Справа № 357/7442/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 , розглянувши клопотання прокурора Ставищенського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000203 від 08.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, -

У С Т А Н О В И В:

20.06.2025 до слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання прокурора Ставищенського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000203 від 08.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України.

Встановлені досудовим розслідуванням фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення згідно з поданим клопотанням:

службовими особами Торчицького навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів-дитячий садок» систематично здійснюється внесення до офіційних документів, зокрема до табелів обліку робочого часу працівників закладу завідомо неправдивих відомостей про відвідування робочого місця окремими працівниками вказаного закладу.

Органом досудового розслідування дане кримінальне правопорушення кваліфіковано за ч. 1 ст.366 КК України як внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

В ході виконання доручення, наданого оперативному підрозділу в порядку ст. 40 КПК України, було встановлено, що з 21.01.2021 Торчицький навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дитячий садок» змінив назву на Торчицький заклад загальної середньої освіти І-ІІ ступенів - закладу дошкільної освіти, та з 22.12.2022 змінено назву на Торчицьку початкову школу Ставищенської селищної ради Білоцерківського району Київської області.

06.11.2023 вказаний заклад освіти було ліквідовано, але продовжує утримуватися Ставищенською селищною радою Білоцерківського району Київської області.

Також, оперативним шляхом, метод якого не підлягає розголошенню, було встановлено інформацію щодо особи, яка причетна до вчинення даного кримінального правопорушення, а саме ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКП НОМЕР_1 ), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого разом зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , який користується абонентськими номерами мобільного телефону НОМЕР_2 та НОМЕР_3 .

Протиправна діяльність ОСОБА_6 , полягає в тому, що з 2020 по 2023 роки фіктивно, тобто не виконуючи покладених на нього обов`язків, перебуваючи на посаді сторожа у Торчицькій початковій школі Ставищенської селищної ради Білоцерківського району Київської області, не в передбачуваний законом спосіб отримував прибуток та трудовий стаж.

Дану протиправну діяльність ОСОБА_6 здійснював разом з директором вказаного закладу ОСОБА_8 (інформація щодо характеризуючих даних якої на даний час встановлюється), яка у вказаний період часу вносила завідомо неправдиві відомості до табелів обліку робочого часу працівників, що являється службовим підробленням.

Крім цього, з моменту ліквідації вказаного закладу освіти та по теперішній час, ОСОБА_6 продовжує працювати на посаді сторожа у вказаному навчальному закладі, при цьому здійснюючи свою фіктивну діяльність через службових осіб Ставищенської селищної ради Білоцерківського району Київської області, продовжуючи незаконно отримувати заробітну плату та трудовий стаж у зв`язку із невиконанням покладених на нього обов`язків.

19 червня 2025 року у період часу з 07 год. 33 хв. по 08 год. 03 хв. на підставі ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області проведено обшук земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0044 загальною площею 0,5257 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ,а саме житлового будинку, яким користується ОСОБА_6 .

В ході проведення обшуку приміщення прихожої вказаного будинку було виявлено особисті речі ОСОБА_6 , а саме банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» з № НОМЕР_4 , мобільний термінал стільникового зв`язку марки «Samsung A 30 S», моделі «SM-A307FN/DS», ІMEI 1: НОМЕР_5 , IMEI 2: НОМЕР_6 , із SIМ-картою мобільного оператора «Vodafone» НОМЕР_3 , які вилучено до Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області.

Цього ж дня, тобто 19.06.2025 у порядку ст.98 КПК України вказані предмети, а саме банківську картку, мобільний термінал стільникового зв`язку та SIМ-карту мобільного оператора визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження вказаного майна, для збереження речових доказів, в органу досудового розслідування виникла необхідність в накладенні арешту на майно, що було вилучено під час проведення обшуку, оскільки вилучені речі підлягають огляду з метою отримання та фіксації відомостей підтвердження вчинення кримінального правопорушення, а також в подальшому будуть предметом дослідження відповідних експертних досліджень для підтвердження винуватості осіб, причетних до вчинення кримінальних правопорушень.

Відомості про участь сторін при розгляді клопотання та фіксування судового процесу:

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити, проте зазначив, що всі необхідні слідчі дії з банківською карткою проведено.

Представник власника майна ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора заперечувала та подала письмові заперечення проти клопотання, в яких, зокрема, посилалась на те, що обшук слідчим проведено двічі, а також не за тією адресою, яка зазначена в ухвалі слідчого судді. Вважає, що майно вилучено безпідставно та наполягає на його поверненні. Окрім того, посилається на те, що ОСОБА_9 не є службовою особою, яка має організаційно-розпорядчі або адміністративні функції на своєму робочому місці, а тому не може бути причетним до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України

Правове обґрунтування рішення:

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно з вимогами ч.6 ст.132 КПК України, до клопотання слідчого, дізнавача, прокурора про застосування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Перевіривши надані матеріали клопотання, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя дійшов наступного.

Внесене прокурором клопотання відповідає вимогам ст.171 КПК України.

Відповідно до загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначених ст. 132 КПК України, застосування таких заходів не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою застосування цих заходів, наявна потреба досудового розслідування в їх застосуванні, можливість виконання завдання досудового розслідування лише за умови їх застосування, ця потреба виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.

Відповідно до ч. 1 ст.237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.

Відповідно до ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Пункт 1 ч. 2 статті 167 КПК України передбачає, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та або зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з вимогами п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За змістом ст.173 КПК України особа, яка подала клопотання про арешт майна, має довести необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Під час вирішення справи по заявленому клопотанню слідчим суддею були враховані вимоги пп. 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України.

