Провадження № 11-кп/824/2327/2025 Доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

27 травня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Київської спеціалізованої прокуратури Центрального регіону ОСОБА_6 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 серпня 2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

Даною ухвалою суду відмовлено в задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_6 про призначення судового розгляду у кримінальному провадженні № 0000608 від 02 березня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 289, ст. 257 КК України на підставі обвинувального акта, затвердженого прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000608 від 02 березня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 289, ст. 257 КК України, повернуто прокурору, як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

Залишено без розгляду клопотання захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_15 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 в інтересах обвинувачених ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , та ОСОБА_12 про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Задоволено клопотання захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_14 про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на особисте зобов`язання та повернення застави заставодавцям.

В ухвалі суду зазначено, що формулювання обвинувачення в обвинувальному акті №0000608 від 02 березня 2022 року, стосовно осіб, а саме: ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , які не є учасниками цього кримінального провадження є тим недоліком, без якого не може бути проведено як підготовче провадження, у тому числі вирішено клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, а також розпочатися судовий розгляд, і вказаний недолік, згідно норм КПК України, може бути усунутий лише на стадії підготовчого судового засідання відповідно до процедури, визначеної ст. 314 КПК України.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000608 від 02 березня 2022 року, складений начальником відділення СВ Святошинського УП ГУНП в м. Києві ст. лейтенантом поліції та затверджений прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у оборонній сфері Центрального регіону - 30 червня 2023 року не відповідає вимогам КПК України, а саме п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та повернути обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000608, відомості про яке внесено в ЄРДР 02.03.2022, за обвинуваченням ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 289, ст. 257 КК України до Києво-Святошинського районного суду Київської області для проведення судового розгляду зі стадії підготовчого судового засідання.

Вважає, що висновки суду про те, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000608 від 02.03.2022 року не відповідає вимогам закону, є надуманими, необґрунтованими та не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки вимоги до обвинувального акта прокурором дотримані в повному обсязі, а саме: викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та викладено належним чином сформульоване обвинувачення. Формулювання обвинувачення складається з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінальних правопорушень, а також форму вини, мотив і мету вчинення кримінальних правопорушень.

Адвокат ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_13 подав заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в яких просить відмовити прокурору в задоволенні апеляційної скарги, ухвалу суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, думки захисників, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 314 КПК України, у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 291 КПК України визначено вимоги, яким повинен відповідати обвинувальний акт, до яких, зокрема, належить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Виходячи з наведених вимог закону, обвинувальний акт повинен містити саме ті обставини, які прокурор вважає встановленими, та які з позиції сторони обвинувачення, у відповідності з вимогами ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню під час судового розгляду.

Колегією суддів встановлено, що обвинувальний акт вказаним вимогам закону відповідає, а тому висновки суду щодо необхідності його повернення є безпідставними.

Так, в обвинувальному акті викладено фактичні обставини вчинення ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 інкримінованих кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікації їх дій, а також обставини, що впливають на покарання, в разі його призначення.

Отже, зі змісту обвинувального акта щодо ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 вбачається, що в ньому зазначені всі обов`язкові відомості, про які йдеться в ч. 2 ст. 291 КПК України, тобто цей процесуальний документ за своєю формою та змістом відповідає вимогам зазначеної статті кримінального процесуального кодексу України, оскільки слідчий з достатньою повнотою відобразив фактичні обставини кримінальних правопорушень, які вважав встановленими, їх правову кваліфікацію з посиланням на положення КК України, та виконав інші вимоги, передбачені законом.

Разом з цим, обґрунтовуючи необхідність повернення цього обвинувального акта прокурору, суд вказав, що обвинувальний акт містить посилання на інших осіб, а саме ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , яким у межах цього кримінального провадження, обвинувачення пред`явлено не було, що перешкоджає призначенню судового розгляду.

На переконання колегії суддів, суд вийшов за межі попереднього судового розгляду, оскільки фактично вдався до оцінки викладених в обвинувальному акті фактичних обставин кримінального провадження, які підлягають дослідженню виключно на стадії судового розгляду, а саме по собі зазначення, в цьому випадку, в обвинувальному акті відомостей щодо інших осіб, не свідчить про невідповідність обвинувального акта вимогам статті 291 КПК України.

Більше того, це не є самостійною підставою для повернення обвинувального акта прокурору.

До того ж, колегія суддів звертає увагу на те, що повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

За таких обставин, колегія суддів визнаєобґрунтованими наведені мотиви суду, оскільки встановлення відповідності зазначених в матеріалах провадження відомостей фактичним обставинам провадження не належить до повноважень суду під час підготовчого судового засідання та, в розумінні вимог ст. 291 КПК України, не є підставою для повернення обвинувального акта прокурору для усунення недоліків, а зазначені недоліки не є такими, що об`єктивно перешкоджають призначенню судового розгляду, хоча і можуть істотно вплинути на висновки суду.

При цьому, колегія суддів вважає, що вони можуть бути усунені під час судового розгляду за ініціативи прокурора в порядку ст. 338 КПК України.

Отже, посилання суду першої інстанції на порушення вимог ст. 291 КПК України, як на підставу повернення обвинувального акта прокурору, є необґрунтованими.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Київської спеціалізованої прокуратури Центрального регіону ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 серпня 2024 року щодо ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 - скасувати.

Призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Суддя Суддя