1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/7278/25 1-кс/335/2576/2025
24 липня 2025 року м. Запоріжжя
24.07.2025 року слідчий СВ ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 ,з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи свої вимоги наступним.
Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом командира військової частини (по стройовій частині) НОМЕР_1 № 365 від 20.12.2023 ОСОБА_5 призначено на посаду стрільця-снайпера 3 десантно-штурмового відділення 1 десантно-штурмового взводу 7 десантно- штурмової роти 2 десантно-штурмового батальйону ВЧ НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат».
Відповідно до Указу Президента України ОСОБА_6 від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
В подальшому, відповідними Указами Президента України ОСОБА_6 , правовий режим воєнного стану в Україні продовжувався та діє до теперішнього часу.
Згідно з вимогами ст. 1 Закону України « Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.
Будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, солдат ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (надалі Статуту), ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України (надалі Статуту), бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.
Разом з цим, солдат ОСОБА_5 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин.
11.12.2023, ОСОБА_5 , в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою ухилення від проходження військової служби, без поважних причин, самовільно залишив місце служби, а саме місце дислокації підрозділів військової частини НОМЕР_1 поблизу населеного пункту АДРЕСА_2 , після чого, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до місця служби та військової частини не приймав та про своє місцезнаходження до органів командування, в органи військового та цивільного управління не повідомляв та незаконно перебував за межами місця служби.
Таким чином, військовослужбовець ОСОБА_5 , за викладених вище обставин, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 4 ст. 408 КК України дезертирство, тобто самовільне залишення місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.
У зв`язку з тим, що місце знаходження ОСОБА_5 не відоме, складене 30.06.2025 повідомлення про підозру та повістки про виклик останнього направлені за відомою адресою місця реєстрації, проживання та за місцем його служби, таким чином відповідно до вимог ст.ст. 111, 135, 136, 278 КПК України було вжито заходів для вручення ОСОБА_5 повідомлення про підозру.
До теперішнього часу ОСОБА_5 не з`являється до СВ ВП№1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, його місцезнаходження не встановлено, таким чином підозрюваний переховується від органу досудового розслідування та суду.
Разом з тим, в ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 , умисно переховується від слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений ним тяжкий злочин.
Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 408 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: матеріалами службового розслідування, проведеного військовою частиною за фактом самовільного залишення місця служби ОСОБА_5 ; протоколами допиту свідків- військовослужбовців військової частини, які пояснили обставини самовільного залишення військовослужбовцем ОСОБА_5 місця несення військової служби; іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.
Під час досудового розслідування встановлено, що кримінальне правопорушення, у вчинення якого підозрюється ОСОБА_5 , згідно ст.12 КК України, віднесено до категорії особливо тяжких злочинів, у зв`язку із чим останній переховується від органів досудового розслідування, тим самим перешкоджає кримінальному провадженню.
Крім того, до Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя винесено клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, однак вручити його підозрюваному не виявилось можливим, оскільки місце знаходження останнього органу досудового розслідування не відоме, телефонний зв`язок з останнім відсутній, на дзвінки він не відповідає.
Враховуючи викладене, орган досудового розслідування дійшов висновку, що усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і наступного покарання, ОСОБА_5 , з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення ухиляється від явки до органів досудового розслідування та суду без поважних причин, що дає підстави вважати, що ОСОБА_5 , умисно переховується від органів досудового розслідування та суду, чим перешкоджає встановленню істини у кримінальному провадженні.
На підставі зазначеного, слідчий просить надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Прокурор підтримав подане клопотання, надавши відповідну заяву.
Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, розгляд клопотання слідчого проведено без фіксації судового процесу.
Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Статтями 188-189 КПК України передбачено, що прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою. Слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.
30.06.2024 року ОСОБА_5 складено повідомлення про підозру у скоєнні ним злочину, передбаченого ч. 4 ст.408 КК України, направлено разом з повістками про виклик останнього за відомою адресою місця реєстрації, проживання та за місцем його служби, таким чином відповідно до вимог ст.ст. 111, 135, 136, 278 КПК України було вжито заходів для вручення ОСОБА_5 повідомлення про підозру.
Проведеними розшуковими діями було встановлено, що ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності за вчинене ним кримінального правопорушення, на зв`язок не виходить, встановити місце знаходження підозрюваного не є можливим, у зв`язку з чим 07.05.2025 року винесено постанову про оголошення підозрюваного у розшук.
Відповідно до статті 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Згідно зі статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, як законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.
Відповідно до частини 1 статті 183 КК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути заснований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`яти років.
Статтею 188 КПК України передбачено, що прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане: 1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою; 2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику; 3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.
Відповідно до частини 4 статті 189 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: 1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого необхідно задовольнити, надавши дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
На переконання слідчого судді, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, так як є обґрунтовані підстави вважати, що він переховується від органу досудового розслідування і в інший спосіб забезпечити його явку для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу неможливо, а тому, клопотання є доведеним та підлягає задоволенню.
Строк дії даної ухвали слід встановити до 24.01.2026 року, що буде достатньо для здійснення заходів по встановленню місця знаходження підозрюваного та його доставки до суду.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 189, 190 КПК України, слідчий суддя
Надати дозвіл на затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, Україна, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ст. 191 КПК України, затриманий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ухвали суду не пізніше 36 (тридцяти шести) годин з моменту затримання, повинен бути доставлений до суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.
Службова особа, яка на підставі ухвали суду про дозвіл на затримання - затримала ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язана негайно вручити затриманому копію зазначеної ухвали, а також негайно повідомляти про це прокурора, зазначеного в ухвалі.
Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: приводу підозрюваного до суду; закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній; відкликання ухвали прокурором.

Встановити строк дії даної ухвали слідчого судді до 24.01.2026 року включно.

Організацію виконання ухвали суду доручити слідчому СВ ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 .

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 ..

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1