Слідчим відділом Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000203 від 08.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

19.06.2025 на підставі ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19.05.2025 (№ 357/7442/25, 1-кс/357/1037/25) проведено обшук земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0044, що розташована за адресою АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено мобільний термінал стільникового зв`язку марки «Samsung A 30S», моделі «SM-A30FN/DS», IMEI 1: НОМЕР_5 , IMEI 2: НОМЕР_6 , із SIM-картою мобільного оператора «Vodafonе» НОМЕР_3 , банківську карту АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_4 .

Постановою слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області від 19.06.2025 вищезазначене вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 11 ст.170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Під час судового розгляду встановлено, що метою накладення арешту на майно, яке тимчасово вилучено в ході обшуку 19.06.2025, є забезпечення збереження речових доказів, а також запобігання подальшого використання та розпорядження майном з боку його власника, зокрема запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, використання, передачі, відчуження майна, яке є речовим доказом у кримінальному провадженні, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та проведення відповідних експертиз.

Водночас, слідчий суддя вважає недоцільним накладення арешту на банківську картку, оскільки клопотання прокурора та додані до нього матеріали в цій частині не містять достатніх і належних доказів наявності правових підстав для накладення арешту на вказане майно, так як не надано слідчому судді достатніх доказів, що вилучена річ є матеріальним об`єктом, яка зберегла на собі сліди кримінального правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, не надано доказів, чому таке майно було визнано речовим доказом в розумінні ст.98 КПК України, не вказано виконання яких саме завдань планує досягти прокурор при застосуванні такого виду заходів забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту на майно, відповідно є недоведеним обґрунтування необхідності арешту вилученого майна, тобто посилання прокурора на те, що вилучене майно може зберігати на собі сліди кримінального правопорушення, на переконання слідчого судді є припущенням сторони обвинувачення.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню, у зв`язку з чим належить накласти арешт на тимчасово вилучене під час обшуку майно шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження ним, до проведення необхідних слідчих дій.

Доказів негативних наслідків від застосування такого максимального заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Оскільки в матеріалах клопотання міститься достатньо підстав вважати тимчасово вилучене під час обшуку майно доказом в кримінальному провадженні, обмеження права власності на це майно є розумним і співмірним, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речового доказу.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

При цьому, доводи представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_4 щодо проведення обшуку двічі та не за тією адресою, що вказана в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на обшук спростовуються матеріалами, доданими до клопотання прокурора про арешт майна, в тому числі й долученими в судовому засіданні, та матеріалами, доданими до заперечень на клопотання прокурора про накладення арешту.

Так, ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19.05.2025 (справа № 357/7442/25, провадження № 1-кс/357/1036/25) надано слідчій групі у даному кримінальному провадженні дозвіл на проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання та вилучення речових доказів у кримінальному провадженні, а саме: оригіналів та копій документів, що стосується Торчицької початкової школи Ставищенської селищної ради Білоцерківського району Київської області, мобільних телефонів, флеш-накопичувачів, банківських карток, телекомунікаційних пристроїв - SIM-карт, які у відповідності до ст.98 КПК України мають значення та інтерес для кримінального провадження №0000213.

Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19.05.2025 (справа № 357/7442/25, провадження № 1-кс/357/1037/25) надано слідчій групі у даному кримінальному провадженні дозвіл на проведення обшуку на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0044, загальною площею 0,5257 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , а також усіх розташованих на ній житлових будинків, нежитлових будівель, житлових і нежитлових споруд та господарських (присадибних, допоміжних) приміщень, якими користується ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та яка на праві власності належить ОСОБА_7 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання та вилучення речових доказів у кримінальному провадженні, а саме: оригіналів та копій документів, що стосується Торчицької початкової школи Ставищенської селищної ради Білоцерківського району Київської області, мобільних телефонів, флеш-накопичувачів, банківських карток, телекомунікаційних пристроїв - SIM-карт, які у відповідності до ст. 98 КПК України мають значення та інтерес для кримінального провадження №0000213.

Відтак, обидва обшуки проведено на підставі ухвали слідчого судді.

Посилання представника власника майна у запереченнях щодо непричетності ОСОБА_6 до скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, з огляду на те, що він не є службовою особою, яка має організаційно-розпорядчі або адміністративні функції на своєму робочому місці, слідчий суддя вважає безпідставними, оскільки кваліфікація кримінального правопорушення, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000203 від 08.05.2025, за ч.1 ст.366 КК України є попередньою, у даному кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено про підозру, а відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку забезпечення збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Разом з тим, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до положень ст.174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Відповідно до статті 175 КПК України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором, на яких також покладається обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст.ст.2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 372, КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Ставищенського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000203 від 08.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України - задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 19.06.2025 в ході проведення обшуку земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0044, що розташована за адресою АДРЕСА_2 , а саме: мобільний термінал стільникового зв`язку марки «Samsung A 30S», моделі «SM-A30FN/DS», IMEI 1: НОМЕР_5 , IMEI 2: НОМЕР_6 , із SIM-картою мобільного оператора «Vodafonе» НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_6 .

Арештом визначити заборону відчуження, користування та розпорядження вказаним майном для власника та інших осіб.

У задоволенні решти вимог клопотання - відмовити.

Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони мають право звернутись до суду з клопотанням про скасування арешту майна в порядку, встановленому ст.174 КПК України.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити прокурору та особам, щодо майна яких вирішувалося питання про арешт.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду, а особами, які не були присутні під час її проголошення, з дня отримання копії судового рішення.

Повний текст ухвали оголошено 08.07.2025 о 17:00.

Слідчий суддя: ОСОБА_1