Справа № 675/637/25
Провадження № 1-кп/675/92/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" вересня 2025 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , експерта ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяслав у режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000177 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Більчин Ізяславського району Хмельницької області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, не одруженого, освіта середня спеціальна, солдата військової служби за контрактом, стрільця помічника гранатометника 3 десантно-штурмового відділення 1 десантно-штурмового взводу 1 десантно-штурмової роти 1 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в :

26 січня 2025 року близько 19 год. 30 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого тимчасового проживання у АДРЕСА_2 , в ході словесної суперечки зі своїм дядьком ОСОБА_4 , з метою спричинення тілесних ушкоджень для останнього, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання відповідних наслідків, перебуваючи в кухні вищевказаної квартири, діючи умисно, взяв зі столу кухонний ніж та, тримаючи його за руків`я у правій руці, наніс його лезом один удар в область лівої ділянки передньої поверхні живота ОСОБА_4 .

Своїми протиправними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_4 тілесне ушкодження у вигляді проникаючого поранення живота з ушкодженням лівої долі печінки та раною по передній поверхні живота зліва, яке має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, що небезпечне для життя у момент заподіяння.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненому визнав повністю. Суду показав, що 26 січня 2025 року у вечірню пору він разом зі своїм дядьком ОСОБА_4 сіли повечеряли у приміщенні кухні за місцем свого фактичного проживання у АДРЕСА_2 . Під час вечері вони вживали спиртні напої та випили близько одного літра горілки. У ході спілкування у нього з потерпілим виник словесний конфлікт, внаслідок чого ОСОБА_5 завдав ОСОБА_4 один удар кухонним ножем у живіт. Побачивши кров, обвинувачений взяв покривало та перев`язав потерпілого. Спочатку ОСОБА_4 вказав не викликати лікарів, тому ОСОБА_5 пішов спати. Однак у подальшому приїхала бригада швидкої медичної допомоги та забрала потерпілого.

ОСОБА_5 щиро розкаявся у вчиненому, попросив вибачення у потерпілого, пообіцяв у подальшому подібний діянь не допускати. Пояснив, що відшкодував ОСОБА_4 завдану його протиправними діями шкоду. Просив суд суворо його не карати.

Винуватість ОСОБА_5 у скоєному підтверджується також зібраними по справі та дослідженими судом у судовому засіданні доказами.

Із показів потерпілого ОСОБА_4 вбачається, що він повідомив суду, що 26 січня 2025 року вони з ОСОБА_5 випивали у приміщенні кухні за місцем свого фактичного проживання у АДРЕСА_2 . Спочатку з ними також вечеряв ОСОБА_9 , який випив кілька стопок горілки та пішов відпочивати. Під час спільного вживання алкогольних напоїв між ним та ОСОБА_5 виник словесний конфлікт із приводу того, що обвинувачений не бере участі у витратах на продукти харчування та комунальні послуги. У якийсь момент, відвернувшись від столу, щоб зробити собі цигарку, потерпілий відчув біль у животі. У подальшому ОСОБА_5 приніс простирадло та перев`язав йому живіт. Вони ще кілька хвилин посиділи та пішли спати. Моменту нанесення удару ножем він не бачив. Надалі ОСОБА_4 стало гірше та вони викликали швидку медичну допомогу, яка його забрала до лікарні.

Потерпілий також пояснив суду, що пробачив обвинуваченого за скоєне, завдану діями останнього моральну та майнову шкоду йому відшкодовано повністю. Оскільки він примирився із ОСОБА_5 , то просив суд не позбавляти його волі.

