Справа № 521/7240/25
Номер провадження:1-в/521/850/25
У Х В А Л А

20 травня 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ( у режимі відеоконференції),

представника колонії ОСОБА_5 ( у режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції з ДУ «Одеська виправна колонія (№ 14)», клопотання начальника ДУ «Одеська виправна колонія (№14)» про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До Хаджибейського районного суду м. Одеси надійшло клопотання начальника ДУ «Одеська виправна колонія (№14)» про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник колонії в судовому засіданні подане клопотання підтримав.

Засуджений ОСОБА_4 клопотання підтримав, наполягав на його задоволенні.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання.

Суд, заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Положеннями частини 1 та 6 статті 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, вимог інших актів законодавства. У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 237 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається з наданих матеріалів, ОСОБА_4 засуджений:

14.09.2021 р. вироком Березівського районного суду Одеської області за ст.185 ч.3, 185 ч.3, 70 ч.1 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Згідно ст.71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 07.04.2021 р. за ст. 185 ч. 3, 75,76 КК України та остаточно призначено до відбуття 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 10.05.2022 р. вирок Березівського районного суду Одеської області від 14.09.2021 р. змінено. Виключено з мотивувальної частини вироку рішення суду про призначення покарання за ст. 185 ч.3 КК України у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі та посилання на визначення остаточного покарання на підставі ст. 70 ч.1 КК України. Абзац перший резолютивної частини вироку Березівського районного суду Одеської області від 14.09.2021 р. викладено в такій редакції: визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі. Абзац другий резолютивної частини вироку Березівського районного суду Одеської області від 14.09.2021 р. - виключити. В іншій частині вирок суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 26.11.2024 р. враховуючи ЗУ № 3886-ІХ від 18.07.2024р., звільнено від покарання призначеного за першим епізодом за ст.185 ч.3 КК України вироком Березівського районного суду Одеської області від 14.09.2021 р. Вважати засудженим за вироком Березівського районного суду Одеської області від 14.09.2021 р. за ст.185 ч.3 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Виключено у вироку Березівського районного суду Одеської області від 14.09.2021 р. вказівку на застосування ст.70 ч.1 КК України у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння за першим епізодом ст.185 ч. 3 КК України. На підставі ст.71 КК України, до призначеного покарання за даним вироком частково приєднано покарання, невідбуте за вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 07.04.2021 р. у виді 5 років позбавлення волі та остаточно визначено покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі. В іншій частині вирок залишено без змін.

Початок строку відбування покарання 17.08.2021 року, кінець строку 17.02.2027 року.

Відбув 3 р. 08 м. 13 дн. станом на 30 квітня 2025 р. (день складання подання).

До державної установи «Одеська виправна колонія (№14)» прибув 23.08.2022 р. з державної установи "Ізмаїльський слідчий ізолятор". За весь період перебування в установі виконання покарань, відповідно до основних вимог ст.102 КВК України, мав порушення встановленого порядку виконання та відбування покарання, відповідно до ч.14 ст.134 КВК України визнається таким, що не має стягнень. До засудженого застосовувалися заходи заохочення у відповідності з порядком, встановленим ст.131 КВК України. Рішенням комісії установи 13.12.2023 року був переведений до дільниці соціальної реабілітації. Чесно та повно виконує свої трудові обов`язки, прагне до покращення кількісних та якісних показників виконуваної роботи, дбайливо ставиться до майна колонії і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, суворо дотримується правил техніки безпеки і безпеки праці, залучається без оплати праці до робіт з благоустрою колонії, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених, залучається до суспільно корисної праці за загальним правилом (ст.118 КВК України). Приймає участь у проведенні соціально- виховних заходів, що створює у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Дотримується санітарно-гігієнічних норм. Заборгованості за виконавчими листами немає. Сумлінною поведінкою і чесним ставленням до праці довів своє виправлення.

Станом на день розгляду справи про умовно-дострокове звільнення засуджений відбув більше 2/3 строку призначеного покарання. Таким чином, засуджений відбув визначену п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України частину покарання.

Відповідно до п. 1 ч.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 р. № 2 (далі Пленум) умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ч.2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Так, згідно до частини 1 та 2 ст.50 КК України, покарання, є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом об меженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. А також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Тобто мета покарання це те, чого прагне досягти держава, застосовуючи його щодо особи, яка вчинила злочин. Застосовуючи покарання , суд має на меті покарати винного, що необхідно для захисту суспільства і для задоволення почуття обурення і справедливості потерпілого, його близьких та суспільства в цілому.

Єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Відповідно до роз`яснень п.2 Постанови №2 від 26.04.2002 року Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність, що засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятного соціально-нормативного життя в суспільстві.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Враховуючи викладене, суд вважає, що засуджений ОСОБА_4 своєю поведінкою та ставлення до праці довів своє виправлення, відбув визначену п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України частину покарання, а тому суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 умовно-достроково від відбування призначеного судом покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 376, 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання начальника ДУ «Одеська виправна колонія (№14)» про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно-достроково від відбування покарання, що на день ухвалення рішення складає 01 рік 08 місяців 28 дні невідбутого покарання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1