Провадження № 1-кс/344/4773/25
У Х В А Л А

08 липня 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження, -

В С Т А Н О В И В:

в скарзі вказано «…на підставі заяви ОСОБА_3 про можливе вчинення кримінальних правопорушень Івано-Франківською обласною прокуратурою 16.10.2024 р. зареєстровано кримінальне провадження № 0000088 (далі КП № 0000088) та відомості про нього внесено до ЄРДР. Постановою про закриття кримінального провадження від 12.05.2025 р. винесеною слідчим ОСОБА_4 КП № 0000088 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України було закрито підставі п . 2 ч . 1 ст . 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України. Оскаржувана постанова була надіслана Скаржнику 23.06.2025 р., що підтверджується відміткою на конверті тобто інформація про Оскаржувану постанову не була відома Скаржнику раніше 23.06.2025 р., а тому, враховуючи приписи ч. 1 ст. 304 КПК України, звертаючись з даною скаргою Скаржник діє в межах строків, встановлених кримінальних процесуальним законом. Перш за все звертаю увагу на те, що Скаржник має статус заявника щодо КП № 0000088, не користується правами потерпілого, а тому не володіє всією інформацію щодо змісту процесуальних дій, які вчинялись органом досудового розслідування в рамках КП № 0000088. Вимоги скарги базуються на інформації, яка випливає з змісту Оскаржуваної постанови, однак це не позбавляє Скаржника права ставити перед судом питання щодо перевірки дій органу досудового розслідування на предмет повноти досудового розслідування. Як звертав увагу Скаржник у заяві, за якою зареєстровано КП № 0000088, Івано-Франківською обласною радою протягом 2001-2017 років було прийнято ряд рішень, які дозволили набути до власності та в подальшому розпоряджатись земельними ділянками лісового фонду. Такі рішення було прийнято всупереч порядку, встановленому Земельним кодексом України (в редакції від 12.07.2000 р.), Земельним кодексом України (в чинній редакції), Цивільного кодексу України, а також всупереч вимог Закону України №5245-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності». Суть порушень зводилась до того, що в силу вимог ст. 12, ст. 19 та глави 13 ЗК України від редакції від 12.07.2000 р. рішенню обласної ради про прийняття до власності земель, в т. ч. лісового фонду, передує відповідне рішення сільської, селищної, міської, районної ради, у власності яких така земля перебуває. Однак, як було з`ясовано Скаржником шляхом подання відповідних запитів (відповіді на які долучено як до заяви, так і при допиті Скаржника до матеріалів КП № 0000088) щодо населених пунктів в Надвірнянському районі Івано-Франківської області (в т. ч. Надвірнянською районною радою Івано-Франківської області) жодні рішення про передачу земель з лісового фонду Надвірнянського району до Івано-Франківської обласної ради не приймалось: відповідні рішення відсутність в будь-яких архівах, а також не могли бути представлені структурними підрозділами Івано-Франківської обласної ради, ГУ ДГК в Івано-Франківській області. Таким чином, Скаржник вважає, що рішення Івано-Франківської обласної ради щодо земель лісового фонду, розміщених на території Надвірнянського району, було прийнято без належної на те правової підстави, без дотримання порядку, встановленому чинним на той момент законодавством та створило умови, які в подальшому дозволили розпорядитись такими землями, зокрема передати у користування Надвірнянського спеціалізованого агролісгоспу ОКП «Івано-Франківськоблагроліс», загальною площею 8303,0 гектарів.На момент прийняття відповідних рішень, Скаржник, будучи депутатом Івано-Франківської обласної ради, звертав увагу посадових осіб Івано-Франківської обласної ради та її структурних підрозділів на протиправність дій, рішень, що стосуються таким земель, однак його звернення залишились поза увагою. Однак, це дозволяє вважати, що прийняття таких рішень, вчинення відповідних дій було здійснено з усвідомленням акту можливої їх протиправності. Саме надання оцінки таким обставинам та аналіз їх на предмет відповідності вимогам законодавства і підлягало оцінці в рамках КП № 0000088. Однак, аналіз Оскаржуваної постанови дає підстави стверджувати про те, що орган досудового розслідування, приймаючи рішення про закриття кримінального провадження, обмежився цитатами норм актів законодавства України та рішень Івано-Франківської обласної ради, а також послався на рішення Краснянської та Пнівської сільських рад (від 2003 року), підтверджуючи правомірність первинного рішення Івано-Франківської обласної ради № 537-22/2001 від 18.10.2001 р. У зв`язку з цим, Скаржник звертає увагу на два аспекти: по-перше, має місце очевидне неправильне трактування вимог законодавства, яке наведене в Оскаржуваній постанові. Зокрема, орган досудового розслідування, виносячи Оскаржувану постанову, не надав в її змісті відповіді на те, чи було дотримано вимоги Івано-Франківською обласною радою вимог чинного законодавства в сфері земельних відносин при прийнятті до власності земель лісового фонду без відповідних кореспондуючих рішень органів місцевого самоврядування нижчого рівня. Таке питання є ключовим, оскільки відповідь на нього свідчить про те, чи було вчинене правопорушення, чи ні. По-друге, Скаржник в заяві, при допиті, у наданих матеріалах прямо вказував на те, що можливе правопорушення стосується всіх земель Надвірнянського району, адже відсутні будь-які рішення Надвірнянської районної ради, наявність яких є обов`язковим в силу вимог ст. 19 ЗК України в редакції від 12.07.2000 р. Натомість, орган досудового розслідування, на переконання Скаржника, не вжив заходів щодо з`ясування наявності чи відсутності таких рішень з використанням заходів, передбачених кримінально-процесуальним законом, а як вже вказано вище обмежився посиланням на рішення Краснянської та Пнівської сільських рад (від 2003 року). Фактично орган досудового розслідування ототожнив їх з рішеннями Надвірнянської районної ради і не звернув увагу на той факт, що вони мали передувати 2001 року (до прийняття первинного рішення Івано-Франківської обласної ради № 537-22/2001 від 18.10.2001 р.), а насправді були датовані 2003 роком.…».

