Справа № 367/5040/25
Провадження по справі № 1-кп/367/845/2025
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ірпені кримінальне провадження, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.04.2025 за № 0000115, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Монастирище Черкаської області, громадянина України, одруженого, офіційно не працевлаштованого, інваліда 3-ї групи, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

03.04.2025 близько 13 год 30 хв ОСОБА_4 , проходячи по вул. Семеніївській у с. Ворзелі Бучанського району Київської області, неподалік заправки «СТС», що знаходиться за адресою: с. Ворзель, вул. Семеніївська, 3, помітив належний ОСОБА_5 мопед марки «YIBEN», моделі YB 150Т-15J, синього кольору. У цей час у ОСОБА_4 виник прямий умисел, спрямований на незаконне заволодіння цим транспортним засобом з метою його використання у власних цілях. Реалізуючи злочинний умисел, ОСОБА_4 , перебуваючи в тому ж місці та у той же час, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи всупереч волі власника, з метою заволодіння вказаним транспортним засобом, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та власник транспортного засобу відсутній, узявши руками мопед за кермо, покотив його до майданчика ринкового комплексу, який знаходиться за адресою: Київська область, Бучанський район, м. Буча, вул. Максима Залізняка, 1Б, та закотив його на огороджену парканом земельну ділянку за цією адресою. Вартість мопеду марки «YIBEN», моделі YB 150Т-15J, синього кольору станом на 03.04.2025 складала 9742 грн. 72 коп.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 289 КК України, а саме незаконне заволодіння транспортним засобом.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, визнав у повному обсязі та надав показання, якими підтвердив обставини скоєння злочину. Обвинувачений ОСОБА_4 , не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини вчиненого ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, визнав себе повністю винним, щиро розкаявся, запевнив, що зробив для себе належні висновки.

Потерпілий у судове засідання не з`явився, надавши заяву про проведення розгляду справи за його відсутності. Цивільний позов ним не заявлений.

Оскільки сторони кримінального провадження не оспорюють жодну з обставин, які підлягають доказуванню в даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, суд дійшов висновку, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, а тому відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції.

За таких обставини, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і визначив обсяг доказів, що підлягає дослідженню в судовому засіданні, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , показання якого відповідають фактичним обставинам справи, та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, щодо речових доказів та процесуальних витрат.

Суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 надав суду правдиві показання, які відповідають встановленим судом обставинам справи та свідчать про вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, а саме незаконне заволодіння транспортним засобом.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вирішуючи питання щодо виду та розміру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, який є несудимим, одружений, є інвалідом 3 групи, обставин, які б негативно характеризували обвинуваченого за місцем проживання, судом не встановлено, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра обвинувачений не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, оскільки обвинувачений засудив вчинення ним заволодіння чужим транспортним засобом, про що також свідчить те, що він визнав свою вину, дав правдиві показання, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин та готовий понести заслужене покарання.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Суд зазначає, що згідно положень статей 50, 65 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

У постановах Верховного Суду від 20.06.2018 у справі № 740/5424/15-к, від 05.02.2019 у справі № 753/24474/15-к сформульовано правову позицію про те, що термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом хоча й у межах відповідної санкції статті, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначено, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Зважаючи на фактичні обставини в даному кримінальному провадженні, повне визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає можливим призначити обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 289 КК України покарання у виді обмеження волі у мінімальних межах санкції статті, про що також просив прокурор у судових дебатах.

До того ж, із урахуванням обставин вчинення інкримінованого обвинуваченому діяння, тяжкості кримінального правопорушення, поведінки обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, його ставлення до вчиненого, встановленої судом пом`якшуючої покарання обставини, відсутності обтяжуючих покарання обставин, інші характеризуючи особу обвинуваченого дані, суд вважає можливим застосувати до ОСОБА_4 положення ст. 75 КК України та звільнити його від відбування покарання з іспитовим строком з покладенням на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

Визначене ОСОБА_4 покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.

Підстав для застосування положень ст. 69 КК України та ст. 69-1 КК України до обвинуваченого суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми можуть бути застосовані.

Заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування не застосовувалися, запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_4 не застосовується.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

З обвинуваченого, відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, на користь держави підлягають стягненню процесуальні витрати в даному кримінальному провадженні за проведення експертних досліджень.

Цивільний позов не подавався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питання пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази, а саме мопед марки «YIBEN», моделі YB 150Т-15J, синього кольору - повернути законному володільцю.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати, понесені в зв`язку з проведенням судових експертиз, у загальному розмірі 13371 (тринадцять тисяч триста сімдесят один) грн.

Вирок суду першої інстанції в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає. В іншій частині, може бути оскаржено учасниками процесу протягом 30-ти дні з моменту його проголошення до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційного до Ірпінського міського суду Київської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не будо подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1