У Х В А Л А

05.09.2025 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 , ,,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду під час розгляду обвинувального акту по матеріалам кримінального провадження внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0003516 від 24.08.2018 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ленінакан, Віремінія, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому, у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України,

клопотання прокурора про застосування обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, -

У С Т А Н О В И В :

В провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області судді ОСОБА_1 перебувають матеріали кримінального провадження внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0003516 від 24.08.2018 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України.

12.06.2024 в судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 та одночасно із клопотанням про надання дозволу на затримання з метою приводу останнього, оскільки обвинувачений неодноразово не з`являвся до суду, у зв`язку із чим судові засідання відкладались та до ОСОБА_4 неодноразово застосовувались приводи.

12.06.2025 ухвалою суду надано Білоцерківському РУП ГУНП в Київській області дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 з метою його приводу до суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області.

04.09.2025 було встановлено місцезнаходження обвинуваченого ОСОБА_4 .

04.09.2025 року ОСОБА_4 було затримано о 10 год. 19 хв.

Прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 заявив клопотання про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, посилаючись на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за які законом передбаченого покарання у виді позбавлення волі строком від 4 до 8 років позбавлення волі. Крім того, прокурор зазначив, що не зважаючи на обов`язок прибувати до суду за першою вимогою останній неодноразово ухилявся від суду. Так, 11.03.2025 стороною захисту перед судом заявлено клопотання про повторний допит свідка ОСОБА_6 . Судом, задоволено клопотання захисника та відкладено засідання на 14.04.2024. Проте, 14.04.2025 стороною захисту не забезпечено явку до Білоцерківського міськрайонного суду ні свідка ОСОБА_6 , ні самого обвинуваченого ОСОБА_4 . Аналогічно на наступні засідання, що відбулись 24.04.2025, 15.05.2025, 12.06.2025 обвинувачений ОСОБА_4 не прибув до Білоцерківського міськрайонного суду, а стороною захисту не надано жодного доказу щодо поважності причин його неявки до суду. Крім того, у зв`язку із ухиленням від явки до суду, щодо обвинуваченого судом неодноразово застосовувались приводи, востаннє на підставі ухвали суду від 29.05.2025, яка на виконання скерована до Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області. На виконанням вказаної ухвали працівниками Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області, встановлено, що ОСОБА_4 за місцем проживання: АДРЕСА_1 відсутній та довгий час не проживає. З огляду на викладене ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, до суду не з`явився, та поважних причин неявки не повідомив, таким чином вчергове ухилився від суду. Однак, повторно не зважаючи на обов`язок прибувати до суду за першою вимогою останній 24.04.2025, 15.05.2025, 12.06.2025 будучи належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, до суду не з`явився, та поважних причин неявки не повідомив, таким чином ухилився від суду.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні категорично заперечував проти задоволення даного клопотання, просив не застосовувати відносно нього запобіжний захід у виді тримання під вартою, обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 підтримав позицію свого підзахисного, заперечував проти обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши наявні в розпорядженні суду матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини 1 статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід відносно обвинуваченого.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Враховуючи наявність ризиків, передбачених п. 1, 2 ,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України існують обґрунтовані підстави для обрання щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, виходячи із наступного.

Обвинувачений ОСОБА_4 перебуваючи на волі буде: переховуватись від суду, оскільки обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років позбавлення волі, раніше судимий за вчинення майнових злочинів, проживає та зареєстрований на території непідвідомчій органу досудового розслідування у Сумській області, не одружений, на утриманні дітей немає, офіційно не працевлаштований, міцних соціальних зв`язківка не має. Крім того, 27.02.2018 до Ковпаківського районного суду м. Суми скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0004110 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст.185 КК України, вчинених на території м. Суми, та останньому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, а 16.02.2018 року його змінено судом на запобіжний захід у виді домашнього арешту. Також, не зважаючи на обов`язок прибувати до суду за першою вимогою останній неодноразово ухилявся від суду. Аналогічно на наступні засідання, що відбулись 24.04.2025, 15.05.2025, 12.06.2025 обвинувачений ОСОБА_4 не прибув до Білоцерківського міськрайонного суду, а стороною захисту не надано жодного доказу щодо поважності причин його неявки до суду. Крім того, у зв`язку із ухиленням від явки до суду, щодо обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України ОСОБА_4 , судом неодноразово застосовувались приводи, востаннє на підставі ухвали суду від 29.05.2025, яка на виконання скерована до Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області. На виконанням вказаної ухвали працівниками Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області, встановлено, що ОСОБА_4 за місцем проживання: АДРЕСА_1 відсутній та довгий час не проживає. З огляду на викладене ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, до суду не з`явився, та поважних причин неявки не повідомив, таким чином вчергове ухилився від суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні, а саме на свідків сторони обвинувачення та потерпілу, оскільки є підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_4 знає місце проживання потерпілих та може впливати на них з метою викривлення фактичних обставин справи та уникнення передбаченої законом відповідальності; знищити сховати або спотворити речові докази у провадженні, оскільки місце знаходження ряду майна, викраденого із помешкання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на даний час слідством не встановлено; вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи звичаєву поведінку обвинуваченого, що останній раніше судимий за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, відбував покарання у місцях позбавлення волі, звільнився в 2016 році, однак на шлях виправлення не став та повторно вчинив умисний злочин проти власності. на даний час до Ковпаківського районного суду м. Суми скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0004110 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України вчинених на території м. Суми, та останньому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, а 16.02.2018 року його змінено судом на запобіжний захід у виді домашнього арешту. Вказані фактичні дані свідчать, що запобіжний захід у виді домашнього арешту не спроможний забезпечити належну поведінку обвинуваченого та попередити ризик вчинення нових злочинів.

