Справа № 204/7300/25
Провадження № 1-кс/204/2033/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2025 року слідчий суддя Чечелівського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровської області підполковника юстиції ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000048 від 10.01.2025 року, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України, та за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1 та ч. 3 ст. 332 КК України,-

встановив:

До суду надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровської області підполковника юстиції ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000048 від 10.01.2025 року, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України, та за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1 та ч. 3 ст. 332 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим відділом Управління СБ України у Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 000048 від 10.01.2025 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України, та за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1 та ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно повідомлення ПВБ у Дніпропетровській області (з дислокацією у місті Дніпро) 2 Управління ГУ ВБ СБ України, мешканці Дніпропетровській області, з метою перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України, організували протиправну схему з виготовлення та продажу військовозобов`язаним особам підробних документів для подальшого ухилення від мобілізації до лав Збройних сил України та інших військових формувань. Також встановлено, що мешканці Дніпропетровської області за попередньою змовою з невстановленими особами, з метою отримання грошової винагороди, організували схему незаконного переправлення осіб через державний кордон України, шляхом виготовлення та надання документів, що містять недостовірні відомості, на підставі яких громадяни України, що підлягають мобілізаційним заходам, а також особи, які вже проходять військову службу, отримують право на перетин державного кордону України. Досудовим розслідуванням встановлено, що у громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше квітня 2025 року, в період запровадження в Україні режиму воєнного стану, виник злочинний умисел спрямований на пособництво у прийнятті пропозиції одержання неправомірної вигоди для себе та третіх осіб за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди в умовах воєнного стану. Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 28 квітня 2025 року, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи на посаді лікаря комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №5» Криворізької міської ради, під час спілкування з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомила останній, що є особа на ім`я ОСОБА_8 , з яким ОСОБА_6 добре спілкується та яка має вплив на посадових осіб у підрозділах ІНФОРМАЦІЯ_4 та за грошову винагороду може вплинути на прийняття рішення посадовими особами відповідного ТЦК та СП щодо зняття з розшуку військовозобов`язаної особи, яка порушила правила військового обліку та надала ОСОБА_7 контактні номери телефону особи на ім`я ОСОБА_8 , а саме номери: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 . В подальшому, 29 квітня 2025 року, ОСОБА_7 з застосуванням додатку «WhatsApp» зателефонувала особі на ім`я ОСОБА_8 ( ОСОБА_5 ) на номер НОМЕР_2 , та повідомила, що їй необхідна консультація щодо питання пов`язаного зі зняттям з розшуку військовозобов`язаного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (далі - військовозобов`язаного), який на момент звернення перебував у розшуку ІНФОРМАЦІЯ_6 , за порушення правил військового обліку, на що ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_7 , що вона має зустрітись з ним особисто та надати йому копії документів військовозобов`язаного, зокрема копію паспорта, копії свідоцтва про народження дітей та копії інших документів військовозобов`язаного. 30 квітня 2025 року, ОСОБА_5 під час спілкування з ОСОБА_7 , повідомив її про необхідність прибуття до будівлі Сервісного центру МВС №1243, який розташований за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Вільної Ічкерії (Волгоградська), буд. 11/2. Прибувши до вказаного ОСОБА_5 місця, ОСОБА_7 надала йому копії документів військовозобов`язаного який перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_6 , та який відповідно перебуває у розшуку вказаного ТЦК та СП за порушення правил військового обліку. Після чого ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_7 , що він може здійснити вплив на прийняття посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_6 рішення щодо зняття з розшуку військовозобов`язаної особи, яка порушила правила військового обліку за грошову винагороду у розмірі 5 тисяч доларів США. В подальшому, 30 травня 2025 року, ОСОБА_5 з застосуванням додатку «WhatsApp» зателефонував ОСОБА_7 , та повідомив останню, що він може здійснити вплив на прийняття посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_6 рішення щодо зняття з розшуку військовозобов`язаної особи, яка порушила правила військового обліку, проте зазначив, що розмір грошової винагороди, яку йому треба надати збільшився з 5 тисяч доларів США до 6 тисяч доларів США. В подальшому 19 червня 2025 року, ОСОБА_5 під час зустрічі з ОСОБА_7 , у приміщенні закладу з написом «PapaKarlo», який розташований за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вулиця Пушкіна, 10, повідомив останню про те, що він здійснить вплив на прийняття посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_6 рішення щодо зняття з розшуку військовозобов`язаної особи, яка порушила правила військового обліку, за грошову винагороду у розмірі 6 тисяч доларів США вона повинна передати адвокату, як плату за юридичні послуги. Після чого, о 15 год. 31 хв. 21 червня 2025 року військовозобов`язана особа, яка перебувала у розшуку ІНФОРМАЦІЯ_6 за порушення правил військового обліку, у додатку «Резерв +» отримала статус «Дані уточнено вчасно На обліку Документ оновлено». В подальшому, ОСОБА_5 надав ОСОБА_7 контактні