Справа № 570/2776/25
Номер провадження 1-кс/570/408/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2025 року м.Рівне

Слідча суддя Рівненського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Рівненського районного суду Рівненської області клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №1 Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000388, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 червня 2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 268 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваному ОСОБА_5 , -

в с т а н о в и л а:

Старший слідчий СВ відділення поліції №1 Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_4 (далі- слідчий) за погодженням прокурора Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 (далі - прокурор),звернувся до слідчої судді Рівненського районного суду Рівненської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, 11.06.2025, приблизно о 20 год. 00 хв., ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем VOLKSWAGEN TIGUAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись у селищі Клевань Рівненського району Рівненської області по вул. Тихій, в напрямку від вул. Івана Франка до вул. Козацької, наближаючись до перехрестя рівнозначних доріг з вул.Сагайдачного, в порушення вимог підпункту б) пункту 2.3 та пункту 16.12 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі по тексту - Правила дорожнього руху), проявив неуважність до дорожньої обстановки, не надав дороги мотоциклу LONCIN LX300GY-A реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , що наближався до перехрестя справа відносно його напрямку руху та мав перевагу у русі, та допустив зіткнення з останнім. У результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажир мотоцикла LONCIN LX300GY-A, реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження: вдавлений перелом лобної кістки зліва (перелом склепіння черепа) з наявністю забійної рани лобної ділянки та епідурального крововиливу лобної ділянки зліва; забійну рана лівого стегна, садно на гомілці, - які в сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя. Порушення ОСОБА_5 вимог пункту 16.12 Правил дорожнього руху, відповідно до якого, на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов?язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, крім перехресть, організовано круговий рух, перебуває у причинному зв?язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди і суспільно небезпечними наслідками, що настали. Правова кваліфікація кримінального правопорушення - ч. 2 ст. 286 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Слідчий у клопотанні стверджує, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що підтверджується сукупністю зібраних доказів, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколом проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_9 , протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , висновком СМЕ, висновком експерта №CE-19/118-25/11113-IT від 28.07.2025.

30 липня 2025 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , слідчий вважає, що підозрюваний може:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду: досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_5 з моменту повідомлення йому про підозру, у вчинені нового злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, усвідомлює реальність покарання за вчинення ним злочину, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, що суттєво вплине на строки та всебічність досудового розслідування, може вжити заходів, щоб переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності, цим самим може затягувати та перешкоджати проведенню всебічного і об?єктивного досудового розслідування.

2) незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні: підозрюваний ОСОБА_5 , будучи обізнаний про коло осіб кому відомо, чи може бути відомо про обставини вчинення ним кримінального правопорушення, в тому числі знаючи місце проживання потерпілого та свідків шляхом умовлянь, вчинення тиску, погроз та /або будь-яким іншим чином вплинути на цих осіб з метою зміни показань, як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду даного провадження.

В клопотанні слідчий вказує про неможливість запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні, шляхом застосування більш м?яких запобіжних заходів - застосування особистого зобов?язання, особистої поруки та застави, що на його переконання не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного, своєчасного проведення основних слідчих дій та контролю за місцем перебування підозрюваного.

Позиції учасників кримінального провадження.

Прокурор та слідчий підтримали клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з підстав, викладених у ньому.

Захисник та підозрюваний у судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді арешту та просили обрати альтернативний запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Захисник просила врахувати, що підозрюваний в повній мірі сприяє досудовому розслівадуванню та з`являється на першу вимогу як слідчих так і суду. Також звертає увагу, що обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час, спричинить значно більшої шкоди, а ніж попередить заявлені ризики. Наразі внаслідок введення на території України військового стану, введено режим комендантської години з 24 год. до 05 год., а тому слід зробити висновок, все населення країни фактично перебуває під домашнім арештом в нічний час. Просить врахувати слідчу суддю, що ОСОБА_5 є особою із міцними соціальними зв?язками. Так, ОСОБА_5 має неповнолітню доньку, яка часто проживає з ним.

Крім того, слід зважити, що ОСОБА_11 працює на посаді керівника колони АТП Біла Криниця ТОВ «Європа Транас Агро» з 23.02.2023 року по даний час, за рахунок чого здійснює утримання своєї доньки. В процесі виконання трудових обов?язків часто змушений тимчасово виїзджати до інших міст з метою здійснення безпосереднього контролю за перевезеннями та експлуатацією автотранспорту Товариства. Вказане свідчить про об?єктивну неможливість постійного перебування в нічних час за власним місцем проживання, оскільки за таких умов, траплятимуться випадки неможливості вчасного повернення із службового відрядження до настання нічного часу.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні вказали про відсутність підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу, наполягаючи на задоволенні поданого клопотання, яке просили задовольнити, із уточненням адреси фактичного місця проживання підозрюваного.

