Справа № 405/8493/21
провадження № 1-кп/405/130/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2025 м. Кропивницький

Подільський районний суд м. Кропивницького в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

потерпілих: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представника потерпілих адвоката ОСОБА_6 ,

представника цивільного відповідача: ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченої: ОСОБА_8 ,

обвинуваченої: ОСОБА_9

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Кропивницький кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0008636 від 11.10.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.140 КК України,

встановив:

Згідно обвинувального акту ОСОБА_9 , маючи вищу медичну освіту за спеціальністю «дитяча гастроентерологія», призначена на посаду лікаря гастроентеролога КНП Обласної клінічної дитячої обласної лікарні Кіровоградської обласної ради та ознайомилась з посадовою інструкцією лікаря гастроентеролога дитячого 04.05.2017 року, тобто вона є медичним працівником.

Перебуваючи на вказаній посаді, до функціональних та посадових обов`язків лікаря ОСОБА_9 , згідно посадової інструкції КНП Обласної клінічної дитячої обласної лікарні Кіровоградської обласної ради, яка затверджена головним лікарем 03.05.2017 входило: надавати спеціалізовану медичну допомогу дітям, хворим на захворювання органів травлення (крім інфекційних та онкологічних), а також швидку та невідкладну допомогу; здійснювати нагляд за побічними реакціями/діями лікарських засобів; застосовувати сучасні методи дослідження, діагностики та лікування; вести лікарську документацію; організовувати та проводити диспансеризацію дітей відповідно до встановленого переліку нозологічних форм.

Відповідно до п. 9 Кваліфікаційних характеристик професій працівників, який затверджений Наказом Міністерства охорони здоров`я 29.03.2002 № 117 лікар-гастроентеролог дитячий керується чинним законодавством України про охорону здоров`я та нормативно-правовими актами, що визначають діяльність органів управління та закладів охорони здоров`я, організацію гастроентерологічної допомоги дітям.

Проте, лікар ОСОБА_9 працюючи на посаді лікаря гастроентеролога дитячого КНП Обласної клінічної дитячої обласної лікарні Кіровоградської обласної ради, неналежно виконуючи свої посадові обов`язки, внаслідок недбалого і несумлінного ставлення до них, допустила настання тяжких наслідків для малолітньої ОСОБА_10 у вигляді смерті за наступних обставин.

ОСОБА_10 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у період з 19.03.2018 по 23.03.2018 перебувала на стаціонарному лікуванні в педіатричному відділенні № 1 КНП Обласної клінічної дитячої обласної лікарні Кіровоградської обласної ради, останній поставлений клінічний діагноз «функциональная диспепсия с неуточнонной кислотообразующей функцией, неассоциированной с Нр., период обострения. Изгиб желчного пузиря. Пиелоктазия слева».

Згідно епікризу № 387 за період перебування у стаціонарі самопочуття покращилося, болі в животі стали турбувати менше. 23.03.2018 знову посилився біль в животі, кал з домішками крові. Дитина повторно направлена на консультацію до хірурга в ДОЛ з діагнозом «Кровоточащий поліп прямой кишки? Осмотрена хирургом на приемном покое, госпитализирована в хирургичиское отделение».

Згідно епікризу медичної карти стаціонарного хворого № 3770 02.04.2018 госпіталізована та оглянута анестезіологом з попереднім діагнозом: поліп прямої кишки. 03.04.2018 під загальним знеболенням виконано RRS поліп прямої кишки не виявлений. 11.04.2018 під загальним знеболенням виконано ФКС ознаки запалення товстого кишківника. Відповідно дитину оглянув лікар гастроентеролог КНП Обласної клінічної дитячої обласної лікарні Кіровоградської обласної ради ОСОБА_9 та їй встановлений діагноз: виразковий коліт. Хвороба крона? Призначено лікування: сульфасалазин, амінокапронова кислота, per rectum свічки з метилурцилом, смекта, креон. 19.04.2018 виписана з відділення.

14.08.2018 малолітня ОСОБА_10 у плановому порядку госпіталізована в педіатричне відділення ДОЛ для контрольного обстеження. На момент госпіталізації скарги відсутні. В травні відзначалися домішки крові в калі, отримувала лікування, яке їй призначила лікар ОСОБА_9 стіл №5 (без лактози, без глютену), сульфасалазин 500, салофальк свічки, свічки з метилурацилом та ін. Незважаючи на погіршення стану дитини вказані медичні препарати лікарем ОСОБА_9 не відмінено.

