Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/2152/24
Провадження № 1-кп/935/229/24
У Х В А Л А

09 червня 2025 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000487 від 25.11.2022, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 368-4 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 368-4 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч.1 ст. 366 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2, ч. 3 ст. 368-4 КК України,

встановив:

До суду від прокурора Житомирської обласної прокуратури надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000487 від 25.11.2022, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 368-4 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 368-4 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч.1 ст. 366 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2, ч. 3 ст. 368-4 КК України.

Захисником ОСОБА_12 до суду подано клопотання про повернення застави заставодавцю, яке обґрунтовано тим, що ухвалою Богунського районного суду від 16.08.2024 до підозрюваного ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 , застосовано запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 671 000,00 грн. (шістсот сімдесят одна тисяча), яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) у строк дії ухвали на спеціальний рахунок територіального управління ДСА, визначено строк дію обов`язків підозрюваному ОСОБА_7 до 11 жовтня 2023 року. Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 12 січня 2024 року продовжено до 12 березня 2024 року у кримінальному провадженні № 0000487 від 25.11.2022 строк дії обов`язків, покладених на ОСОБА_15 , у подальшому строк дії обов`язків ОСОБА_7 з 12 березня 2024 року не продовжувався. Обвинуваченим ОСОБА_7 як заставодавцем внесена застава у розмірі, що підтверджується платіжним дорученням. Оскільки, запобіжний захід ОСОБА_7 не продовжувався, рішення у кримінальному провадженні до цього часу не прийнято, що свідчить про надуманість такого обвинувачення, обґрунтованого неналежними та допустимими доказами, вважає, що застава має бути повернута заставодавцю. Документально підтверджені відомості, що ОСОБА_7 ухилявся від суду чи здійснював тиск на потерпілих чи свідків в даному кримінальному провадженні, знищив, сховав чи спотворив будь-яку із речей, які мають значення для встановлення обставин кримінального провадження, вчинив інше кримінальне правопорушення, перешкоджав цьому кримінальному провадженню суду не надано, тому просить повернути заставодавцю ОСОБА_7 внесену заставу в розмірі 671 000,00 грн.

Прокурор у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання про повернення застави заставодавцю, вважає його передчасним, оскільки кримінально процесуальним законодавством не передбачено продовження запобіжного заходу у вигляді застави, обраний запобіжний захід у вигляді застави продовжує діяти.

До суду потерпіла ОСОБА_16 подала заяву про розгляд підготовчого судового засідання у вказаному кримінальному провадженні без її участі.

До суду представник потерпілого Чуднівської міської ради Житомирської області подав заяву про розгляд кримінального провадження без його участі.

Обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні підтримав подане захисником клопотання, пояснив, що йому потрібні грошові кошти, оскільки він хворіє, потребує операції, однак вважає, що є всі законні підстави для вирішення питання про повернення застави, тому потреба надавати медичні документи відсутня.

Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та захисники ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 у судовому засіданні підтримали подане клопотання.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дійшов такого висновку.

Розділ ІІ КПК України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення, до яких зокрема віднесені запобіжні заходи (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Водночас, ч. 1 ст. 182 КПК України передбачено, що застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених ч. 3 або 4 ст. 183 цього Кодексу.

Судом встановлено, що відповідно до ухвали Богунського районного суду від 16.08.2024 до ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 , застосовано запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 671 000,00 грн. (шістсот сімдесят одна тисяча), яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) у строк дії ухвали на спеціальний рахунок територіального управління ДСА.

Відповідно до квитанції 234266191 від 16 жовтня 2023 року ОСОБА_7 вніс заставу у справі № 295/10848/23, Богунський районний суд м. Житомира у сумі 50000 гривень.

Відповідно до квитанції 233860643 від 13 жовтня 2023 року ОСОБА_7 вніс заставу у справі № 295/10848/23, Богунський районний суд м. Житомира у сумі 399000 гривень.

Відповідно до квитанції 234006430 від 14 жовтня 2023 року ОСОБА_7 вніс заставу у справі № 295/10848/23, Богунський районний суд м. Житомира у сумі 222000 гривень, що в загальній сумі, відповідно до вказаних квитанцій, становить 671000 гривень.

