УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000014 від 20.02.2025 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор в рамках кримінального провадження № 0000014 від 20.02.2025 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 263 КК України звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту з метою збереження речових доказів на майно, яке було виявлено та вилучено 29.07.2025 року під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: магазин чорного кольору з маркуванням lock 47574 з набоями калібру 9х19мм в ньому в кількості 8 штук та окремо 20 набоїв калібру 9х19мм з тримачем до них.

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК країни речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000014 від 20.02.2025 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 263 КК України, що підтверджується долученими до даного клопотання матеріалами в сукупності.

Досудовим розслідуванням встановлено, що адвокат ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб, з метою особистого збагачення та підриву обороноздатності України, залучивши окремих службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 , організував протиправну схему ухилення громадянами України від мобілізації шляхом оформлення бронювання/відстрочок від мобілізації, організації втеч з території ТЦК та збірних пунктів ЗСУ, зняття з «розшуку», оформлення інвалідності/непридатності та інших підстав для уникнення призову або безперешкодного перетину ДКУ.

Так, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з службовими особами ТОВ «Центр досліджень безпілотних систем», , а саме, з директором ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , засновником ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та братом засновника ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , використовуючи статус критичності вказаного підприємства, шляхом фіктивного працевлаштування «бронюють» військовозобов`язаних громадян від мобілізації, чим здійснюють перешкоджання законній діяльності ЗСУ у сфері здійснення мобілізації, в умовах повномасштабної війни.

Разом з тим, ОСОБА_5 усвідомлюючи, що громадяни України яким останній сприяє в ухиленні від мобілізації, у передбаченому порядку не здійснили оновлення військово-облікових даних та перебувають у статусі «розшук», залучав на окремих етапах своєї протиправної діяльності службових осіб ТЦК та СП, які за отриману та розподілену з ОСОБА_5 неправомірну вигоду, безпідставно вносили зміни до бази даних «Оберіг», знімаючи відмітку «розшук» з осіб, які вчинили порушення у сфері мобілізаційного законодавства.

Так, 29.07.2025 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси було проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено: магазин чорного кольору з маркуванням lock 47574 з набоями калібру 9х19мм в ньому в кількості 8 штук та окремо 20 набоїв калібру 9х19мм з тримачем до них.

Слідчим суддею, на підставі долучених до клопотання матеріалів, встановлено, що вилучені предмети відповідають критеріям речових доказів, встановленим ч. 1 ст. 98 КПК України, з огляду на наступне.

Так, вилучені в ході проведення обшуку предмети імовірно є предметами вчинення злочину, можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та підтверджувати причетність ОСОБА_4 до вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна з метою збереження речових доказів, які можуть мати суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучене майно може бути речовими доказами в рамках кримінального провадження.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливої зміни або знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна критеріям речових доказів, власник майна, в порядку ст. 174 КПК України, має процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000014 від 20.02.2025 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 263 КК України задовольнити.

Накласти арешт із забороною розпорядження та користування на майно, яке було виявлено та вилучено 29.07.2025 року під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: магазин чорного кольору з маркуванням lock 47574 з набоями калібру 9х19мм в ньому в кількості 8 штук та окремо 20 набоїв калібру 9х19мм з тримачем до них.

Виконання ухвали покласти на прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1