02.09.2018 дитина переведена до реанімаційного відділення у зв`язку із змінами у показаннях крові, продовжена інфузійна терапія віт. В12, віт. С, рибоксин, глюконат кальцію, тіотризолін, діцинон.

06.09.2018 в ході огляду лікарями відзначено наявність крововиливу під повіку зліва, субкон`юктивальний крововилив.

08.09.2018 у зв`язку із відсутністю позитивної динаміки на проведену гемостатичну та замісну терапію, кровотечею з ясен та погіршенням стану дитини переведена у важкому стані реанімаційне відділення. Утворилася параорбітальна гематома зліва, кровоточивість слизової оболонки рота, ясен.

10.09.2018 виявлено крововиливи у повіки, субкон`юктивальний крововилив лівого ока.

12.09.2018 відзначено, що дитина перебуває у комі І ст., їжу та воду отримує через зонд. Стан вкрай тяжкий, на огляд не реагує.

13.09.2018 констатовано наявність крововиливу у сітчатку обох очей, гематоми повік, субкон`юктивальний крововилив. 17.09.2018 спостерігалася динаміка вказаних явищ. 20.09.2018 вже констатовано субретинальні гематоми та ксероз рогівки.

Починаючи з 19.09.2018 їжа та вода не засвоювалася, призначено інфузія глюкози.

23.09.2018 поряд із вкрай тяжким станом, комою ІІІ-ІV ст. відзначено порушення згортання крові (виразну кровоточивість ясен) призначено інфузію тромбоцитату.

24.09.2018 настала зупинка серцевої діяльності, реанімаційні заходи виявилися неефективними, о 01 год. 20 хв. 24.09.2018 настала смерть ОСОБА_10 .

Лікар ОСОБА_9 діючи злочинно недбало, проявляючи несумлінне ставлення до виконання своїх професійних обов`язків, не надала належної оцінки стану погіршення самопочуття ОСОБА_10 , не оцінила ускладнення перебігу захворювання та не забезпечила постійного медичного спостереження за дитиною.

Згідно лікарського свідоцтва № 836 від 26.09.2018 причиною смерті малолітньої ОСОБА_10 є внутрішньо мозковий крововилив у стовбур мозку.

Згідно висновку експерта № 786 від 26.09.2018 причиною смерті ОСОБА_10 є захворювання ідіопатична тромбоцитопенічна пурпура, ускладнена крововиливом в речовину довгастого мозку, про що свідчать дані судово-медичної експертизи трупа, а також дані судово-гістологічної експертизи.

Починаючи з 16.04.2018 дитина ОСОБА_10 за призначенням лікаря ОСОБА_9 приймала препарат зокрема ОСОБА_11 .

Згідно висновку експерта № 363/19, який складено за результатами проведеної комплексної комісійної судово-медичної експертизи ДСУ «Головного бюро судово-медичної експертизи МОЗ України» незважаючи на дані патоморфологічного дослідження біопсійного матеріалу та не враховуючи можливості опіку слизової кишечника при проведенні клізм гіпертонічним розчином, 16.04.2018 лікарем гастроентерологом ОСОБА_9 було встановлено діагноз: неспецифічний виразковий коліт. ОСОБА_12 .

В подальшому, згідно даних медичної документації, лікар ОСОБА_9 :

-лікування захворювання (Неспецифічний виразковий коліт. Хвороба Крона), що не були підтвердженні інструментальними та морфологічними методами дослідження, проводилось з 17.04.2018 до 08.09.2018 медичними препаратами, які викликають серйозні побічні реакції з боку системи кровотворення анемію, лейкопенію, тромбоципенію, агранулоцитоз;

-при виявленні висипів на шкірі 10-11.05.2018 і підозрі на наявність у ОСОБА_10 алергічної реакції на медичний препарат «Вормітел», він не був відмінений і застосовувався в лікуванні дитини з 10.05.2018 до 16.05.2018 включно;

-при встановленні патологічних змін зі сторони крові, препарати ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 не були відмінені;

-при встановленні діагнозу 16.08.2018 «Имунная тромбоцитопения. Лейкопения» дитина не була переведена до гематологічного відділення;

-дитину тривалий час лікували з застосуванням ректальних свічок з метилурацилом всупереч Інструкції для медичного застосування лікарського засобу «Метилурацил», де вказано, що свічки з цим препаратом не повинні застосовуватись у лікуванні дітей до 14 років.