дані адвоката, а саме номер мобільного телефону НОМЕР_3 та ім`я ОСОБА_10 та зазначив, що їй необхідно з ним зв`язатись та погодити дату та час передачі грошових коштів у розмірі 6 тисяч доларів США. Після чого ОСОБА_7 приблизно о 09 год. 30 хв. 02 липня 2025 року зустрілась з особою яка представилась як адвокат поблизу будівлі за адресою: Дніпропетровська обл., вул. Пушкіна, б. 2, де останній запропонував їй сісти до нього в авто марки «Opel» державний номерний знак НОМЕР_4 , в якому запропонував ОСОБА_7 надати йому грошову винагороду у розмірі 6 тисяч доларів США, нібито за надання юридичних послуг, для ОСОБА_5 , що остання і зробила. Також встановлено, що ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_6 , мав намір отримати частину від вказаної грошової винагороди, яку він мав отримати за здійснення впливу на прийняття посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_6 рішення щодо зняття з розшуку військовозобов`язаної особи, яка порушила правила військового обліку, а саме у розмірі 1 500 доларів США, для себе особисто, а іншу частину грошових коштів надати невстановленим досудовим розслідуванням посадовим особам відповідного ТЦК та СП. Таким чином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи умисно, достовірно знаючи про те, що на території України введено та не скасовано правовий режим воєнного стану, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер вчинюваного ним діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи настання таких, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та іншими невстановленими в ході досудового розслідування особами, прийняв пропозицію одержання неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вплив на прийняття рішення посадовою особою РТЦК та СП, уповноваженою на виконання функцій держави, щодо зняття з розшуку військовозобов`язаної особи, яка порушила правила військового обліку, спрямовану на отримання грошової винагороди у розмірі 6 тисяч доларів США, поєднане з вимаганням такої вигоди. Встановлено, що ОСОБА_5 , використовує для своєї протиправної діяльності житловий будинок з господарчими побудовами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в якому можуть знаходитись речі та (або) документи, що підтверджують причетність її та вищевказаних осіб до злочинної діяльність. Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, житловий будинок з господарчими побудовами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває у власності ОСОБА_11 . Так, 02.07.2025 за місцем мешкання ОСОБА_5 проведено обшук житлового будинку з господарчими побудовами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено, зокрема: Грошові кошти купюри номіналом 100 Долларів США у кількості 345 штук на загальну суму 34500 доларів США; Грошові кошти купюри номіналом 500 гривень у кількості 122 штуки на загальну суму 61 000 гривень; Грошові кошти, а саме: купюри номіналом 1000 гривень у кількості 64 штуки (64 000 грн); купюри номіналом 500 гривень у кількості 125 штук (62 500 грн); купюри номіналом 200 гривень у кількості 10 штук (2000 грн); купюри номіналом 100 гривень у кількості 8 штук (800 грн); купюри номіналом 50 гривень у кількості 3 штуки (150 грн); купюри номіналом 200 євро у кількості 2 штуки (400 євро); купюри номіналом 50 євро у кількості 20 штук (1000 євро). Грошові кошти номіналом: купюри номіналом 100 доларів у кількості 134 штуки (13400 доларів); купюри номіналом 100 євро у кількості 4 штуки (400 євро); купюри номіналом 50 євро у кількості 10 штук (500 євро); купюри номіналом 20 євро у кількості 5 штук (100 євро); купюри номіналом 1000 гривень у кількості 6 штук (6000 грн). 03.07.2025 вказані вище об`єкти визнано речовими доказами, оскільки є обґрунтовані підстави вважати, що зазначені предмети були знаряддям вчинення кримінального правопорушення та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Крім того, враховуючи, що ОСОБА_5 не надано документальних матеріалів, які можуть підтвердити походження вилучених коштів, наявні підстави вважати, що вказані грошові кошти могли бути отриманні злочинним шляхом. Відповідно до ч. 1 ст. 59 КК України, покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються. Відповідно до ч. 2 ст. 59 КК України, конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу. Враховуючи, що санкція ч. 3 ст. 110-2 КК України, зокрема передбачає конфіскацією майна, незастосування арешту на зазначене майно може призвести до унеможливлення подальшого застосування санкції вказаної статті. Статтею 9 КПК України встановлено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Принцип змагальності у кримінальному провадженні, відповідно до ст. 22 КПК України, полягає у збиранні та поданні до суду речей, документів, інших доказів, тощо. Відповідно до ст. 84 КПК України доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. Незастосування арешту щодо зазначених предметів, речей та документів, може унеможливити використання їх як доказів у кримінальному провадженні, у зв`язку з тим, що зазначене майно може бути втрачено, знищено, перетворено, переміщено та відчужено на користь третіх осіб. Крім цього, на даний час існують обставини, які підтверджують, що незастосування арешту на зазначене в клопотанні майно призведе до вжиття невстановленими в ході досудового розслідування особами заходів щодо зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування та відчуження останнього. Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження. Враховуючи викладене, оскільки вищевказане майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, підставою для накладення арешту є п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, збереження речових доказів. Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи. Необхідність накладення арешту шляхом заборони відчуження, користування, розпорядження майном зумовлена тим, що існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. На підставі викладеного, слідчий звертається до суду з даним клопотанням про арешт майна та просить проводити розгляд клопотання на підставі ч.2 ст. 172 КПК України.

