Справа № 279/3421/25 Провадження№1-кс/279/794/25
У Х В А Л А

іменем України

05 червня 2025 року

Слідчий суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача СД Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000121 від 03.06.2025, за ч.1 ст.358 КК України про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Дізнавач СД Коростенського РУПГУ НП в Житомирській області звернувся з клопотанням про арешт майна по кримінальному провадженню №0000121 від 03.06.2025, за ознаками проступку, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, в якому вказав, що 02.06.2025 до чергової частини Коростенського РУП надійшло повідомлення від поліцейського СРПП Коростенського РУП по факту того що під час перевірки документів, а саме: свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки "BMW" з д.н.з. НОМЕР_1 чорного кольору були виявлені ознаки підробки.

В ході проведення огляду місця події 02.06.2025 в період часу з 21:40 по 22:07 на ділянці місцевості, яка знаходиться на відстані п`яти метрів від будинку за адресою м.Коростень, вул. Грушевського, буд.8, де в громадянина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , та добровільно надав працівникам поліції для огляду, автомобіль марки "BMW" з д.н.з. НОМЕР_2 , який на момент огляду був лимонного кольору, і в подальшому даний автомобіль був поміщений до штрафмайданчику за адресою м.Коростень, вул. С.Кемського, буд.3, також в даного громадянина було вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки "BMW" з д.н.з. НОМЕР_1 в якому вказаний колір: чорний та дане свідоцтво було поміщене до спец пакету CRI1263823 в подальшому дане свідоцтво було вилучено до

Коростенського РУП в якості речових доказів.

Клопотав про накладення арешту на вищевказане майно.

Дослідивши матеріали клопотання судом встановлено, що дані по вказаному в клопотанні факту 03.06.2025 СД Коростенського РУП ГУНП України в Житомирській області були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000121 за ознаками проступку, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

В ході огляду місця події 02.06.2025 на ділянці місцевості, яка знаходиться на відстані п`яти метрів від будинку за адресою м.Коростень, вул.Грушевського, буд.8, де в громадянина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , та добровільно надав працівникам поліції для огляду, автомобіль марки "BMW" з д.н.з. НОМЕР_2 , який на момент огляду був лимонного кольору, і в подальшому даний автомобіль був поміщений до штрафмайданчику за адресою м.Коростень, вул. С.Кемського, буд.3, також в даного громадянина було вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки "BMW" з д.н.з. НОМЕР_1 в якому вказаний колір: чорний та дане свідоцтво було поміщене до спец пакету CRI1263823 в подальшому дане свідоцтво було вилучено до Коростенського РУП в якості речових доказів.

Вилучений транспортний засіб, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу 02.06.2025 відповідає критеріям, зазначеним у п.1 ч.2 ст.167 КПК України, є речовим доказом у кримінальному провадженні та зберіг на собі сліди кримінального правопорушення.

Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно з вимогами ч.6 ст.132 КПК України, до клопотання слідчого, дізнавача, прокурора про застосування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Подане дізначем клопотання відповідає вимогам ст.171 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з вимогами п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За змістом ст.173 КПК України особа, яка подала клопотання про арешт майна, має довести необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другоїстатті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другоїстатті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другоїстатті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другоїстатті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. Під час вирішення справи по заявленому клопотанню слідчим суддею враховані вимоги пп.1, 2, 5 ч.2 ст.173 КПК України. Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Під час судового розгляду встановлено, що метою накладення арешту на майно, яке тимчасово вилучене 02.06.2025 під час огляду місця події є забезпечення збереження речових доказів, необхідність проведення судових експертиз, запобігання до завершення проведення необхідних слідчих дій у кримінальному провадженні конструктивним змінам, внаслідок капітального та поточного ремонтів в ході обслуговування автомобіля, що може негативно відбитися на ході та результатах досудового розслідування та може позбавити можливості використати його як доказ у кримінальному провадженні та розпорядження майном з боку його власників та інших третіх осіб, які заявлять право вимоги на нього, зокрема відчуження, зміни, спотворення, знищення майна, яке є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Доказів негативних наслідків від застосування такого максимального заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Оскільки в матеріалах клопотання міститься достатньо підстав вважати, що тимчасово вилучене майно є доказом в кримінальному провадженні, обмеження права власності на це майно є розумним і співмірним, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речового доказу.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження. Разом з тим, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до положень ст.174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

За таких обставин справи, приходжу до висновку, що органом досудового розслідування доведено наявність підстав для накладення арешту на вилучене майно, а тому клопотання є обгрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.167, 170-173 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно у кримінальному провадженні №0000121, а саме: на автомобіль марки "BMW" д.н.з. НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки "BMW" д.н.з. НОМЕР_2 , яке було поміщене до спец. пакету CRH 263823 з забороною розпоряджатися та користуватися вказаним майном.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_5

Копія згідно з оригіналом