Справа № 296/6020/25
УХВАЛА

Іменем України

04 червня 2025 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі слідчого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 , поданого в межах кримінального провадження № 0000111 від 04.02.2025 про арешт майна

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду із вказаним клопотаннями в обґрунтування якого зазначив, що у точно невстановлений досудовим розслідуванням день та час, однак не пізніше 23.04.2025 у ОСОБА_5 за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 виник умисел, направлений на сприяння незаконному переправленню осіб через державний кордон України, порадами, вказівками, наданням засобів, усуненням перешкод, з корисливих мотивів.

Реалізуючи спільний злочинний умисел, 30.04.2025 ОСОБА_6 , з метою збагачення за рахунок здійснених кримінально-протиправних дій, усвідомлюючи їх суспільно небезпечний характер, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_5 , використовуючи мобільний телефон останнього, у ході розмови з особою залученою до конфіденційного співробітництва ОСОБА_7 , розповів про піший спосіб перетину ним державного кордону України, повідомив, що особисто проведе його до населеного пункту за межами кордону, надав поради щодо суми коштів, одягу та взуття, які останньому необхідно взяти з собою, а також повідомив про суму грошової винагороди, яку необхідно надати за сприяння та усунення перешкод у незаконному перетині ОСОБА_7 державного кордону України, в розмірі 6000 доларів США.

Окрім цього, в період часу з 14 год. 00 хв. по 16 год. 13 хв. 06.05.2025, ОСОБА_5 , з метою збагачення за рахунок здійснених кримінально-протиправних дій, усвідомлюючи їх суспільно небезпечний характер, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , під час особистої зустрічі з особою залученою до конфіденційного співробітництва ОСОБА_7 , отримав від останнього грошові кошти в сумі 1000 доларів США, за сприяння у перетині ним державного кордону України, пішим способом, повз встановлених блокпостів та поза межами пунктів пропуску.

Не припиняючи своїх кримінально-протиправних дій направлених незаконний перетин ОСОБА_7 державного кордону України, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 , 02.06.2025, близько 11 год. 30 хв., у ході телефонних розмов з ОСОБА_7 у конспіративних цілях, з метою недопущення виявлення правоохоронними органами наміру та факту перетину державного кордону України, повідомив ОСОБА_7 про те, що 02.06.2025 він особисто прибуде до м. Житомира, для подальшого транспортування ОСОБА_7 до м. Одеса, у цілях перетину останнім державного кордону України.

У подальшому, 02.06.2025 близько 13 год., ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 , на автомобілі марки «BMW», моделі «535d», з реєстраційним номером НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8 , прибув до м. Житомира, де згідно попередньої домовленості зустрівся із ОСОБА_7 , який присів до зазначеного автомобіля та останні розпочали рух. У ході спілкування в салоні даного автомобіля, ОСОБА_5 роз`яснив ОСОБА_7 порядок дій направлених на перетин останнім державного кордону України, а саме про те, що ОСОБА_7 буде відвезено до м. Одеса, де його переведуть через державний кордон України, а саме до країни Молдова. Окрім цього, у ході даної розмови ОСОБА_5 висловив ОСОБА_7 вимогу у передачі йому за дану послугу грошової винагороди в сумі 6000 доларів США. У цей час на вказану вимогу ОСОБА_7 передав ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 500 доларів США у якості завдатку, після чого останній пояснив, що решту грошових коштів в сумі 5500 доларів США необхідно буде йому передати в м. Одеса.

Таким чином, ОСОБА_5 діючи за попередньо змовою з ОСОБА_6 надав ОСОБА_7 засіб для незаконного переправлення через державний кордон України, а також сприяв вчиненню таких дій своїми порадами та вказівками, однак близько 13 год. 16 хв. під час руху зазначеного автомобіля, поблизу буд. №40, що розташований неподалік перехрестя вулиць Героїв Крут та Бориса Тена у м. Житомирі, злочинна діяльність ОСОБА_6 та ОСОБА_5 була припинена шляхом затримання останнього у порядку ст. 208 КПК України.

02.06.2025 в ході проведення санкціонованого обшуку транспортного засобу Ауді А3 номерний знак НОМЕР_2 , яка перебуває у користуванні ОСОБА_9 виявлено та вилучено - мобільний телефон марки IPhone чорного кольору пошкоджений не вмикається; - флеш-носій інформації 32 gb; - чотки білого кольору з восьмикутною зіркою; - державні номерні знаки НОМЕР_2 ; - чотири шини в зборі з дисками.

Враховуючи викладене, слідча просить накласти арешт на майно.

Слідча клопотання підтримала та просила задовольнити.

Власник майна в судове засідання не зявився.

Дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується клопотання, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення клопотання по суті, суд приходить до наступних висновків.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його пошкодження, знищення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Ч. 10 ст. 170 КПК України: арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При цьому закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Виходячи з змісту вимог ч. 3ст. 132 КПК України, доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, прокурора.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України (ч.1 ст. 26 КПК України).

Беручи до уваги викладене, обставини кримінального провадження, мету, підстави застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, враховуючи, а також з метою встановлення істини у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання.

Керуючись статтями 98, 170-172, 369-372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешти у виді заборони права на відчуження, розпорядження та користування на майно, володільцем якого являється ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучене 02.06.2025 в ході санкціонованого обшуку транспортного засобу Ауді А3 номерний знак НОМЕР_2

-мобільний телефон марки IPhone чорного кольору пошкоджений не вмикається;

- флеш-носій інформації 32 gb;

- чотки білого кольору з восьмикутною зіркою;

- державні номерні знаки НОМЕР_2 ;

- чотири шини в зборі з дисками.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Слідчий суддя ОСОБА_1