За умови недопущення вказаних недоліків у наданні медичної допомоги гр. ОСОБА_10 , можливо було б «запобігти виникненню ідіоматичної тромбоцитопенічної пурпури», тобто прогноз для збереження її життя міг бути позитивним. Таким чином, між цими недоліками та настанням смерті дитини ОСОБА_10 вбачається прямий причинно-наслідковий зв`язок.

Вказані обставини свідчать про неналежне виконання лікарем КНП Обласної клінічної дитячої обласної лікарні Кіровоградської обласної ради ОСОБА_9 своїх професійних обов`язків через недбале та несумлінне ставлення до лікування дитини ОСОБА_10 , внаслідок чого настала смерть останньої.

У підготовчому судовому засіданні від обвинуваченої ОСОБА_9 надійшло клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_8 вважав наявними правові підстави для закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України та п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Прокурор не заперечувала проти задоволення заявленого клопотання.

Потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , їх представник ОСОБА_6 та представник цивільного відповідача ОСОБА_7 не заперечували проти закриття кримінального провадження.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження щодо заявленого клопотання обвинуваченої, дослідивши матеріали кримінального провадження, роз`яснивши обвинуваченій ОСОБА_9 правові наслідки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст.284 КПК України у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У ч. 2 ст. 285 КПК України передбачено, що особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

За правилами ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Положеннями ст. 49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.ч. 2, 3 ст. 49 КК).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_9 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України, як необережні дії, що виразилися в неналежному виконанні медичним працівником своїх професійних обов`язків внаслідок недбалого і несумлінного до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки малолітній, які настали 24.09.2018.

Згідно вимог ст. 12 КК України визначено, що злочин, передбачений ч. 2 ст. 140 КК України (у редакції чинній на час його вчинення), за ступенем тяжкості є злочином середньої тяжкості.

Відповідно до приписів п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минув строк п`ять років у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, подія кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_9 , мала місце 24.09.2018 року, тобто на даний час минуло більше 5 років, що є підставою для застосування положень п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України.

Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 49 КК України.

Зі змісту ст.ст. 284, 288 КПК України вбачається, що підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Тобто, саме наявність цих процесуальних умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 140 КК України.

Також суд зазначає, що звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим. Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження.

Суд за наявності правових підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою обвинуваченого ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

З`ясувавши позицію обвинуваченої ОСОБА_9 та впевнившись у її добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає, що клопотання обвинуваченої підлягає задоволенню.

Оскільки, вчинене обвинуваченою кримінальне правопорушення належить за ступенем тяжкості до категорії злочинів середньої тяжкості, строки давності притягнення ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 140 КК України закінчились, обвинувачена не заперечує проти звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі положень ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження щодо неї, а обставини щодо вчинення обвинуваченою протягом цих строків нового злочину певного ступеня тяжкості чи ухилення обвинуваченої від слідства або суду не виявлено, та судом не встановлено.

Положення ч. 1 ст. 129 КПК України визначають, що вирішення цивільного позову по суті заявлених вимог можливо лише у разі ухвалення обвинувального вироку або постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Тобто, цивільний позов у кримінальному провадженні ОСОБА_4 до КНП «Обласна клінічна дитяча лікарня Кіровоградської обласної ради» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням підлягає залишенню без розгляду.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 49 КК України, п.1 ч.2 ст.284, 285-288 КПК України, суд,

постановив:

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_9 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 140 КК України на підставі п.3 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження № 0008636 від 11.10.2018 щодо ОСОБА_9 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 140 КК України, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України та п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України - закрити.

Цивільний позов ОСОБА_4 до КНП «Обласна клінічна дитяча лікарня Кіровоградської обласної ради» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням - залишити без розгляду.

Роз`яснити потерпілому, що згідно з вимогами ч. 7 ст. 128 КПК України особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Речові докази, а саме: медичну карту амбулаторного хворого № 071934 на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , медичну карту амбулаторного хворого № 070222 на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та медичний зошит на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , медичну карту стаціонарного хворого № 8746 на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в 2-х томах, медичну карту стаціонарного хворого № 3770 на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та медичну карту стаціонарного хворого № 4975 на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , медичну карту стаціонарного хворого № 231 на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , медичну карту стаціонарного хворого № 387 на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після набрання ухвалою законної сили, залишити при матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Подільський районний суд м. Кропивницького протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_16