Від слідчого надано заяву про проведення судового засідання без його участі.

Вважаю за можливе розглянути дане клопотання на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, без повідомлення власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення арешту майна.

Ознайомившись з матеріалами клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як визначено ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

За ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, з урахуванням вимог ст.98 КПК України є речовими доказами, оскільки містять відомості про вчинення кримінального правопорушення і можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом Управління СБ України у Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 000048 від 10.01.2025 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України, та за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1 та ч. 3 ст. 332 КК України.

Також встановлено, що постановою старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровській області пыдполковника юстиції ОСОБА_3 від 03.07.2025 року, визнано речовими доказами по кримінальному провадженню № 000048 а саме: Грошові кошти купюри номіналом 100 Долларів США у кількості 345 штук на загальну суму 34500 доларів США; Грошові кошти купюри номіналом 500 гривень у кількості 122 штуки на загальну суму 61 000 гривень. Грошові кошти, а саме: купюри номіналом 1000 гривень у кількості 64 штуки (64 000 грн); купюри номіналом 500 гривень у кількості 125 штук (62 500 грн); купюри номіналом 200 гривень у кількості 10 штук (2000 грн); купюри номіналом 100 гривень у кількості 8 штук (800 грн); купюри номіналом 50 гривень у кількості 3 штуки (150 грн); купюри номіналом 200 євро у кількості 2 штуки (400 євро); купюри номіналом 50 євро у кількості 20 штук (1000 євро). Грошові кошти номіналом: купюри номіналом 100 доларів у кількості 134 штуки (13400 доларів); купюри номіналом 100 євро у кількості 4 штуки (400 євро); купюри номіналом 50 євро у кількості 10 штук (500 євро); купюри номіналом 20 євро у кількості 5 штук (100 євро); купюри номіналом 1000 гривень у кількості 6 штук (6000 грн).

Враховуючи зазначені підстави, згідно зі ст.98 КПК України, вказане майно є речовим доказом і має доказове значення для досудового розслідування.

Незастосування заходів забезпечення кримінального провадження, може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування та передачі іншим особам, власником вищезазначеного майна.

Правовою підставою для арешту зазначеного майна є п.1 ч.2 ст.170 КПК України збереження речових доказів.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи прокурора, щодо необхідності накладення арешту на вказане майно, у зв`язку з чим, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 36, 40, 110,131-132, 170-171,309 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровської області підполковника юстиції ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000048 від 10.01.2025 року, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України, та за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1 та ч. 3 ст. 332 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке виявлене та вилучене 02.07.2025 року в ході обшуку житлового будинку з господарчими побудовами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: Грошові кошти купюри номіналом 100 Долларів США у кількості 345 штук на загальну суму 34500 доларів США; Грошові кошти купюри номіналом 500 гривень у кількості 122 штуки на загальну суму 61 000 гривень; Грошові кошти, а саме: купюри номіналом 1000 гривень у кількості 64 штуки (64 000 грн); купюри номіналом 500 гривень у кількості 125 штук (62 500 грн); купюри номіналом 200 гривень у кількості 10 штук (2000 грн); купюри номіналом 100 гривень у кількості 8 штук (800 грн); купюри номіналом 50 гривень у кількості 3 штуки (150 грн); купюри номіналом 200 євро у кількості 2 штуки (400 євро); купюри номіналом 50 євро у кількості 20 штук (1000 євро); Грошові кошти номіналом: купюри номіналом 100 доларів у кількості 134 штуки (13400 доларів); купюри номіналом 100 євро у кількості 4 штуки (400 євро); купюри номіналом 50 євро у кількості 10 штук (500 євро); купюри номіналом 20 євро у кількості 5 штук (100 євро); купюри номіналом 1000 гривень у кількості 6 штук (6000 грн), шляхом накладення заборони відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1