Справа № 177/898/25
Провадження № 1-кп/177/164/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2025 року м. Кривий Ріг

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі обвинувальний акт, з угодою про визнання винуватості, у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000348 від 04.02.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою (електрогазозварювальник), офіційно не працевлаштованого, не одруженого, який має на утриманні двох малолітніх дітей, на обліку ТРЦК та СП не перебуває (зі слів), зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, дітей та інших осіб на утриманні не має, на обліку ТРЦК та СП не перебуває (зі слів), зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

за участю

прокурора ОСОБА_5

захисників обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , будучи обізнаними про те, що з 24.02.2022 на території України введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє до теперішнього часу, діючи в період воєнного стану, в період з кінця листопада 2024 року по січень 2025 року, вчинили ряд умисних корисних кримінальних правопорушень за наступних обставин.

Так, в кінці листопада 2024 року, у вечірній час доби, точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою між собою, з метою викрадення чужого майна, а саме кабелю лінії зв`язку, який належить АТ «Укртелеком», прибули до будинку № 53, розташованого по вулиці Миру в с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області, де виявили зачинену кришку люку колодязя телефонної каналізації, в якій знаходилася кабельна продукція лінії зв`язку АТ «Укртелеком», та діячи в умовах воєнного стану, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у сховище, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом піднімання та зсуву кришку люку комунікаційного колодязя, проникли всередину колодязя, який є сховищем для підземної кабельної комунікації, та отримавши доступ до кабелів діючих ліній зв`язку АТ «Укртелеком», за допомогою кусачок перекусили кабелі електрозв`язку ТПП 20х2х0,4, довжиною 80 м, вартістю 3409,60 грн та кабель електрозв`язку ТПП 10х2х0,4, довжиною 188 м., вартістю 3239,24 грн. Після цього, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зникли з місця вчинення правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдали АТ «Укртелеком» матеріальну шкоду на загальну суму 6648,84 грн.

За вказаним епізодом умисні дії ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.4 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у сховище, вчиненого в умовах воєнного стану.

Крім цього, в кінці листопада 2024 року, у вечірній час доби, точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою між собою, з метою викрадення чужого майна, а саме кабелю лінії зв`язку, який належить АТ «Укртелеком», прибули до будинку № 16, розташованого по вулиці Петра Проценко в с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області, де виявили зачинену кришку люку колодязя телефонної каналізації, в якій знаходилася кабельна продукція лінії зв`язку АТ «Укртелеком», та діячи в умовах воєнного стану, повторно, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у сховище, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом піднімання та зсуву кришку люку комунікаційного колодязя, проникли всередину колодязя, який є сховищем для підземної кабельної комунікації, та отримавши доступ до кабелів діючих ліній зв`язку АТ «Укртелеком», за допомогою кусачок перекусили кабелі електрозв`язку ТПП 30х2х0,5, довжиною 70 м, вартістю 4888,80 грн та кабель електрозв`язку ТПП 10х2х0,5, довжиною 100 м., вартістю 2604,00 грн. Після цього, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зникли з місця вчинення правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдали АТ «Укртелеком» матеріальну шкоду на загальну суму 7492,80 грн.

За вказаним епізодом умисні дії ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.4 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у сховище, вчиненого в умовах воєнного стану.

Крім цього, в кінці листопада 2024 року, у вечірній час доби, точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_3 , з метою викрадення чужого майна, а саме кабелю лінії зв`язку, який належить АТ «Укртелеком», прибув до будинку № 12, розташованого по вулиці Колачевського в с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області, де діючи в умовах воєнного стану, повторно, умисно, з корисливих мотивів, маючи прямий умисел на вчинення злочину, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає і вони носять таємний характер, шляхом вільного доступу, за допомогою заздалегідь підготовлених металевих кусачок, перекусив кабелі електрозв`язку ТПП 20х2х0,4 довжиною 98 м, вартістю 4176,76 грн та кабель електрозв`язку ТПП 10х2х0,4, довжиною 195 м., вартістю 3359,85 грн, що були прокладені по повітряним лініям зв`язку електроопорам, після чого ОСОБА_3 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав АТ «Укртелеком» матеріальну шкоду на загальну суму 7536,61 грн.

За вказаним епізодом умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.4 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, вчиненого в умовах воєнного стану.

Крім цього, в грудні 2024 року, у вечірній час доби, точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою між собою, з метою викрадення чужого майна, а саме кабелю лінії зв`язку, який належить АТ «Укртелеком», прибули до будинку № 1, розташованого по вулиці Центральна в с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області, де діючи в умовах воєнного стану, повторно, умисно, з корисливих мотивів, маючи прямий умисел на вчинення злочину, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, будучи впевненими, що за їх діями ніхто не спостерігає і вони носять таємний характер, шляхом вільного доступу, за допомогою заздалегідь підготовлених металевих кусачок, перекусили кабелі електрозв`язку ТПП 10х2х0,4, довжиною 175 м., вартістю 3015,25 грн та кабель електрозв`язку ТПП 10х2х0,4 довжиною 170 м, вартістю 2929,10 грн, що були прокладені по повітряним лініям зв`язку електроопорам. Після цього, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зникли з місця вчинення правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдали АТ «Укртелеком» матеріальну шкоду на загальну суму 5944,35 грн.