Допитаний під час судового розгляду свідок ОСОБА_9 суду показав, що протягом певного часу до цієї події ОСОБА_5 та ОСОБА_4 проживали у його квартирі. У той вечір вони випивали в приміщенні кухні. Свідок випив кілька стопок горілки та пішов відпочивати, а тому очевидцем події він не був. Пізніше до його кімнати прийшов потерпілий із перев`язаним животом та попросив викликати швидку. Обвинувачений у цей час спав. Потім ОСОБА_5 забрали поліцейські. У подальшому потерпілий повідомив свідку, що між ним та обвинуваченим виник словесний конфлікт із приводу того, що останній не бере участі в придбанні продуктів харчування, внаслідок чого ОСОБА_5 «різанув» ОСОБА_4 .

Згідно з даними карти виїзду екстреної медичної допомоги від 26 січня 2025 року № 611 у потерпілого ОСОБА_4 виявлено різану рану верхньої ділянки живота правіше пупка (Том 1, а.с. 157-159).

Даними протоколу огляду місця події від 27 січня 2025 року з доданою ілюстративною таблицею до нього підтверджується, що тілесне ушкодження нанесено обвинуваченим ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_4 у кухні житлової квартири АДРЕСА_3 . Під час проведення огляду виявлено та вилучено кухонний ніж із пластиковим руків`ям чорного кольору, за допомогою якого було нанесено тілесне ушкодження потерпілому, футболку чорного кольору з плямами крові та прорізом тканини, в яку був одягнений потерпілий, а також здійснено змиви потожирової речовини з поверхні руків`я ножа та крові із поверхні стільця на марлеві тампони (Том 1, а.с. 77-97).

Відповідно до даних постанови про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 27 січня 2025 року виявлені та вилучені за місцем проведення огляду місця події кухонний ніж із пластиковим руків`ям чорного кольору, футболку чорного кольору з плямами крові та прорізом тканини, а також марлеві тампони зі змивами потожирової речовини і крові визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні (Том 1, а.с. 98-99).

Як вбачається із висновку судово-медичної експертизи № 38 від 27 лютого 2025 року у потерпілого ОСОБА_4 виявлене тілесне ушкодження у вигляді проникаючого поранення живота з ушкодженням лівої долі печінки та раною по передній поверхні живота зліва, яке відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечне для життя у момент його заподіяння.

Дане тілесне ушкодження, ймовірно, утворилося від однієї травмуючої дії гострого колючо-ріжучого предмета, могло утворитися у строк та за обставин, вказаних у постанові, а саме: від дії клинка ножа (Том 1, а.с. 114-116).

Вказаний висновок підтвердив допитаний у судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_8 , який також зауважив, що при завданні ОСОБА_4 тілесного ушкодження кінчик леза ножа був направлений спереду назад.

Як встановлено з аудіозапису розмови за фактом звернення 26 січня 2025 року на лінію «103» щодо надання медичної допомоги ОСОБА_4 та протоколу огляду вказаного речового доказу від 15 березня 2025 року, 26 січня 2025 року зафіксовано факт звернення потерпілого ОСОБА_4 на лінію «103» щодо скарги на біль у боку (Том 1, а.с. 151-153, 155).

Згідно з даними постанови про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речового доказу від 27 січня 2025 року диск з аудіозаписом розмови надходження у центральну оперативну диспетчерську виклику бригади екстреної медичної допомоги за фактом звернення 26 січня 2025 року на лінію «103» щодо надання медичної допомоги ОСОБА_4 визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні (Том 1, а.с. 154).

Згідно з даними висновку додаткової судово-медичної експертизи № 81 від 09 квітня 2025 року тілесне ушкодження у ОСОБА_4 могло виникнути за обставин, вказаних потерпілим у ході проведення із ним слідчого експерименту із застосуванням відеозапису від 05 квітня 2025 року (Том 1, а.с. 125-127).

