомогою електронної пошти, а також інших месенджерів (з відповідними фотографіями розташування ОСОБА_4 );

скріншоти постів в Instagram із автоматично зафіксованою геолокацією на території держави Оман, зокрема, скріншот із застосунку Instagram відображає публікації від 27.03.2022, 30.03.2022, 31.05.2022, 02.06.2022 року тощо із локацією у Губернаторстві Маскат /т.3, а.с.48-50, 69-108/.

Згідно з ч.1 ст.84, ст.85 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 20.10.2011 №12-рп/2011 визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

З огляду на положення ст.92 КПК України на сторону обвинувачення покладається обов`язок доказування не лише обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу, а й обов`язок доказування належності та допустимості представлених доказів.

У справі «Капо проти Бельгії» Європейський Суд вирішив, що в кримінальних справах питання прийняття доказів належить досліджувати загалом у світі пункту 2 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і вимагає воно, окрім іншого, щоб тягар доказування лежав на стороні обвинувачення.

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення (ст. 86 КПК України).

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дослідивши всі обставини кримінального провадження, дійшов висновку про недоведеність поза розумним сумнівом вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111, ч.1 ст.258-3, ч.2 ст.260 КК України.

Згідно з диспозицією ч.1 ст.111 КК України державна зрада - це діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, яке може полягати у трьох формах: 1) перехід на бік ворога в період збройного конфлікту; 2) шпигунство; 3) надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Частиною 1 ст.258-3 КК України визначено відповідальність за створення терористичної групи чи терористичної організації, керівництво такою групою чи організацією або участь у ній, а так само організаційне чи інше сприяння створенню або діяльності терористичної групи чи терористичної організації.

Згідно з диспозицією ч.2 ст.260 КК України визначено відповідальність за створення не передбачених законом збройних формувань або участь у їх діяльності.

На переконання суду в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які належні та допустимі докази того, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженець міста Донецька, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , 24.02.2022, перебуваючи у м. Донецьк, перейшов на бік ворога в умовах воєнного стану, чим вчинив державну зраду.

Окрім того, в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які належні та допустимі докази того, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженець міста Донецька, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , 24.02.2022, перебуваючи на тимчасово окупованій території Донецької області, добровільно прибув до пункту збору мобілізованих терористичної організації «ДНР» у м. Донецьк, вступив до її лав, отримав військове обмундирування, стрілецьку зброю і боєприпаси до неї, та з цього часу до 01.06.2022 брав участь у діяльності вказаної терористичної організації, виконуючи завдання на території тимчасово окупованих населених пунктів Херсонської області, пов`язані із веденням бойових дій проти Збройних Сил України та забезпеченням різних видів та форм бою.

Також, в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які належні та допустимі докази того, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженець міста Донецька, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 24.02.2022 до 01.06.2022 виконував обов`язки «стрільця» 1 роти 5 стрілецького батальйону 113 стрілецького полку мобілізаційного резерву терористичної організації «ДНР», що входить до складу 34 бригади 49 армії російської федерації, в різних видах бою та формах його забезпечення проти Збройних Сил України в населених пунктах Херсонської області, які ними захоплені та окуповані під час збройної агресії.

Суд зазначає, що твердження сторони обвинувачення, про те, що вищезазначені дії вчинені ОСОБА_4 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженцем міста Донецька, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , не підтверджені допустимими доказами.

Зокрема, дані, що містяться у протоколі огляду від 09.05.2023 з додатком-компакт диском, наявної в інтернет-мережі у Ютуб-каналі користувача «Inform Napalm» посилання ІНФОРМАЦІЯ_3 , де 02.06.2022 розміщено відеозапис тривалістю 06 хв. 16 сек. під назвою «Мобилизация в «ДНР» 2022. Обращение к Путину», на якому в період часу з «4:21 хв. до 4:32 хв.» зображено особу у військовій камуфляжні формі зі зброєю, яка представилась ОСОБА_4 , не можуть бути належними та достовірними доказами факту вчинення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111, ч.1 ст.258-3, ч.2 ст.260 КК України, оскільки особа, яка на зазначеному відео назвалась як « ОСОБА_18 », однак не вказала ані дати свого народження, ані зареєстрованого місця проживання, ані реєстраційного номеру облікової картки платника податків. Зазначена обставина може свідчити про те, що на відео зображений інший « ОСОБА_4 », який також є громадяном України.

Окрім того, наданий прокурором висновок судової портретної експертизи від 12.05.2023, який є одним з ключових доказів сторони обвинувачення, відповідно до якого зображення особи у відеозаписі з назвою «Мобилизация в «ДНР» 2022. Обращение к Путину», на якому в період часу з «04:21 хв. по 04:21 хв.» зображено особу, яка представилась ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та на фотознімку з особової картки на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наданому на дослідження у якості порівняльного матеріалу, належать одній особі, суд не може визнати належним та допустимим доказом, враховуючи наступне.

Як вбачається з висновку судової портретної експертизи від 12.05.2023, експерту для дослідження надавався відеозапис з YouTube та фотознімок з ДМС, що свідчить про обмеженість обсягу інформації, яка надавалась експерту.

З огляду та неточності, які мали місце у висновку судової портретної експертизи від 12.05.2023, а також враховуючи безпосередню участь обвинуваченого ОСОБА_4 в ході розгляду справи, ухвалою суду від 18.02.2025 у кримінальному провадженні №0000253 від 15.08.2023 призначено повторну судову портретну експертизу. На дослідження експерту судом надано відеозапис з YouTube, фотозображення з особової картки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , надані Державною міграційною службою, а також фотозображення та відеозаписи, надані ОСОБА_4 .

На виконання ухвали суду отримано висновок експерта за результатами проведення повторної судової портретної експертизи №2544/25-35 від 07.05.2025, згідно якого експертом зроблено висновок, що на відеозаписі з назвою «Мобилизация в «ДНР» 2022. Обращение к ОСОБА_19 » (за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_3 ), на якому в період часу з «04:21 хв. по 04:32 хв.» зображено особу, яка представилась ОСОБА_4 , запис якого знаходиться на оптичному носії інформації DVD-R (т.1, а.с.112), та на оптичному диску CD-R, наданому Державною міграційною службою разом із листом №6.1-14288/6-24 від 10.12.2024, яке містить фотозображення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (в електронному вигляді), а також на фотозображеннях та відеозаписах, які містяться у папці « ОСОБА_4 , 22.01.1985 (ПІН )» на флеш-накопичувачі PQI TravellingDisk U230 білого кольору, об`ємом пам`яті 4 ГБ (номер 2711) зображено різні особи /т.5, а.с.84-101/.

Також, суд приймає до уваги докази сторони захисту, а саме; копію паспорта громадянина України ОСОБА_4 для виїзду закордон з відмітками про видачу віз для поїздок закордон та про перетин кордону держави Оман; посвідчення водія транспортного засобу, видані ОСОБА_10 ; картки резидента Султанату Оман на ім`я ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де вказується професія ОСОБА_4 на території Султанату Оман «електрик з обслуговування електрообладнання, робота без супроводу ОСОБА_20 »; копію трудового договору; лист технічного директора C& ОСОБА_14 ( ОСОБА_15 ); випискою банківського рахунку ОСОБА_16 , де відображені транзакції, здійснені на території Султанату Оман; скріншоти дозволів (ліцензій) на купівлю алкогольних напоїв на території Султанату Оман (з геолокацією їхнього використання); копію договору про найм житла у ОСОБА_21 із банківським підтвердженням своєчасної оплати за нього; скріншоти переписок за допомогою електронної пошти, а також інших месенджерів (з відповідними фотографіями розташування ОСОБА_4 ); скріншоти постів в Instagram із автоматично зафіксованою геолокацією на території держави Оман, зокрема, скріншот із застосунку Instagram відображає публікації від 27.03.2022, 30.03.2022, 31.05.2022, 02.06.2022 року тощо із локацією у ОСОБА_22 , які підтверджують факт перебування ОСОБА_4 в період інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а саме з 24.02.2022 по 01.06.2022 на території держави Оман.

З об`єктивної сторони державна зрада може виявитися у такій формі як перехід на бік ворога в умовах воєнного стану.

Перехід на бік ворога означає, що громадянин України надає безпосередню допомогу державі, з якою Україна та той час перебуває у стані війни.

З наданих стороною захисту доказами, судом встановлено, що ОСОБА_4 в період з 24.02.2022 по 01.06.2022 перебував на території держави Оман. Відтак, докази, що ОСОБА_4 надавав допомогу державі агресору відсутні.

З суб`єктивної сторони державна зрада характеризується виною у виді прямого умислу. Вчиняючи державну зраду, винний усвідомлює, що він здійснює перехід на бік ворога і бажає цього.

Статею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод регламентовано право на повагу до приватного і сімейного життя, що включає й право на громадянство та вибір місця проживання.

Стаття 13 Загальної декларації прав людини регламентує кожній людині право вільно пересуватись і обирати собі місце в межах кожної держави.

У статті 1 Конвенції сторони зобов`язалися гарантувати кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені Конвенцією. Конвенційні гарантії, в даному випадку, належать всім, а не тільки громадянам. Дії держави, пов`язані з контролем перебування іноземців на своїй території можуть призводити до порушення цих гарантій.