У відповідності до ч. 1 ст. 185 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.

Наведені вище обставини, свідчать що застосування більш м`яких окрім як тримання під вартою запобіжних заходів не може запобігти виникненню ризикам, існування яких обґрунтовано прокурором.

Зокрема, зважаючи на тяжкість вчинених злочинів, факт неодноразового засудження ОСОБА_4 за вчинення злочинів, то запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, не здатен забезпечити дієвість кримінального провадження та запобігти ризикам, передбачених п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту в даному випадку не забезпечить дієвості кримінального провадження та виконання процесуальних обов`язків ОСОБА_4 з огляду на наявність високої ступені ризику переховування від органів досудового розслідування, вчинення нових злочинів, наявність яких обґрунтована вище, а також постійне місце проживання обвинуваченого за межами Київської області.

08.09.2018 року підозрюваному ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 04 листопада 2018 року.

02.11.2018 року підозрюваному ОСОБА_4 було продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 07 грудня 2018 року.

07.12.2018 обвинуваченому ОСОБА_4 було змінено запобіжний захід із тримання під вартою на заставу у виді 50 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб та покладенням обов`язків: прибувати до суду за першою вимогою.

В подальшому ОСОБА_4 сплачено вказану суму застави та його було звільнено із під варти.

03.10.2023 щодо ОСОБА_4 повторно обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В подальшому обвинуваченого ОСОБА_4 звільнено з під варти у зв`язку із скасуванням рішення Білоцерківського міськрайонного суду про продовження строку тримання під варто останнього Київським апеляційним судом.

Однак, повторно не зважаючи на обов`язок прибувати до суду за першою вимогою останній 24.04.2025, 15.05.2025, 12.06.2025 будучи належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, до суду не з`явився, та поважних причин неявки не повідомив, таким чином ухилився від суду.

Вказані обставини підтверджують неможливість застосування щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, окрім як тримання під вартою.

Наведене вище є достатньо вагомими підставами для прийняття обвинуваченим спроб уникнути відповідальності шляхом переховування від суду.

Також, застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі і домашнього арешту, в даному випадку, не забезпечить дієвості кримінального провадження та виконання процесуальних обов`язків обвинуваченим.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підозрюваного (обвинуваченого) не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення Бекчиєв проти Молдови).

На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу обвинуваченого, в їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення ризику можливості обвинуваченого переховуватися від суду, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах провадження відсутні.

Будь-яких обставин, які є перешкодою для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, що передбачені частиною другою статті 183 КПК України, а також фактів, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності ризику, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, суд на теперішній час не встановив.

Враховуючи вищезазначене, для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні, беручи до уваги неможливість запобіганню вищезазначеним ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, та враховуючи особу обвинуваченого є обґрунтована необхідність у застосуванні до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

В ухвалі судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

У відповідності до ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначено в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір застави визначається суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У відповідності до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2025 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2025 і по даний час становить 3028 грн.

Суд рахує за необхідне та достатнє визначити розмір застави обвинуваченому ОСОБА_4 , передбачений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме 80 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що складає 242 240 гривень.

У разі прийняття судом рішення щодо можливості застосування застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки, передбачені ч.3, п.п.2,3 ч.5 ст. 194 КК України: прибувати до суду та прокурора; не відлучатися із місця проживання та реєстрації без дозволу прокурора, або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; уникати спілкування із свідками та потерпілими по вказаному кримінальному провадженню.

Початок строку дії обов`язків в разі внесення застави рахувати з дня звільнення підозрюваного з -під варти та встановити їх дію на 2 (два) місяці.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 177, 183, 184, 186, 193, 194, 205, 309 КПК України,-

Керуючись ст. ст. 131-132, 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 199, 318, 331 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ленінакан, Вірменія, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський СІЗО», строком на 60 днів, тобто до 02.11.2025 року (включно).

Строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 закінчується 02.11.2025 (включно).

Обвинуваченого ОСОБА_4 взяти під варту негайно в залі суду.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України, у виді 80 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що складає 242 240 гривень.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки: прибувати до суду/прокурора за першою вимогою; не відлучатися із місця проживання та реєстрації без дозволу прокурора, або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; уникати спілкування із свідками та потерпілими по вказаному кримінальному провадженню.

Початок строку дії обов`язків в разі внесення застави рахувати з дня звільнення обвинуваченого з -під варти та встановити їх дію на 2 (два) місяці.

Ухвала судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала судді набирає законної сили після строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала судді підлягає негайному виконанню після її оголошення. Копію ухвали слідчого судді вручити учасникам негайно після її оголошення.

Суддя ОСОБА_1