За змістом висновку судово-медичної експертизи № 28 від 03 березня 2025 року виявлене на футболці потерпілого ОСОБА_4 наскрізне колото-різане пошкодження ниток трикотажного полотна середньої третини правої половини її переду могло утворитись від одноразової комбінованої (первинної колючої та наступної ріжучої) механічної дії твердого плоского, ймовірно і однобічно-гострого клинкового знаряддя, по типу ножа, що може мати як тупий «обух», так і лезо зі скоріш за все гладкою ріжучою крайкою. Не виключено, що виявлене на вказаній футболці наскрізне колото-різане пошкодження трикотажу могло бути заподіяне як однобічно-гострим клинком наданого на експертизу кухонного ножа, так і рівною мірою будь-яким іншим колюче-ріжучим знаряддям, аналогічним йому за своїми метрично-конструктивними (розмірами та форою) параметрами (Том 1, а.с. 129-132).

Із протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 17 лютого 2025 року з описом до нього вбачається, що на підставі ухвали слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 лютого 2025 року в КНП «Ізяславська міська багатопрофільна лікарня» Ізяславської міської ради вилучено медичну картку стаціонарного хворого № 687, заведену на ім`я ОСОБА_4 (Том 1, а.с. 104-108).

Із протоколу огляду речового доказу від 15 березня 2025 року встановлено, що предметом огляду є медична картка стаціонарного хворого № 687, заведена на ім`я ОСОБА_4 . Із даної медичної картки вбачається, що останній проходив лікування у КНП «Ізяславська міська багатопрофільна лікарня» Ізяславської міської ради з 00 год. 16 хв. 27 січня 2025 року до 10 год. 00 хв. 05 лютого 2025 року. У вказаній медичній картці зафіксовано діагноз ОСОБА_4 та хід його лікування (Том 1, а.с. 109-110).

Постановою про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речового доказу від 15 березня 2025 року медичну картку стаціонарного хворого № 687, заведену на ім`я потерпілого ОСОБА_4 , визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні (Том 1, а.с. 111).

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту з долученим до нього відеозаписом від 05 квітня 2025 року за участю потерпілого ОСОБА_4 останній показав, добровільно та детально розповів про обставини скоєння щодо нього кримінального правопорушення, зокрема щодо спричинення йому обвинуваченим тілесного ушкодження, що мало місце 26 січня 2025 року. Дані вказаного слідчого експерименту повністю співпадають із показаннями потерпілого, наданими ним у судовому засіданні (Том 1, а.с. 118-122).

Відповідно до даних протоколу отримання зразків для експертизи від 27 січня 2025 року у потерпілого ОСОБА_4 на підставі постанови прокурора від 27 січня 2025 року відібрано зразки крові з метою проведення експертиз (Том 1, а.с. 133-134).

За змістом протоколу отримання зразків для експертизи від 27 січня 2025 року у підозрюваного ОСОБА_5 на підставі постанови прокурора від 27 січня 2025 року відібрано зразки крові з метою проведення експертиз (Том 1, а.с. 137-138).

У відповідності до висновку судово-імунологічної експертизи № 93 від 28 січня 2025 року кров потерпілого ОСОБА_4 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0 (Том 1, а.с. 136).

Згідно з даними висновку судово-імунологічної експертизи № 94 від 28 січня 2025 року кров обвинуваченого ОСОБА_5 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВ0 (Том 1, а.с. 140).

Відповідно до висновку судово-токсикологічної експертизи № 227 від 31 січня 2025 року під час дослідження зразка крові обвинуваченого ОСОБА_5 виявлено наявність етилового (винного) алкоголю в кількості 1,7 проміле (Том 1, а.с. 142-143).

Даними висновку судово-цитологічної експертизи № 17 від 11 лютого 2025 року підтверджується, що на марлевому тампоні зі змивом з поверхні руків`я ножа, вилученого в ході огляду місця події, виявлені потожирові виділення, які можуть походити як від потерпілого ОСОБА_4 , так і від обвинуваченого ОСОБА_5 (Том 1, а.с. 145-147).

Згідно з висновком судово-імунологічної експертизи № 95 від 14 лютого 2025 року на марлевому тампоні зі змивом із стільця, здійсненого в ході огляду місця події, знайдена кров людини з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В. Отже, ця кров може належати потерпілому ОСОБА_4 . Виключити домішки крові в цьому об`єкті від обвинуваченого ОСОБА_5 не являється можливим (Том 1, а.с. 149-150).

