Справа № 456/3435/25
Провадження № 1-кп/456/434/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2025 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні в м. Стрий в спрощеному провадженні без технічної фіксації та без виклику учасників кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000133 від 07.05.2025 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Уріж Дрогобицького району Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, одруженого, раніше не судимого, військовослужбовця військової служби за контрактом, водія 2 відділення взводу протитанкових ракетних комплексів військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні молодшому сержанту,

у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Молодший сержант ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем призваним під час мобілізації Збройних Сил України, проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. ст. 68, 92 Конституції України, п. п. 2, 16-18 постанови Кабінету міністрів України від 08.05.1993 № 340, п. п. 1.10, 2.1 постанови Кабінету міністрів України від 10.05.2001 №1306, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання у серпні 2024 року, більш точного часу дізнанням не встановлено, знаходячись в місті Лиман Донецької області, за допомогою комп`ютерної техніки виготовив посвідчення водія на власне ім`я - ОСОБА_3 , серії НОМЕР_2 від 06.09.2024 категорії «В», бланк якого не відповідає за своїми характеристиками аналогічним документам, які видаються/видавались уповноваженими органами України.

Крім того, молодший сержант ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем призваним під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 , реалізуючи свій умисел, направлений на використання завідомо підробленого документа у порушення вимог ст. ст. 68, 92 Конституції України, п. п. 2, 16-18 постанови Кабінету міністрів України від 08.05.1993 №340, п.п. 1.10,2.1 постанови Кабінету міністрів України від 10.05.2001 №1306, достовірно знаючи, що посвідчення водія категорій «В» серії НОМЕР_2 від 06.09.2024 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у встановленому законом порядку він не отримував, з метою підтвердження права керування транспортним засобом, перебуваючи за кермом автомобіля марки «Мітсубісі Кольт», д.н.з. НОМЕР_3 , 07 травня 2025 року, близько 01 год. 02 хв., по вулиці Грабовецька, 1, у м. Стрий Львівської області, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, пред`явив поліцейському- інспектору ВРЦП Стрийського РУП у Львівській області ОСОБА_4 на законну вимогу, завідомо підроблений документ - бланк посвідчення водія категорії «В» серії НОМЕР_2 від 06.09.2024 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не відповідає за своїми характеристиками аналогічним документам, які видаються/видавались уповноваженими органами України.

Таким чином, ОСОБА_3 , вчинив кримінальні правопорушення передбачені ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: підроблення посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи і який надає права з метою використання його підроблювачем та використання завідомо підробленого документа.

Положеннями ч.2 та ч.3 ст.381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

До обвинувального акта додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , яка складена в присутності його захисника ОСОБА_5 , в якій ОСОБА_3 , зазначає, що беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: підроблення посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи і який надає права з метою використання його підроблювачем та використання завідомо підробленого документа; згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; згідний на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Крім того, йому роз`яснено зміст встановлених у результаті досудовим розслідуванням обставин, а також те, що відповідно до ч.2 ст.302 КК України у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку на підставі розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Крім цього, відповідно до вимог ч.1 ст.302 КПК України прокурором в обвинувальному акті заявлено клопотання про розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст.381-382 КПК України.

На підставі ч.2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України оскільки судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 , вчинив кримінальні проступки, передбачені ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: підроблення посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи і який надає права з метою використання його підроблювачем та використання завідомо підробленого документа.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_3 , інтереси якого представляє захисник ОСОБА_5 , обставини вчинення кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, не оспорює, свою винуватість у вчиненні вказаних кримінальних проступків беззаперечно визнає, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Таким чином, аналізуючи наведене, оцінивши докази зібрані під час досудового розслідування, суд вважає, що винуватість ОСОБА_3 , підроблення посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи і який надає права з метою використання його підроблювачем та використання завідомо підробленого документа доведена повністю та його дії вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Згідно з ч.2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Обставиною, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , є щире каяття та активне сприяння в розкриттю даних кримінальних правопорушень, а обставин, що обтяжують покарання, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Також при призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушеннь, який згідно ст.12 КК України є кримінальним проступком, вчинений умисно, ставлення ОСОБА_3 , до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості, дані про особу обвинуваченого, є військовослужбовцем та проходить військову службу в Збройних Силах України за призовом під час мобілізації,на обліку у психіатричному та наркологічному кабінеті не числиться, раніше не судимого.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 , слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, в межах санкції ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу, оскільки суд, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, переконаний, що таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення, попередження нових злочинів.

Призначення ж іншого виду покарання, на думку суду, є недоцільним, зважаючи на характеризуючі особу дані, відношення останнього до скоєного.

Питання про долю речових доказів вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

Представник Головного експертно-криміналістичного центру Державної прикордонної служби України ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням про передачу речових доказів до криміналістичної колекції.

Згідно з абзацом другим ст. 20 Закону України «Про судову експертизу» державні спеціалізовані установи, що проводять судові експертизи, мають право одержувати від судів, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування знаряддя кримінального правопорушення та інші речові докази, щодо яких закінчено кримінальне провадження, для використання в експертній та науковій діяльності.

Так, згідно з абзацом другим п. 14 Інструкції з організації функціонування криміналістичних обліків Головного експертно-криміналістичного центру Державної прикордонної служби України, затверджена наказом МВС від 10.07.2017 № 580, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03.08.17 за № 957/30825, Головний експертно-криміналістичний центр Державної прикордонної служби України має право отримувати від судів, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування знаряддя кримінального правопорушення та інші речові докази, щодо яких закінчено кримінальне провадження, для використання в експертній діяльності.

Згідно з п. 4 ч.9 ст. 100 КПК України майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використане, знищується, а у разі необхідності - передається до криміналістичних колекцій експертних установ або заінтересованим особам на їх прохання.

Таким чином, за результатом розгляду клопотання, суддя вважає за доцільне задовольнити клопотання представника Головного експертно-криміналістичного центру Державної прикордонної служби України ОСОБА_6 .

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосований, клопотання про застосування такого заходу не заявлено.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Керуючись ст.314,373,374,474,475 КПК України суд, -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, і призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн (одну тисячу сімсот гривень);

за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн (вісімсот п`ятдесят гривень).

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн (одну тисячу сімсот гривень).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення судово-технічної експертизи документів у розмірі 3565,60 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять грн.. 60 коп) грн..

Речові докази:

-DVD-R диск, який долучений до матеріалів справи кримінального провадження №0000133 від 07.05.2025 - залишити при справі.

-Посвідчення водія НОМЕР_2 виданого на ім`я ОСОБА_3 , передати Головному експертно криміналістичному центру Державної прикордонної служби України для використання в експертній діяльності та для формування криміналістичних обліків.

Вирок суду може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії з урахуванням особливостей, передбачених у ч.1 ст.394 КПК України, а саме: даний вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1