справа № 235/1195/24
провадження № 1-кп/208/737/25
УХВАЛА

про продовження дії запобіжного заходу

26 червня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 в режимі ВКЗ

захисника ОСОБА_5 в режимі ВКЗ

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 січня 2024 року за № 0000027 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Суми Сумської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Красноармійського міськрайонного суду Донецької області перебуває зазначене кримінальне провадження.

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 травня 2025 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 строком на 60 днів, тобто до 07 липня 2025 року включно.

Прокурор ОСОБА_6 направила на адресу суду клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , посилаючись на існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від суду, може впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення. Прокурор висловила також прохання не визначати розмір застави як альтернативного запобіжного заходу.

Прокурор ОСОБА_3 , який входить до групи прокурорів в кримінальному провадженні, підтримав клопотання з мотивів, зазначених в ньому.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора х мотивів не згоди з ризи ками, зазначеними в ньому, вказавши, що не знайомий зі свідком, що не допитаний в судовому засіданні, зазначивши також, що не бажає повертатися в частину для продовження служби, оскільки непокоїться за своє життя, і вказав, що хотів би знаходитися вдома.

Захисник ОСОБА_5 підтримав позицію свого підзахисного і просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, посилаючись на відсутність ризиків, що зазначені прокурором, а також звернув увагу на тривалість перебування обвинуваченого під вартою.

Суд заслухавши учасників, оцінивши доводи клопотання прокурора та заперечення сторони захисту, вважає, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обстави кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу

Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

На думку суду, прокурором доведено наявність ризиків на час судового провадження, що полягають у можливості переховування від суду, а також впливу на свідків.

На наявність цих ризиків вказує те, що ОСОБА_4 інкримінується вчинення умисного тяжкого злочину, за вчинення якого, у разі встановлення його винуватості судом, останньому можливе призначення покарання у вигляді виключно позбавлення волі строком від 5 до 10 років. Обвинувачений не одружений, що у своїй сукупності свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків за місцем свого мешкання, що у свою чергу свідчить про можливість переховування він суду, оскільки ризик втечі ним може бути розцінений менш небезпечним, ніж кримінальне переслідування та процедура виконання покарань.

Крім того, ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідка у цьому кримінальному провадженню, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, адже обвинувачений проходить разом зі свідками військову службу в одній частині і ці свідки не всі ще не допитані в суді. Позиція сторони захисту, що обвинувачений не знайомий з цим свідком, і в той же час на відсутність згоди на виключення цього свідка з об`єму доказів, враховуючи клопотання прокурор про зміну об`єму доказів, свідчить про залишення зазначеного ризику.

Небажання обвинуваченого продовжувати проходження військової служби, про що обвинувачений заявив в суді при розгляді нинішнього клопотання, може свідчити про наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, зокрема і пов`язаного з самовільним залишенням частини або дезертирством, у разі застосування до обвинуваченого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, і в цій частині суд погоджується з обґрунтованістю цього ризику стороною обвинувачення

При цьому, на думку суду існуючи ризики такого ступеню дійсності, що запобігти їм не можливо шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Отже, є наявними ризики, передбачені п.п. 1 та 5 ч.1 ст.177 КПК України, а також обставини, передбачені ст.178 КПК України, що дають достатні підстави для продовження застосування щодо обвинуваченого виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою та свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

Водночас, за приписами ч.8 ст.176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті., тобто у виді тримання під вартою.

Отже, інший запобіжний захід, зокрема і домашній арешт, на чому наголошував обвинувачений, не може бути до нього застосований.

Оскільки прокурором доведена наявність ризиків, то відповідно є підстави для продовження дії запобіжного заходу, що був застосований до обвинуваченого.

Посилання сторони захисту на тривалість утримання обвинуваченого під вартою враховувалося судом, що і стало підставою як для визначення альтернативного запобіжного заходу у виді застави , так і в подальшому неодноразовому зменшенню розміру застави.

Отже зазначені обставини не можуть бути підставою для відмови в задоволенні клопотання прокурора, в той же час, враховуються судом і є підставою для зменшення розміру застави, а тому, керуючись приписами ч.ч.3 та 4 ст.183 КПК України, вважаю можливим визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченими обов`язків, передбачених цим Кодексом, у розмірі тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90840,00 гривень.

У разі застосування до обвинуваченого альтернативного запобіжного заходу, то останнього слід зобов`язати з`являтися за першим викликом до прокурора та суду, а також покласти обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст. ст.331, 392, главою 18 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити частково.

Продовжити застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми Сумської області, громадянина України запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на гауптвахті строком на 60 днів, тобто з 26 червня 2025 року по 24 серпня 2025 року включно.

Строк дії ухвали в частині дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 24 серпня 2025 року включно.

Визначити заставу в розмірі 90840 (дев`яноста тисяч вісімсот сорок ) гривень, які обвинувачений або заставодавець мають право внести у будь-який момент, що є підставою для звільнення обвинуваченого з-під варти, і останній вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави зобов`язати обвинуваченого з`являтися до суду за першим викликом та покласти на обвинуваченого обов`язки:

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи (служби);

- утриматися від спілкування зі свідком ОСОБА_7 .

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання вищеперерахованих обов`язків, та якщо будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин, застава буде звернена в дохід держави.

Копію ухвали направити до Білоцерковського зонального відділу ВСП у м. Біла Церква для відома і виконання, а також вручити обвинуваченому ОСОБА_4

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено учасникам судового провадження о 08 годині 15 хвилин 01 липня 2025 року.

Суддя ОСОБА_1