Фактичні обставини справи, встановлені слідчою суддею та норми права, які підлягають застосуванню.

Ознайомившись із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, заслухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного та його захисника, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідча суддя приходить до наступних висновків.

Слідчею суддею встановлено, що в провадженні слідчого відділення відділення поліції №1 Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області перебуває кримінальне провадження № 0000388, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 червня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

30 липня 2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що запродіяло потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, які згідно КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, оскільки за його вчинення передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Крім цього, у ст.178 КПК України визначений перелік обставин, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Розділ II Кримінального процесуального кодексу України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення цього провадження. До заходів забезпечення згідно з п. 9 ч. 2 ст.131 цього Кодексу віднесені також запобіжні заходи. Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

Відповідно до практики ЄСПЛ, обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Так, Європейський Суд з прав людини у справі "K.F. проти Німеччини" зазначив, що "обґрунтована підозра" передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Про наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення свідчать: протокол допиту свідка ОСОБА_9 , протокол проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_9 , протокол допиту свідка ОСОБА_10 , висновок СМЕ, висновок експерта №CE-19/118-25/11113-IT від 28.07.2025.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

На переконання сторони обвинувачення, у цьому провадженні існують ризики, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Щодо ризику переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та/або суду, слідча суддя вважає такий ризик на момент розгляду даного клопотання обґрунтованим з огляду на таке.

При оцінці ризику переховування від слідства та/або суду може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Слід зазначити, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України є тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.

У п.36 справи Європейського суду з прав людини "Москаленко проти України" (Заява№ 37466/04) від 20 травня 2010 року, зазначено, що органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачувався. У цьому контексті Суд нагадує, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідчий суддя, вирішуючи питання щодо обрання запобіжного заходу, враховує тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 , при цьому відзначаючи належне виконання, покладених на нього процесуальних обов`язків та сприяння досудовому розслідуванню.

Щодо ризику незаконного впливу на потерпілого та свідків, слідча суддя приходить до висновку, що такий ризик є обґрунтованим, оскільки потерпілим та свідком вчинення, інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення є особи, які йому відомі, а відтак він наявна можливість незаконно на них впливати.

Щодо можливості інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК. Щодо клопотання захисника - адвоката ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

В ході розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту захисник та підозрюваний заперечили щодо задоволення такого та просили обрати альтернативний запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Слідча суддя, розглядаючи питання щодо можливості інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК враховує аргументи та докази сторони захисту та вважає їх такими, що вказують на непропорційність запобіжного заходу, який просять застосувати до підозрюваного прокурор та слідчий.

Частиною 1 ст.176 КПК України встановлена відповідна ієрархія запобіжних заходів від найбільш м`якого (особисте зобов`язання) до найбільш суворого (тримання під вартою). Слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам (ч.3 ст. 176 КПК України).

Фактично, слідчий суддя повинен встановити, чи є запобіжний захід пропорційним для запобігання ризику або ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, з метою забезпечення та гарантування прав підозрюваного, а також дотримання принципу верховенства права.

Слідча суддя, встановивши обґрунтованість підозри ОСОБА_5 та доведеність існування зазначених у клопотанні ризиків, дійшла висновку про обрання альтернативного запобіжного заходу та застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, яке згідно ч.1 ст.179 КПК України полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

У даному випадку слідча суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3) не відлучатися із населеного пункту, в якому зареєстрований, проживає чи перебуває чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

З урахуванням встановлених слідчою суддею обставин, вважаю особисте зобов`язання із покладення на підозрюваного обов`язків - запобіжним заходом, який забезпечить мету застосування запобіжних заходів та зможе запобігти наявним ризикам кримінального провадження без надмірного обмеження прав та свобод підозрюваного.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178,181,183,193-194,196,309 КПК України, слідча суддя, -

п о с т а н о в и л а:

В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №1 Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000388, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.268 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваному ОСОБА_5 - відмовити.

Клопотання захисника ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_5 про обрання альтернативного запобіжного заходу - задовальнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід - особисте зобов`язання строком на 2 місяці.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 виконувати наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3) не відлучатися із населеного пункту, в якому зареєстрований, проживає чи перебуває чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Строк дії ухвали слідчої судді становить 2 (два) місяці та обчислюється з 31 липня 2025 року.

Контроль за виконанням підозрюваним ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання покласти на старшого слідчого СВ ВП №1 Рівненського районного управління поліції Головного управління поліції у Рівненській області капітана поліції ОСОБА_4 ..

Ухвала слідчої судді підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідча суддя ОСОБА_1