ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

захисника підозрюваного ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 липня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10.07.2025 задоволено клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.2 ст.307 КК України в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР під №0001106 від 29.03.2025.

Підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Луцьк Волинської області, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , громадянину України, українцю, не одруженому, маючому на утриманні малолітню дитину, не судимому,продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 13.08.2025 включно. Також залишено раніше визначений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.06.2025 розмір застави та покладені обов`язки у разі внесення застави.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що заявлені попередні ризики, передбачені п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України та на наявність яких посилається слідчий у поданому клопотанні, не зменшились і не змінились, а тому наявні підстави для продовження щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою. При цьому, будь-який інший більш м`який запобіжний захід, аніж тримання під вартою, не зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та дієво запобігти доведеним стороною обвинувачення ризикам.

Захисник підозрюваного ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_9 на вказане судове рішення подав апеляційну скаргу в якій просить його скасувати та обрати щодо його підзахисного інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт строком на 30 днів. Вважає, що слідчий та прокурор при розгляді клопотання не довели реальність ризиків, які виправдовують обмеження свободи ОСОБА_8 шляхом тримання під вартою, а також не довели фактичних даних, які давали б підстави стверджувати про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного. Ті ризики, на які посилається сторона обвинувачення є лише недоведеними припущеннями щодо процесуальної поведінки підозрюваного в майбутньому, які не були підтверджені належними і допустимими доказами. При цьому, сама тяжкість кримінального правопорушення не може бути підставою для продовження підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Окрім того зазначає, що підозрюваний ОСОБА_8 визнає свою винуватість в повному обсязі, до кримінальної відповідальності притягується вперше, є особою з інвалідністю третьої групи, на його утриманні перебуває малолітня дитина, має постійне джерело доходу у вигляді пенсії, а також постійно хворіє. Посилаючись на це, апелянт переконаний, що належну процесуальну поведінку підозрюваного зможе забезпечити запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою і, зокрема цілодобовий домашній арешт.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, пояснення підозрюваного та його захисника, які скаргу підтримали у повному обсязі, прокурора та слідчого, які просилискаргу відхилити через її безпідставність, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

За положеннями ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч.2 ст.177 КПК).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ст.178 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно із ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею, за умови доведення прокурором в клопотанні, поданому до суду в порядку ст.199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою за положеннями ч.1 ст.183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.176-178 КПК України, п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 №4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у виді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» запобіжний захід тримання під вартою має застосовуватися лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатися ухилятися від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що вказані вимоги законодавства при розгляді клопотання про продовження строку запобіжного заходу в даному провадженні слідчим суддею були дотримані у повній мірі.

З матеріалів провадження встановлено, що СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування в межах кримінального провадження, 29.03.2025 внесеного до ЄРДР під №0001106, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення 13 червня 2025року оголошено ОСОБА_8 , обґрунтованість якої, окрім визнавальних його показів, стверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, що належним чином перевірені слідчим суддею і, яким надана відповідна правова оцінка.

Встановлено і те, що ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.06.2025, залишена без змін судовим рішенням апеляційного суду, підозрюваному ОСОБА_8 , було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 30 днів, тобто до 11.07.2025 включно, із визначенням розміру застави - 181 680 грн., з покладенням, у разі її внесення, обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Таким чином, з матеріалів провадження встановлено, що підставами для обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою стали наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, яка стверджується матеріалами кримінального провадження, а метою запобігання спробам переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, та вчинення інших кримінальних правопорушень.

Колегія суддів вважає, що з моменту взяття ОСОБА_8 під варту та до моменту вирішення клопотання про продовження строку тримання під вартою в даному провадженні, не змінилися обставини, які стали підставою для обрання щодо нього такого запобіжного заходу та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку підозрюваного зможе забезпечити більш м`який запобіжний захід.

Наведені слідчим у клопотанні підстави для продовження строку тримання під вартою підозрюваному є належним чином обґрунтовані і вмотивовані, а ризики, передбачені п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які й слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не змінилися.

З урахуванням вищенаведеного, особи підозрюваного ОСОБА_8 , який хоча і має постійне місце проживання, визнає свою винуватість у вчиненні злочину щодо якого йде мова у даному кримінальному провадженні, до кримінальної відповідальності притягується вперше, є особою з інвалідністю третьої групи, на його утриманні перебуває малолітня дитина, а також постійно хворіє, однак в даний час обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів …., санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна, відсутність медичних документів в підтвердження неможливості його утримання в слідчому ізоляторі, доведеності існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, апеляційний суд вважає, що інші, будь-які більш м`які запобіжні заходи аніж тримання під вартою, будуть недостатніми для запобігання таким ризикам.

Тому апеляційний суд вважає, що слідчий суддя обґрунтовано продовжив підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою, із залишенням раніше визначеного судовим рішенням розміру застави.

При цьому, цілком обґрунтованими і доведеними є ризики, які зазначені у клопотанні та рішенні слідчого судді, у зв`язку з чим апеляційні доводи про те, що такі ризики є лише непідтвердженими припущення сторони обвинувачення, апеляційним судом до уваги як на підставу для скасування або зміни судового рішення, не приймаються.

Також повністю безпідставними єдоводи сторони захисту про те, що стороною обвинувачення не доведено того, що більш м`який запобіжний захід аніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, оскільки на думку колегії суддів в цій частині клопотання слідчого та рішення слідчого судді є обґрунтованими.

А тому, апеляційні доводи, які викладені в апеляційній скарзі сторони захисту та були наведені в ході судового розгляду провадження, не заслуговують на увагу суду, оскільки, як вбачається із оскаржуваного судового рішення, фактично були предметом розгляду в суді першої інстанції і їм була дана вірна юридична оцінка. При цьому,на думку апеляційного суду такі доводи фактично зводяться до довільної та суперечливої інтерпретації дійсних обставин провадження та відповідних норм чинного законодавства і жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції.

Таким чином, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки дане судове рішення є законним та обґрунтованим в розумінні ст.370 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.376, 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 липня 2025 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді