Справа № 496/3394/25
Провадження № 1-кс/496/1160/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області

у складі слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду місті Біляївка Одеської області матеріали клопотання представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:

02 липня 2025 року до суду надійшло клопотання представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна, в якому він просить скасувати арешт на тимчасово вилучене майно, яке належить ОСОБА_3 , а саме: телефон марки Iphon 10 ХS max у сірому чохлі НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , що містить сім карту з абонентським номером НОМЕР_3 , що упаковано до пакету НПУ №EXP0205484, та телефон марки Iphon 13 Pro Max у чорному чохлі НОМЕР_4 , IMEI2 НОМЕР_5 , що містить сім карту з абонентським номером НОМЕР_6 , що упаковано до пакету НПУ №EXP0205483.

Клопотання, обґрунтовує тим, що по кримінальному провадженню № 0000176 від 05.06.2025 року, в рамках якого 20.06.2025 р. здійснювався обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_3 , у якого було вилучене майно, а саме: телефон Айфон 10 ХS max підключений до оператора МТС з ІМЕІ НОМЕР_7 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 у силіконовому чохлі сірого кольору та телефон Айфон 13 Pro Max, підключений до оператора лайф НОМЕР_8 з ІМЕІ НОМЕР_9 , ІМЕІ2: НОМЕР_10 зеленого кольору у чохлі чорного кольору. 24 червня 2025 року на підставі Ухвали слідчого судді Біляївського районного суд Одеської області було накладено арешт на вищезазначені телефони. Відсутні будь-які докази того, що належні ОСОБА_3 телефони мають відношення чи значення для кримінального провадження в рамках розслідування якого його вилучено. Вилучені телефони не мають жодного відношення до кримінального провадження №0000176, так само як і власник вилученого майна - ОСОБА_3 також не має жодного відношення та процесуального статусу в даному кримінальному провадженні. На момент подання клопотання про зняття арешту, всі необхідні слідчі дії проведені у повному обсязі. Жодних підстав для продовження цього арешту не існує. Наявність арешту заважає власнику користуватися та розпоряджатися вказаним майном. У зв`язку з чим, заявник звернувся до суду з вказаною заявою.

До судового засідання заявник та представник заявника не з`явилися, проте від представника надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, свої вимоги викладені у клопотання підтримала.

Прокурор до судового засідання не з`явився, проте надав заперечення на клопотання про скасування арешту та просив розгляд клопотання проводити у відсутність прокурора, заперечує щодо зняття арешту у зв`язку з тим, що вилучені речі відповідають критеріям ст.98 КПК України, могли використовуватись в якості засобів вчинення злочину, оскільки мобільні телефони є технічними засобами, на яких потенційно зберігається інформація, що має доказове значення для кримінального провадження, зокрема: листування з іншими фігурантами справи, фото- та відеофайли, пов`язані з предметом розслідування, історія дзвінків і місцезнаходження особи у відповідні проміжки часу, електронна пошта, доступ до хмарних сховищ тощо.

Їх неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, відповідно до положень ст. 174 КПК України.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося, на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Як вбачається зі змісту клопотання, 24 червня 2025 року на підставі Ухвали слідчого судді Біляївського районного суд Одеської області було накладено арешт на вищезазначені телефони.

Проте, до клопотання про скасування арешту майна представником заявника не долучено копію ухвали, на підставі якої слідчим суддею було накладено арешт щодо мобільних телефонів.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України, клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно тимчасовим вилученням майна.

З аналізу ст. ст. 171-174 КПК України вбачається, що у клопотанні про скасування арешту в обов`язковому порядку має бути зазначено наступне: хто звертається із клопотанням про скасування арешту майна /власник майна тощо/; перелік і вид майна, арешт, який має бути скасовано; яким процесуальним документом та коли був накладений арешт, мотивація чому слід скасувати арешт. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими заявник обґрунтовує доводи клопотання.

Разом з тим, у судовому засіданні не знайшли свого підтвердження доводи представника заявника, що арешт майна було накладено безпідставно, також не було доведено, що потреба в дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна на даний час відпала, що також свідчить про те, що клопотання про скасування арешту майна є передчасним.

Представник заявника у клопотанні зазначає, що в застосуванні вищевказаного заходу відпала потреба, так як всі необхідні слідчі дії проведенні.

Разом з цим, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження вказаної обставини, що також було спростовано письмовою заявою з боку прокурора.

Викладене в сукупності свідчить, що особа, яка подала клопотання, передчасно звернулася з ним до слідчого судді, враховуючи, що заявник не довів, що арешт майна було накладено необґрунтовано, а також, що потреба в дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна на даний час відпала, також враховуючи позицію прокурора, що викладена у заяві, відповідно до якого прокурор заперечував щодо скасування арешту майна, з урахуванням принципу диспозитивності передбаченого ст. 26 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту майна.

Керуючись ст. 9, 26, 174 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення проти неї може бути подано відповідно до ч. 3 ст. 309 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1