Справа № 939/2512/23
УХВАЛА

підготовчого судового засідання

23 липня 2025 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 , дистанційно в режимі відеоконференцзв`язку,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Бородянського районного суду в селищі Бородянці Бучанського району Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000084 від 17 січня 2023 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вишгород Київської області, громадянина України, який зареєстрований і проживає у АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

12 жовтня 2023 року з Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону до Бородянського районного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

За ухвалою судді від 16 жовтня 2023 року підготовче судове засідання було призначено на 30 жовтня 2023 року на 11 годину 30 хвилин.

30 жовтня 2023 року та 16 листопада 2023 року підготовче судове засідання було відкладено в зв`язку з неявкою учасників судового провадження.

11 грудня 2023 року в зв`язку з винесенням ухвали про залучення захисника для здійснення захисту обвинуваченого за призначенням, підготовче судове засідання було відкладено на 10 січня 2024 року.

10 січня 2024 року підготовче судове засідання було знято з розгляду на 02 лютого 2024 року.

02 лютого 2024 року та 06 березня 2023 року підготовче судове засідання було відкладено в зв`язку з неявкою усіх учасників судового провадження.

17 квітня 2024 року в зв`язку з неявкою обвинуваченого та винесенням ухвали про здійснення приводу ОСОБА_4 підготовче судове засідання було відкладено на 30 травня 2024 року.

30 травня 2024 року в зв`язку з неявкою прокурора та обвинуваченого підготовче судове засідання було відкладено на 12 липня 2024 року.

12 липня 2024 року в зв`язку з неявкою обвинуваченого та винесенням ухвали про здійснення приводу ОСОБА_4 підготовче судове засідання було відкладено на 18 вересня 2024 року.

18 вересня 2024 року, 25 жовтня 2024 року та 15 листопада 2024 року підготовче судове засідання було відкладено в зв`язку з неявкою усіх учасників судового провадження.

15 січня 2025 року в зв`язку з неявкою обвинуваченого та винесенням ухвали про здійснення приводу ОСОБА_4 підготовче судове засідання було відкладено на 20 лютого 2025 року.

20 лютого 2025 року, 02 квітня 2025 року, 25 квітня 2025 року та 27 травня 2025 року в зв`язку з неявкою усіх учасників судового провадження підготовче судове засідання було відкладено.

За ухвалою суду від 30 червня 2025 року було оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_4 і надано дозвіл на його затримання з метою приводу до суду для розгляду клопотання про обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. На час розшуку обвинуваченого судове провадження зупинено.

За ухвалою суду від 23 липня 2025 року провадження відновлено та призначено підготовче судове засідання на 23 липня 2025 року на 14 годину 50 хвилин.

Відповідно до обвинувального акта, ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. 4, 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 11, 16, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст. 1, 2, 3, 6, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», діючи умисно, з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, без поважних причин і без дозволу командирів (начальників), в умовах воєнного стану, 15 березня 2023 року самовільно залишив місце служби військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), після чого проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби до 30 квітня 2023 року, тобто до моменту його виключення із списків військової частини НОМЕР_1 .

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , посилаючись на те, що обвинувальний акт складений із дотриманням вимог КПК України, підстав для закриття провадження або внесення подання про визначення підсудності немає, просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду на підставі обвинувального акта.

Захисник адвокат ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 не висловили заперечень щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Вислухавши думки учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що кримінальне провадження підсудне Бородянському районному суду Київської області, підстав для закриття кримінального провадження не встановлено, обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 Кримінального процесуального кодексу України, а тому кримінальне провадження необхідно призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

До суду також надійшло клопотання прокурора про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання обґрунтовано тим, що зухвалість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано обвинувачується ОСОБА_4 , свідчить про відсутність у нього будь-яких моральних принципів і дає підстави вважати, що обвинувачений, розуміючи невідворотність покарання за вчинене ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, проти встановленого порядку проходження військової служби, намагається уникнути відповідальності шляхом переховування від суду. Крім того, ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків і схиляти їх до дачі неправдивих показань, так як показання свідків щодо вчинення ним кримінального правопорушення суд досліджує безпосередньо під час їх допиту в судовому засіданні. Також, наявний ризик продовження вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, у якому він обвинувачується, і вчинити інше кримінальне правопорушення. Враховуючи характер вчиненого злочину, його тяжкість, ступінь суспільної небезпеки, а також те, що злочин вчинений в умовах воєнного стану під час виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканості в зв`язку зі збройною агресією РФ, що створили в очах громадян і військового колективу негативне враження безладдя і безкарності в системі функціонування Збройних Сил України, що є виключним випадком, а також зважаючи на суспільно-політичну ситуацію в державі, прокурор вважав за необхідне взяти до уваги положення ч. 6 ст. 176 і ч. 4 ст. 183 КПК України. З огляду на вказані обставини, на думку прокурора, застосування менш суворого запобіжного заходу, не зможе запобігти вказаним ризикам і забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів із утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання про обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав.

Захисник адвокат ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 заперечували проти задоволення клопотання прокурора, просили застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Вислухавши думки учасників кримінального провадження, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Частиною першою статті 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до вимог пунктів 1, 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

У справі "Ілійков проти Болгарії" від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Тримання під вартою завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, постала перед компетентними органами.

Частиною восьмою статті 176 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті тримання під вартою.

Оцінюючи викладене, суд вважає, що тяжкість та обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватими, враховуючи дані про особу обвинуваченого, який переховувався від суду, в зв`язку з чим був оголошений у розшук, свідчать про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватися від суду та незаконно впливати на свідків з метою уникнути кримінальної відповідальності, і застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім, а тому суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Водночас, згідно з вимогами абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109 1142, 258 2586, 260, 261, 402 405, 407, 408, 429, 437 4421 Кримінального кодексу України.

Задовольняючи клопотання про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначати обвинуваченому ОСОБА_4 розмір застави, оскільки він обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 407 КК України.

Керуючись ст. 31, 176, 177, 178, 183, 197, 199, 314, 315, 316 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Призначити кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, до судового розгляду на підставі обвинувального акта у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Бородянського районного суду Київської області на 31 липня 2025 року на 12 годину 30 хвилин.

Кримінальне провадження розглянути суддею одноособово.

Клопотання прокурора задовольнити.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 до 22 вересня 2025 року.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення лише в частині обрання запобіжного заходу, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копії ухвали суду.

СуддяОСОБА_6