УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2025 Справа №607/14283/25 Провадження №1-кп/607/1682/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря с/з ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

під час судового розгляду в приміщенні суду в м. Тернополі у відкритому судовому засіданні кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000028 від 09 травня 2024 року стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження із матеріалами за № 0000028 від 09 травня 2024 року стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 263 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження застосованого стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та покладених на нього обов`язків на шістдесят днів, оскільки термін дії вказаного запобіжного заходу закінчується, однак підстави з яких було застосовано запобіжний захід продовжують існувати та судовий розгляд даного кримінального провадження лише розпочався, а ризики, які були враховані судом при застосуванні вказаного запобіжного заходу останньому, на даний час не зменшились. Зокрема, у разі визнання ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, у якому обвинувачується останній, і призначення навіть мінімального покарання, за умови доведеності його вини у вчиненні інкримінованого діяння, це може стати підставою та мотивом для його переховування від суду. Окрім того, ОСОБА_4 може як особисто, так і через третіх осіб незаконно впливати на свідків з метою дачі ними неправдивих чи неповних показань, відмови від раніше наданих показань, що може негативно вплинути на стан судового розгляду. Також обвинувачений ОСОБА_4 може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки є схильним до скоєння кримінальних правопорушень, адже раніше він вже притягувався до кримінальної відповідальності. Відтак з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 та виконання ним процесуальних рішень, запобігання можливим спробам переховування від суду, а також з метою створення необхідних умов для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, просив продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під домашнім арештом терміном, заборонивши залишати житло за місцем проживання у період доби з 22 год 00 хв до 06 год 00хв (окрім випадків увімкнення сигналу повітряної тривоги з метою прибуття до укриття), а також продовжити строк дії, покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 , передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України обов?язків.

Захисник ОСОБА_5 заперечив щодо задоволення клопотання прокурора про продовження стосовно підзахисного строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Натомість просив змінити застосований стосовно ОСОБА_4 запобіжний захід на особисте зобов`язання, покликаючись на відсутність ризиків, а також зазначивши, що умови запобіжного заходу обвинувачений не порушував.

Обвинувачений ОСОБА_4 щодо задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту заперечив та підтримав думку захисника про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання.

Так, вирішуючи клопотання прокурора, який вважає за необхідне продовжити строк застосованого стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, заслухавши думку обвинуваченого та його захисника, які заперечили щодо задоволення вказаного клопотання, натомість просили змінити обвинуваченому запобіжний захід на особисте зобов`язання, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора слід задовольнити та продовжити строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_4 до двох місяців з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК.

Відповідно до приписів ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно з ч. 3 ст. 181 КПК України ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, в судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 травня 2025 року стосовно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за місцем проживання цілодобово та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 липня 2025 року стосовно ОСОБА_4 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під домашнім арештом, заборонивши залишати житло за місцем проживання у період доби з 22 год 00 хв по 06 год 00 хв (окрім випадків увімкнення сигналу повітряної тривоги з метою прибуття до укриття) до 23 год. 59 хв. 07 вересня 2025 року та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

При цьому суд враховує те, що обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 263 КК України, яке відповідно до положень ст. 12 КК України є тяжким злочином та за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Також суд погоджується з доводами прокурора про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, а саме ризиків того, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, може незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про те, у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу обвинуваченому на особисте зобов`язання, слід відмовити, а клопотання прокурора слід задовольнити та продовжити строк застосованого до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло за місцем проживання, у період доби з 22 год 00 хв по 06 год 00 хв (окрім випадків увімкнення сигналу повітряної тривоги з метою прибуття до укриття), а також продовжити строк дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки вважає, що саме такий запобіжний захід є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі обвинуваченого та тяжкості пред`явленого йому обвинувачення, а також зможе забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного та керуючись главою 18 КПК України, ст.ст. 177, 181, 194, 318, 376 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборонивши йому залишати житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період доби з 22 год 00 хв по 06 год 00 хв (окрім випадків увімкнення сигналу повітряної тривоги з метою прибуття до укриття) до 23 год 59 хв 31 жовтня 2025 року.

Продовжити строк дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 КПК України, а саме:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не відлучатися із с. Ступки Тернопільського району Тернопільської області без дозволу суду;

- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання у с. Ступки Тернопільського району Тернопільської області;

- здати на зберігання до УДМС України у Тернопільській області свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали, запобіжного заходу та покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, визначити до 23 год 59 хв 31 жовтня 2025 року.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Доручити виконання ухвали Тернопільському РУП ГУНП України в Тернопільській області, для чого негайно направити її копію для здійснення відповідного контролю за обвинуваченим.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора в даному кримінальному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1