З досліджених судом доказів вбачається, що ОСОБА_4 з 28 травня 2021 року до України, тобто держави свого походження не повертався. Вказане свідчить про свідомий вибір ОСОБА_4 визначення свого місця проживання, що респондується з положеннями ст.13 Декларації та ст. 8 Конвенції.

Зазначені вище обставини, дають суду підстави вважати, що у ОСОБА_4 відсутній прямий умисел на вчинення дій на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній та економічній безпеці України у вигляді переходу на бік ворога, оскільки останній з 28 травня 2021 року перебуває на території держави Оман.

Жодним доказом не підтверджено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженець міста Донецька, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мав на меті перейти на бік ворога в умовах воєнного стану, брав участь у терористичній організації чи у діяльності не передбаченого законом збройного формування.

Здійснюючи оцінку показань обвинуваченого ОСОБА_4 , суд сприймає їх як належний та допустимий доказ, оскільки його показання є послідовними щодо обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, зокрема того, що останній в період інкримінованих йому дій, перебував на території іншої держави, відтак не міг перейти на бік ворога в період збройного конфлікту, приймати участь у терористичній організації чи у діяльності не передбаченого законом збройного формування.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, серед іншого, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження.

За імперативними правилами, визначеними ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Водночас, обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.

Надаючи оцінку тим доказам у їх сукупності, суд враховував положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 62 Конституції України, які деталізовані в ст. 17 КПК України і виходив з того, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За практикою ЄСПЛ, право особи на презумпцію невинуватості у кримінальній справі та вимогу до обвинувачення нести тягар доведення тверджень, висунутих проти неї, становить частину загального уявлення про справедливий судовий розгляд згідно з пунктом 1 статті 6 (рішення у справі "Саундерс проти Сполученого Королівства" (Saunders v. the United Kingdom) від 17 грудня 1996 року, Reports 1996-VI, п. 68).

Рівень певності, якого має досягати суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання, оскільки таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу обвинуваченого, що є ключовими поняттями для демократичної концепції кримінального судового розгляду.

Отже, обвинувачення повинно довести «кожний факт», пов`язаний із злочином, щоб «не існувало жодної розумної підстави для сумнівів». Правило про тлумачення сумнівів на користь обвинуваченого по суті означає, що жодна з сумнівних обставин не може бути покладена в основу обвинувальних тез по справі, тобто воно висуває вимогу повної і безумовної доведеності обвинувачення. Ця вимога має на меті охорону законних інтересів обвинуваченого і служить гарантією досягнення істини у справі, а як наслідок - і мети правосуддя.

При цьому суд враховує висновки щодо застосування стандарту доведення стороною обвинувачення винуватості особи поза розумним сумнівом, викладені у постанові Верховного Суду від 02.06.2021 у справі №712/5746/18. Зокрема, Верховний Суд звернув увагу, що стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для визнання винуватості доведеною поза розумним сумнівом версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що стосуються події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та обставин, встановлених на їх підставі, лише через суперечність версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи. З одного боку, стандарт доведення поза розумним сумнівом передбачає, що сумнів не повинен бути суто умоглядним, а має ґрунтуватися на певних установлених судом обставинах або недоведеності важливих для справи обставин, що дає підстави припускати такий розвиток подій, який суперечить версії обвинувачення і який неможливо спростувати наданими сторонами доказами. З іншого боку, для дотримання цього стандарту недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Відповідно до ч.4 ст.17 КПК України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Перевіривши зібрані органом досудового розслідування докази, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд дійшов висновку, що жоден з запропонованих стороною обвинувачення і перевірених у судовому засіданні доказів як окремо, так і в сукупності з іншими доказами, не може бути покладений в безпосереднє підтвердження вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Суд дійшов висновку, що під час розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_4 не здобуто жодних переконливих доказів, які б підтверджували пред`явлене йому обвинувачення, і оцінка яких була б позбавлена відповідних сумнівів щодо доведеності участі обвинуваченого у вчиненні саме цих кримінальних правопорушень, а тому обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , підлягає виправданню у зв`язку з недоведеністю його участі у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні в сумі 18875 грн. 20 коп. віднести на рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 12, 111, 258-3, 260 КК України, ст. ст.17, 85, 86, 91, 92, 100, 129, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111, ч.1 ст.258-3, ч.2 ст.260 КК України, та виправдати його у зв`язку з недоведеністю вчинення ним кримінальних правопорушень, на підставі п.2 ч.1 ст. 373 КПК України.

Судові витрати у кримінальному провадженні в сумі 18875 грн. 20 коп. віднести на рахунок держави.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Галицький районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1