БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/929/23
Провадження № 1-о/730/2/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" липня 2025 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борзні заяву засудженого ОСОБА_5 про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами вироку Борзнянського районного суду Чернігівської області від 26.12.2023 року, яка подана разом із клопотанням про поновлення строку на її подання,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 26.12.2023 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з навчанням та вихованням дітей або займатися діяльністю, пов`язаною з роботою з дітьми на 3 роки.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 27 березня 2024 року апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_5 з додатками та його захисника-адвоката ОСОБА_6 - залишено без задоволення, а вирок Борзнянського районного суду Чернігівської області від 26 грудня 2023 року стосовно ОСОБА_5 - без змін.

28.05.2025 року до Борзнянського районного суду Чернігівської області надійшла заява засудженого ОСОБА_5 про перегляд вироку Борзнянського районного суду Чернігівської області від 26.12.2023 року щодо нього за нововиявленими обставинами. Одночасно засудженим подано заяву про поновлення строку на подачу заяви про нововиявлені обставини.

Ухвалою суду від 04.06.2025 року відкрито провадження за заявою засудженого.

У судовому засіданні прокурор зазначив, що він проти задоволення заяви засудженого, оскільки обставини, на які посилається засуджений, не є нововиявленими. Під час судового розгляду засуджений міг реалізувати свої права щодо спростування доводів свідків, тим більше, засуджений був забезпечений захисником, який не був позбавлений можливості у повному обсязі реалізувати свої процесуальні права в судовому засіданні. Підстав для поновлення строку немає, оскільки показання свідка були відомі ще у 2023 році. Фактично засуджений намагається зобов`язати суд переоцінити докази, що суперечить законодавству.

У судовому засіданні захисник повністю підтримав заяву засудженого, просить задовольнити її з підстав викладених засудженим. Просить поновити строк на розгляд заяви.

Думка засудженого не заслуховувалася, оскільки ухвалою Борзнянського районного суду Чернігівської області від 30.06.2025 року засудженого видалено з зали судового засідання на час розгляду заяви.

Вивчивши доводи клопотання про поновлення строку, заяви про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами вироку Борзнянського районного суду Чернігівської області від 26.12.2023 року, вислухавши думку захисника та прокурора, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частини 1 статті 459 КПК України, судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до статті 460 КПК України, учасники судового провадження мають право подати заяву про перегляд за нововиявленими або виключними обставинами судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили.

Згідно з частиною 1 статті 461 КПК України, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини.

Судом касаційної інстанції (ВССУ) в ухвалі від 08.04.2014 року у справі № 5-892м14 окреслено орієнтири щодо порядку обчислення строків, регламентованих статті 461 КПК, а саме вказано, що учасники кримінального провадження мають право подати заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відповідно до частини 1 статті 461КПК протягом трьох місяців після того, як дізналися або могли дізнатися про ці обставини, а частинами 2, 3 та 4 статті 461КПК передбачено строки саме перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, а не строк звернення із заявою про такий перегляд.

Згідно з пунктами 52 частини 2 статті 462 КПК України, до заяви додається клопотання про поновлення строку подання заяви, тобто, якщо особа хоче ініціювати перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, але пропустила визначений частиною 1 статті 461 КПК України строк оскарження, у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами або поданій разом з нею окремій заяві слід зазначити причини пропущення строку і заявити клопотання про його поновлення, до заяви слід додати матеріали, що підтверджують поважність причини пропущення строку.

Частина 4 ст. 461 КПК передбачає, що за наявності обставин, які підтверджують невинуватість засудженого або вчинення ним менш тяжкого кримінального правопорушення, перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами строками не обмежено.

Також, суд бере до уваги те, що 31 березня 2025 року ухвалою Борзнянського районного суду Чернігівської області заяву засудженого ОСОБА_5 про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами вироку Борзнянського районного суду Чернігівської області від 26.12.2023 року було повернуто особі, яка її подала.

Ураховуючи обставини цієї конкретної справи, уважаю за можливе поновити строк на подачу засудженим заяви про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами вироку Борзнянського районного суду Чернігівської області від 26.12.2023 року.