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 273 від 09 квітня 2025 року ОСОБА_5 будь-яким психічним захворювання не страждає, на час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення та на даний час міг та може розуміти значення своїх дій та керувати ними (Том 1, а.с. 183-184).

Вищезазначені докази переконують суд, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя у момент заподіяння.

Передбачених процесуальним законом підстав для визнання вищенаведених доказів неналежними або недопустимими суд не вбачає.

Підходячи до обрання міри покарання обвинуваченому, виходячи із загальних засад призначення покарання, відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, його особливості, особу винного, зокрема, характеристику, сімейний стан, фактичні обставини провадження.

Вчинене ОСОБА_5 кримінальне правопорушення є тяжким злочином.

Обставинами, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, та вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах.

ОСОБА_5 раніше не судимий, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, критично оцінив своє діяння та вдався до осуду своєї суспільно небезпечної поведінки.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Із досудової доповіді органу пробації вбачається, що, дослідивши інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя та історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить небезпеки для суспільства (Том 2, а.с. 48-52).

Щире розкаяння винного, надання допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення, повне добровільне відшкодування заподіяної шкоди потерпілому суд визнає обставинами, що пом`якшують та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Тому з урахуванням даних про особу ОСОБА_5 , який вперше притягується до кримінальної відповідальності, є особою молодого віку, думки потерпілого, який вказав, що жодних претензій до обвинуваченого не має та просив суд його суворо не карати, суд вважає за можливе призначити йому покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 1 ст. 121 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України.

На думку суду, покарання у виді позбавлення волі є тим покаранням для ОСОБА_5 , яке відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, даним про його особу, обставинам, що пом`якшують та обтяжують йому покарання, саме таке покарання буде сприяти виправленню обвинуваченого та попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Водночас умисний характер дій обвинуваченого, а саме: завдання удару ножем у область живота потерпілого, внаслідок чого останньому спричинено тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя у момент заподіяння, свідчить про підвищену суспільну небезпечність даного діяння.

З огляду на викладене, враховуючи принципи індивідуалізації та співмірності заходу примусу характеру вчинених дій, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 слід призначити покарання лише у виді позбавлення волі, яке слід відбувати реально.

При цьому підстав для звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням згідно з ст. 75 КК України суд не вбачає.

Також у зв`язку з призначенням ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі з метою забезпечення виконання останнім покладених на нього обов`язків по відбуванню покарання до набрання вироком законної сили йому слід залишити запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити попередній у виді тримання під вартою.

Строк відбування покарання рахувати ОСОБА_5 з 04 вересня 2025 року, зарахувавши в цей строк час тримання під вартою з 27 січня 2025 року по 03 вересня 2025 року включно відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Після набрання вироком законної сили скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 січня 2025 року на майно, вилучене в ході огляду за місцем вчинення кримінального правопорушення ( АДРЕСА_2 ), а саме: на кухонний ніж із пластиковим руків`ям чорного кольору, футболку чорного кольору, марлеві тампони зі змивами потожирової речовини та крові.

Речові докази по справі:

-медичну картку стаціонарного хворого ОСОБА_4 № 687, яка перебуває при матеріалах досудового розслідування, повернути до КНП «Ізяславська міська багатопрофільна лікарня» Ізяславської міської ради;

- диск з аудіозаписом розмови надходження у центральну оперативну диспетчерську виклику бригади екстреної медичної допомоги за фактом звернення 26 січня 2025 року на лінію «103» щодо надання медичної допомоги ОСОБА_4 , який зберігається при матеріалах кримінального провадження залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;

-кухонний ніж із пластиковим руків`ям чорного кольору, футболку чорного кольору, марлеві тампони зі змивами потожирової речовини та крові, що перебувають на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, знищити.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1