Крім цього, 11 січня 2025 року, у вечірній час доби, точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою між собою, з метою викрадення чужого майна, а саме кабелю лінії зв`язку, який належить АТ «Укртелеком», прибули до будинку № 12, розташованого по вулиці Перемоги в с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області, де діючи в умовах воєнного стану, повторно, умисно, з корисливих мотивів, маючи прямий умисел на вчинення злочину, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, будучи впевненими, що за їх діями ніхто не спостерігає і вони носять таємний характер, шляхом вільного доступу, за допомогою заздалегідь підготовлених металевих кусачок, перекусили кабелі електрозв`язку ТПП 20х2х0,4, довжиною 110 м., вартістю 4688,20 грн та кабель електрозв`язку ТПП 10х2х0,4 довжиною 150 м, вартістю 2584,50 грн, що були прокладені по повітряним лініям зв`язку електроопорам. Після цього, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зникли з місця вчинення правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдали АТ «Укртелеком» матеріальну шкоду на загальну суму 7272,70 грн.

За вказаними епізодами (грудня 2024 та 11 січня 2025 року) умисні дії ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.4 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, вчиненого в умовах воєнного стану.

У даному кримінальному провадженні між прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_5 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000348 від 04.02.2025, за письмовою згодою представника потерпілого ОСОБА_8 , та обвинуваченими ОСОБА_4 і ОСОБА_3 , у присутності їх захисників - адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , 20.06.2025 укладено угоду про визнання винуватості, яка скріплена підписами сторін.

Відповідно до умов угоди, обвинувачені ОСОБА_4 і ОСОБА_3 , кожен окремо, повністю та беззастережно визнають свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та згодні з обставинами вчинення вказаного кримінального правопорушення, правовою кваліфікацією.

Сторони угоди погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 і ОСОБА_3 , кожному окремо, за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, та на підставі ст. 75 КК України звільнити їх від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком, встановивши обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Обвинуваченим, захисникам, прокурору судом роз`яснено наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, згідно з ч. 2 ст. 473 КПК України, а також про те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України, прокурор має право протягом встановлених строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення, звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 і ОСОБА_3 , кожен окремо, свою вину у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення, за кожним із епізодів злочинної діяльності, визнали повністю та беззастережно, пояснили, що розуміють права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, покарання, яке буде застосовано до кожного з них у разі затвердження угоди судом та призначення покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, із застосуванням ст.ст.75,76 КК України.

Кожен з обвинувачених просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, яку він уклав добровільно, надали згоду на призначення обумовленого сторонами покарання.

Захисники обвинувачених ОСОБА_4 і ОСОБА_3 адвокати ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , проти затвердження угоди не заперечував, вказували, що угода укладена обвинуваченими добровільно, за участі захисників, а її затвердження відповідає інтересам підзахисних.

Представник потерпілого АТ «Укртелеком», надав прокурору заяву про згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченими по даному кримінальному провадженню, в судове засідання не прибув, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що не перешкоджає розгляду справи.

Прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, сторонам роз`яснені та зрозумілі.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченими може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внаслідок якого шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином.

У судовому засіданні встановлено, що обвинувачені беззастережно визнали свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України, та розуміють наслідки затвердження такої угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Покарання, яке узгоджено сторонами угоди, відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, особі кожного з обвинувачених, та враховує пом`якшуючу покарання обставину щире каяття, відсутність обтяжуючих покарання обставин, є обґрунтованим, відповідає меті покарання, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Також суд приймає до уваги те, що покарання визначено сторонами з урахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст.ст. 65-67 КК України, а кожен з обвинувачених у судовому засіданні однозначно заявив, що зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Таким чином, при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам ст. 474 КПК України, судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам КПК України, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість не виконання обвинуваченими взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Частиною 5 статті 469 КПК України визначено, що укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Враховуючи вищевикладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченими, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди від 20.06.2025 про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченими, призначення обвинуваченим узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинувачених по даному кримінальному провадженню не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 373-374, 468-470, 472-475 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 20.06.2025 між прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_5 , з однієї сторони, та обвинуваченими у даному провадженні ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , за участі адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , з іншої сторони, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 0000348 від 04.02.2025, щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , за ч. 4 ст. 185 КК України.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: кабель зв`язку, опечатаний до сейф-пакету НПУ № SUD2083200, переданий до камери зберігання речових доказів за квитанцією № 534/25 (а.п.19-20), кабель зв`язку, опечатаний до сейф-пакету НПУ № SUD2083201, переданий до камери зберігання речових доказів за квитанцією № 535/25 (а.п.48-49), кабель зв`язку, який опечатано до сейф-пакету НПУ № SUD2083218, переданий до камери зберігання речових доказів за квитанцією № 536/25 (а.п. 59-60), після набрання вироком законної сили повернути законному володільцю АТ «Укртелеком».

Роз`яснити ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченим та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1