Положення ст. 459 КПК вказують на те, що нововиявленими обставинами визнаються: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Системне тлумачення положень ст. 459, 462, 91 КПК України вказує на те, що перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами є екстраординарною процедурою перегляду судових рішень, що має місце у виняткових випадках, коли після завершення розгляду справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій) виявлені обставини, які мають такі ознаки: 1) вони об`єктивно існували на момент ухвалення відповідних судових рішень, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, під час судового провадження, і стали відомі вже після ухвалення відповідного судового рішення; 2) вони знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування в кримінальному провадженні, тобто вони можуть мати значення для оцінки або безпосередньо обставин, які підлягають доказуванню, або доказів, покладених в основу судового рішення; 3) вони мають істотне значення, оскільки самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Суд констатує, що роль суду при перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами зводиться лише до встановлення наявності таких обставин, оцінки їх з точки зору істотності для конкретної справи, їх дослідження та прийняття відповідного рішення. Суд не уповноважений збирати докази існування нововиявлених обставин, у тому числі шляхом давання відповідних судових доручень, лише на підставі припущення сторони кримінального провадження про існування таких обставин та доказів, що їх підтверджують.

Судом встановлено, що засудженим на підтвердження своєї заяви про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами, не додано жодних доказів, які б підтверджували доводи заявника про існування саме нововиявлених обставин. На думку суду, обставини, які він вважає нововиявленими зводяться до намагання провести переоцінку доказів, оцінка яким надавалася судами різних інстанцій, а тому дані обставини не є нововиявленими.

Вказана позиція узгоджується з позицією ВСУ, викладеній у постанові від 12.05.2020 року, справа № 2117/1/-578/11, провадження № 51-517 ск 18, згідно якої, нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. За змістом наведених норм процесуального закону, роль суду при перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами зводиться лише до встановлення наявності таких обставин, оцінки їх з точки зору істотності для даної конкретної справи, їх дослідження та прийняття відповідного рішення. Однак, суд не уповноважений збирати докази існування нововиявлених обставин, в тому числі шляхом дачі відповідних судових доручень, лише на підставі припущення сторони кримінального провадження про існування таких обставин та доказів, що їх підтверджують.

Під нововиявленими обставинами розуміють встановлені розслідуванням або вироком суду, що набрав законної сили, і викладені у заяві учасників судового провадження юридичні факти, які знаходяться в зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальній справі і спростовують їх через невідомість та істотність висновків, що містяться у вироку, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності.

Обов`язковою умовою розгляду справи за нововиявленими обставинами є те, що обставини, які наводяться як підстава для поновлення справи, повинні бути абсолютно новими, раніше невідомими слідчим органам, суду, самому засудженому, що в матеріалах справи не висвітлені і потребують окремого розслідування.

Нововиявлені обставини характеризуються такими ознаками, як їх невідомість суду з причин, від нього незалежних; їх істотне значення для провадження; їх наявність в об`єктивній дійсності до ухвалення вироку; неможливість урахування під час провадження у справі та ухвалення вироку в зв`язку з їх невідомістю судові; їх відкриття тільки після вступу вироку у закону силу.

Як було зазначено вище, фактично засуджений просить суд надати іншу оцінку доказам у справі, а також оцінити показання свідка, які ним надавалися на досудовому розслідуванні, що, по своїй суті, не є нововиявленими обставинами.

Так, зі змісту заяви про нововиявлені обставини убачається, що засуджений вказує на те, що показання свідка ОСОБА_7 , які нею були надані під час досудового розслідування, суперечать/спростовують показання свідка ОСОБА_8 , які останній надав в судовому засіданні. Як додаток до заяви про нововиявлені обставини, засуджений додає протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 05.06.2023 року, які нею були надані під час досудового розслідування. Враховуючи викладене, засуджений просить: визнати показання свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 надуманими; вирок суду скасувати; надати оцінку неправдивим показанням свідка ОСОБА_8 ; переоцінити висновки експертизи від 08.09.2023 року, кримінальне провадження закрити. Одночасно засуджений просить витребувати певні докази.

У цій ситуації суд погоджується з міркуваннями прокурора, що обставини, на які посилається засуджений, не є нововиявленими. Під час судового розгляду засуджений міг реалізувати свої права щодо спростування доводів свідків, заявляти різного роду клопотання, в тому числі, й про виклик свідків захисту, витребування певних доказів. Суд першої інстанції надав засудженому у повній мірі реалізувати свої процесуальні права, перевірив усі доводи та версії засудженого. Показання свідка ОСОБА_7 датовані 2023 роком, з ними засуджений був ознайомлений у 2023 році під час виконання ст. 290 КПК. Допитані свідки у суді також були у 2023 році, що не перешкоджало засудженому усувати суперечності свідків у встановленому законом порядку та дотримуючись відповідної процедури.

Крім того, усі версії та доводи засудженого, в тому числі й про ті, які засуджений зазначає, як на підставу для перегляду вироку за нововиявленим обставинами, були предметом перевірки суду апеляційної інстанції, яка, за результатом розгляду апеляційної скарги засудженого залишила вирок місцевого суду без зміни.