Положеннями ч. 1 ст. 201 КПК України визначено, що обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Застава є запобіжним заходом, тобто заходом процесуального примусу, метою якого є запобігання ризикам, встановленим судом під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Відповідно до ч. 8 ст. 182КПК України у випадку порушення підозрюваним/обвинуваченим покладених на нього обов`язків при застосуванні запобіжного заходу, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Таким чином, застава у визначеному розмірі фактично забезпечує виконання особою покладених на неї процесуальних обов`язків та є засобом запобігання перешкоджанню підозрюваним/ обвинуваченим кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Аналіз положень ст. 176, 182, 196, 201, 201-1, 203, 331 КПК України дає підстави стверджувати, що застава є безстроковим запобіжним заходом та її дія може припинитись лише внаслідок звернення в дохід держави, скасування або зміни такого запобіжного заходу на інший.

Частиною 11 статті 182 КПК України передбачено, що застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Системний аналіз вказаних положень кримінального процесуального законодавства свідчить про те, що строк дії запобіжного заходу у виді застави законодавством не встановлений та його суть полягає у внесенні визначеної суми коштів на відповідний рахунок з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків. При цьому, сплив строку дії частини покладених на обвинуваченого обов`язків, виходячи з положень ст. 203 КПК України, автоматично не припиняє дію вказаного запобіжного заходу, оскільки він не має відповідного строку своєї дії, та може бути припиненим лише після ухвалення виправдувального вироку, закриття кримінального провадження або винесення ухвали про скасування запобіжного заходу.

Тобто кримінальне процесуальне законодавство не передбачає можливості повернення застави, за клопотанням заставодавця, з тих підстав, що він бажає повернути сплачені в рахунок застави кошти.

Крім того, суд зазначає, що застава, відповідно до ч. 1 ст. 1121 КПК України, є заходом забезпечення кримінального провадження.

При цьому, суд звертає увагу, що застава забезпечує виконання підозрюваним, обвинуваченим не лише тих процесуальних обов`язків, покладених на них на певний строк відповідно до положень ст. 194 КПК України, у зв`язку із застосування запобіжного заходу, але й тих, що визначені ст. 42 цього Кодексу та діють протягом всього кримінального провадження.

Суд також наголошує, що у випадку застосування до підозрюваного/обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави, відповідно до приписів ст. 182 КПК України, внесення застави заставодавцем є його правом, як у випадку застосування запобіжного заходу у вигляді застави, як основного запобіжного заходу, так і у випадку, коли заставу визначено в якості альтернативного запобіжного заходу до тримання під вартою. Таким чином, внесення заставодавцем грошових коштів в якості застави за підозрюваного/обвинуваченого є актом добровільної волі такої особи (фізичною або юридичної). Особа не може бути визнана заставодавцем усупереч її бажанню. При цьому, відповідний статус заставодавця не вичерпується лише фактом внесення визначеної грошової суми, оскільки погоджуючись внести заставу, особа автоматично погоджується мати відповідні обов`язки як заставодавця протягом дії цього запобіжного заходу. Разом з цим, така особа несе і ризик втрати внесених нею коштів у випадку невиконання підозрюваним/обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків. З огляду на вищезазначене у заставодавця відсутні підстави очікувати, що грошові кошти, внесені ним у якості застави за підозрюваного/обвинуваченого, будуть йому обов`язково повернуті у найкоротший строк за нього бажанням до припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави.

Оскільки строки дії ухвал про застосування запобіжних заходів встановлені виключно ст. 181,197 КПК України щодо запобіжних заходів у вигляді домашнього арешту та тримання під вартою, то слід вважати, що строк дії фактично застосованого з 16 серпня 2023 року запобіжного заходу у вигляді застави не закінчився, тому і відсутня можливість для передчасного повернення застави заставодавцю із заявлених підстав.

Крім того, зазначена в ухвалі Богунського районного суду Житомирської області від 16 серпня 2024 року дата - 11 жовтня 2023 року року, є кінцевою датою строку застосування додаткових процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а не застави.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що клопотання захисника про повернення застави заставодавцю не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 182, 183, 314-316, 372 КПК України, суд,

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_12 про повернення застави заставодавцю.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1