В судове засідання скаржник не з`явився.

Слідчий в судове засідання не з`явився.

Судом встановлено наступні обставини.

Постановою про закриття кримінального провадження від 12.05.2025 р. винесеною слідчим ОСОБА_4 кримінальне провадження № 0000088 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України було закрито підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

В п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України вказано, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 КПК України слідчий чи прокурор можуть самостійно скасувати рішення, передбачені пунктами 1, 2, 5 і 6 частини першої статті 303 цього Кодексу, припинити дію чи бездіяльність, які оскаржуються, що тягне за собою закриття провадження за скаргою.

Доказу самостійного скасування оскаржуваної постанови суду не надано.

В п. 3 ст. 110 КПК України вказано, що рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Відповідно до п. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора в тому числі складається з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

В постанові слідчого від 12 травня 2025 року не наведено достатніх обставин, за яких слід дійти висновку про наявність достатніх підстав для закриття кримінального провадження, мотивом прийняття постанови є встановлення обставини відсутності складу кримінального правопорушення, однак не наведено чим вичерпані можливості отримання достатніх доказів.

Крім того, скаржник посилається на відсутність в оскаржуваній постанові відповіді на те, чи було дотримано вимоги Івано-Франківською обласною радою вимог чинного законодавства в сфері земельних відносин при прийнятті до власності земель лісового фонду без відповідних кореспондуючих рішень органів місцевого самоврядування нижчого рівня, скаржник в заяві, при допиті, у наданих матеріалах прямо вказував на те, що можливе правопорушення стосується всіх земель Надвірнянського району, адже відсутні будь-які рішення Надвірнянської районної ради, наявність яких є обов`язковим в силу вимог ст. 19 ЗК України в редакції від 12.07.2000 р.

Oрган досудового розслідування, виносячи Оскаржувану постанову, не надав в її змісті відповіді на те, чи було дотримано вимоги Івано-Франківською обласною радою вимог чинного законодавства в сфері земельних відносин при прийнятті до власності земель лісового фонду без відповідних кореспондуючих рішень органів місцевого самоврядування нижчого рівня. Таке питання є ключовим, оскільки відповідь на нього свідчить про те, чи було вчинене правопорушення, чи ні.

По-друге, Скаржник в заяві, при допиті, у наданих матеріалах прямо вказував на те, що можливе правопорушення стосується всіх земель Надвірнянського району, адже відсутні будь-які рішення Надвірнянської районної ради, наявність яких є обов`язковим в силу вимог ст. 19 ЗК України в редакції від 12.07.2000 р. Натомість, орган досудового розслідування, на переконання Скаржника, не вжив заходів щодо з`ясування наявності чи відсутності таких рішень з використанням заходів, передбачених кримінально-процесуальним законом, а як вже вказано вище обмежився посиланням на рішення Краснянської та Пнівської сільських рад (від 2003 року). Фактично орган досудового розслідування ототожнив їх з рішеннями Надвірнянської районної ради і не звернув увагу на той факт, що вони мали передувати 2001 року (до прийняття первинного рішення Івано-Франківської обласної ради № 537-22/2001 від 18.10.2001 р.), а насправді були датовані 2003 роком.

Вказаним обставинам не була надана оцінка слідчим при винесенні постанови про закриття кримінального провадження, що необхідне для повного, всебічного розслідування кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Отже доказування обставин, що спростовують пояснення скаржника та його правову оцінку фактичних обставин законом безпосередньо покладено на правоохоронний орган, який ухвалив відповідну постанову.

Жодного доказу на спростування скарги суду не надано.

Так, ЄСПЛ неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа Ассенов та інші проти Болгарії (Assenov та Others v. Bulgaria). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, interalia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справіТанрікулу проти Туреччини (Tanhkulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, п. 104 і подальші посилання, ECHR 1999-IV, Ґюль проти Туреччини (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

Кримінальне провадження закрито слідчим з підстави, відсутності складу кримінального правопорушення.

Доказів встановлення правових підстав для закриття кримінального провадження суду не надано.

Таким чином скарга обґрунтована належними правовими підставами.

Відповідно до зазначеного суд, -

П О С Т А Н О В И В :

скаргу задовольнити.

Скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 12.05.2025 р., що винесена слідчим ОСОБА_4 в кримінальному провадженні № 0000088 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1