Засуджений постійно був забезпечений захисником, який також не був позбавлений можливості у повному обсязі реалізовувати свої процесуальні права в судовому засіданні.

Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який «inter alia», вимагає, щоб коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилося під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі.

Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого і неспростовного характеру.

Разом із тим, зазначені в заяві засудженого обставини не є нововиявленими в розумінні приписів ст. 459 КПК України, ніяким чином не впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні.

Щодо доводів засудженого про необхідність повторного дослідження доказів, в тому числі висновку експерта, допиту свідків, повторного дослідження та оцінки його письмових пояснень свідка, то суд зазначає, що процедура перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами за своєю природою не є повторним розглядом справи по суті, вона не передбачає нового встановлення фактичних обставин кримінального провадження та усунення суперечностей, нової переоцінки доказів. Тому, вказані доводи засудженого є безпідставними і необґрунтованими. Щодо неправильності і неправдивості висновку експерта, на що посилається заявник як на нововиявлену обставину, то разом з відповідною заявою суду заявник мав надати належне підтвердження того, що висновки експертиз, які покладені в основу вироку є завідомо неправдиві або неправильні внаслідок допущеної помилки, тобто надати процесуальне рішення за наслідками здійснення кримінального провадження, яким би були встановлені такі факти. Це узгоджується із позицією ВС у постанові від 23.02.2021 року, справа № 754/10422/16-к, провадження № 51-3917км20.

Незгода засудженого з прийнятим судом рішенням через наявне, на його думку, істотне порушення кримінального процесуального закону під час розгляду справи щодо нього не є нововиявленою обставиною.

Доводи засудженого в цілому зводяться до необхідності дослідження матеріалів кримінальної справи, в т.ч. в частині перевірки версії засудженого у вчиненні інкримінованого злочину, повторного розгляду справи в частині правильності кваліфікації дій засудженого, що не є підставами для перегляду вироку суду за нововиявленими обставинами.

Переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи, не є підставою для перегляду вироку суду за нововиявленими обставинами.

Передбачена главою 34 КПК процедура перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є відмінною від судового розгляду кримінального провадження по суті. Дана позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 26.02.2019р. по справі №127/1-597/10.

Таким чином, судом не встановлено обставин суттєвого і неспростовного характеру, які б не були відомі суду на час судового розгляду під час ухвалення судового рішення і які самі собою або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність судового рішення, що належить переглянути. Тобто, судом не встановлено нововиявлених обставин, а заявник не довів існування таких обставин.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається у заяві засуджений не є підставами для перегляду вироку суду за нововиявленими обставинами, а тому суд уважає необхідним залишити без задоволення заяву засудженого як необґрунтовану та безпідставну.

Також, суд ураховує те, що на день винесення даної ухвали, кримінальне провадження щодо засудженого перебуває у провадженні Верховного Суду, а тому вказані доводи засуджений не позбавлений поставити перед судом касаційної інстанції, як підставу для скасування вироку суду, якщо, на думку засудженого, вирок постановлено із порушенням порядку дослідження доказів. Усунення суперечностей у показаннях свідках відбувається у спосіб, що передбачено процесуальним законодавством.

Також, якщо, на думку засудженого, свідок надав суду завідомо неправдиві показання суду, то засуджений не позбавлений можливості звернутися з даного приводу до правоохоронних органів для перевірки показань вказаного свідка у встановлений законом спосіб.

Враховуючи, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 призначено до розгляду в касаційному порядку колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду на 30 жовтня 2025 року, вважаю також за необхідне копію даної ухвали, а також копію заяви засудженого з додатками, направити Верховному Суду для відома та врахування під час розгляду касаційної скарги засудженого.

Керуючись ст. 369-372, 429, 459, 461-462, 464 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_5 про поновлення строку на подачу заяви про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами вироку Борзнянського районного суду Чернігівської області від 26.12.2023 року задовольнити, поновити засудженому вказаний строк.

Заяву засудженого ОСОБА_5 про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами вироку Борзнянського районного суду Чернігівської області від 26.12.2023 року - залишити без задоволення.

Копію даної ухвали, а також копію заяви засудженого з усіма додатками направити Верховному Суду для відома та врахування під час розгляду касаційної скарги засудженого.

Копію даної ухвали направити засудженому, який перебуває у ДУ «Коростенська виправна колонія (№ 71)», захиснику та прокурору - для відома.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з моменту її проголошення, а особою, яка подала заяву, в той же строк з дня отримання нею копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1