Справа № 296/4674/25
УХВАЛА

Іменем України

02 травня 2025 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

слідчої ОСОБА_3 ,

власників майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представників власників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області майор поліції ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира із клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене 28.04.2025 в ході обшуку в квартирі, де проживає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи клопотання слідчий вказує, що СУ ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені №0000726 від 04.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 355 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що не раніше 27.02.2025 між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виникли цивільно-правові зобов`язання у формі усного договору, відповідно до якого ОСОБА_9 , як директор благодійного фонду «ВЕНЕРА» () зобов`язувався надати ОСОБА_8 послуги із пошуку та придбання транспортного засобу за кордоном, подальшого його транспортування до території України, митного оформлення та державної реєстрації. Крім того, згідно домовленості транспортний засіб автомобіль мав відповідати наступним параметрам: фургон, технічний стан «на ходу», всі деталі, вузли та агрегати у технічно справному стані; кінцева вартість до 3000 доларів США. У свою чергу, ОСОБА_8 зобов`язувався прийняти надані послуги та оплатити їх.

На виконання усного договору, ОСОБА_9 на інтернет-сайті «avtoplus.lt» знайшов оголошення про продаж автомобіля марки «Citroen Jumper», 2007 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , що перебував та реалізовувався на території Литовської Республіки.

Узгодивши купівлю вказаного автомобіля, ОСОБА_8 у період з 13 год 21 хв по 15 год 24 хв 20.03.2025 перерахував зі своєї банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 ОСОБА_9 на банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 грошові кошти в сумі 91 000 (дев`яносто одна тисяча) гривень.

Через декілька днів, ОСОБА_9 дізнався, що процедура оформлення та доставки зазначеного автомобіля займе більше часу, ніж зазвичай, про що він повідомив ОСОБА_8 .

У зв`язку з цим, ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_9 , що відмовляється чекати доставки автомобіля марки «Citroen Jumper», 2007 року випуску з-за кордону та бажає отримати свої кошти в розмірі 91 000 (дев`яносто одна тисяча) гривень назад, на що ОСОБА_9 погодився.

Так, 02.04.2025 ОСОБА_9 зі своєї картки АТ «ПУМБ» № НОМЕР_4 здійснив два перекази грошових коштів у сумі 15 050 (п`ятнадцять тисяч п`ятдесят) гривень та 20 050 (двадцять тисяч п`ятдесят) гривень на банківську картку ОСОБА_8 АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 як часткове повернення боргу та повідомив, що наразі не в змозі повернути всю суму коштів, але зобов`язується зробити це найближчим часом.

У подальшому, не пізніше 18 год 52 хв 02.04.2025 ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_4 про існуючу перед ним заборгованість ОСОБА_9 .

В цей час, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на примушування ОСОБА_9 до виконання цивільно-правових зобов`язань на користь ОСОБА_8 , поєднаного з насильством, що не є небезпечним для життя і здоров`я та із погрозою вбивства чи заподіяння тяжких тілесних ушкоджень.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на примушування ОСОБА_9 виконати умови цивільно-правових зобов`язань, які полягають у поверненні грошових коштів в сумі 55 900 гривень на користь ОСОБА_8 , діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, і свідомо бажаючи їх настання, 02.04.2025 у період часу з 18 год 52 хв по 19 год 45 хв ОСОБА_4 , використовуючи абонентський номер телефону НОМЕР_5 , через мобільний додаток «WhatsApp» зателефонував до ОСОБА_9 та запропонував зустрітись на АЗК «ОККО», що неподалік с. Зарічани, Житомирського району, Житомирської області, на що потерпілий погодився.

Прибувши на територію АЗК «ОККО», що розташована за адресою: майдан Бердичівський, 11, в с. Зарічани, Житомирського району Житомирської області та зустрівшись з ОСОБА_10 , ОСОБА_4 у період часу з 19 год 45 хв по 20 год 15 хв висловив потерпілому погрози заподіяння тілесних ушкоджень за неповернення грошових коштів в сумі 55 900 гривень ОСОБА_8 та з метою примушування ОСОБА_9 до виконання зобов`язань у найкоротший термін, ОСОБА_4 наніс йому кілька ударів долонями по обличчю, завдавши фізичного болю тобто застосував до потерпілого фізичне насильство, що не є небезпечним для життя і здоров`я.

У подальшому, ОСОБА_4 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, з метою примушування ОСОБА_9 до виконання цивільно-правових зобов`язань на користь ОСОБА_8 , у період часу з 03.04.2025 по 09.04.2025, використовуючи абонентський номер телефону НОМЕР_5 , через мобільний додаток «WhatsApp» неодноразово продовжив висловлювати потерпілому погрози вбивством чи заподіяння тяжких тілесних ушкоджень у випадку невиконання ОСОБА_10 цивільних зобов`язань.

Так, 28.04.2025 у період часу з 07 год. 22 хв. до 10 год. 16 хв. слідчим СУ ГУНП в Житомирській області проведено обшук на підставі ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира по справі №296/4413/25 від 24.04.2025 в квартирі, де проживає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено наступне майно: ноутбук НР Laptop Model 15s-fg0002ua, в корпусі сірого кольору з зарядним пристроєм до нього; мобільний телефон Iphone моделі 15 ProMax IMEI1: НОМЕР_6 , IMEI2: НОМЕР_7 , в корпусі темно-сірого кольору, з сім-картою на номер НОМЕР_5 .

Вказаний мобільний телефон, зі слів ОСОБА_4 , є його власністю, а ноутбук, яким він користується, є власністю його цивільної дружини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що також проживає за вищеназваною адресою.

Враховуючи, що є достатньо підстав вважати, що вищевказані предмети, вилучені в ході обшуку, містять в собі інформацію, а саме відеозаписи та переписки в інтенет-месенджерах щодо вчинення кримінального правопорушення, які можуть бути використані як доказ факту і обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто підпадають під критерії, визначені ст. 98 КПК України, відповідною постановою слідчого від 28.04.2025 зазначені предмети визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

В цей же день, 28.04.2025, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 355 КК України.

Слідчий просить накласти арешт на вищезазначене майно з метою збереження речових доказів.

В судовому засіданні слідча підтримала заявлені вимоги з пістав викладених у клопотанні. Вказала, що ноутбук необхідо оглянути за участю спеціаліста на що потрібен час.

Представник власника майна ОСОБА_4 ОСОБА_6 заперечив щодо накладення арешту на мобільний телефон, оскільки ОСОБА_4 самостійно надав його слідчому. Вказав, що клопотання слідчого необгрунтоване та до задоволення не підлягає.

ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав думку адвоката.

Представник власника майна ОСОБА_5 ОСОБА_7 зазначив, що підстави для накладення арешту на ноутбук відсутні. Вилучений ноутбук немає ніякого відношення до кримінального правопорушення.

ОСОБА_5 повідомила що є власником ноутбуку на якому відсутні будь які записи, які стосуються кримінального провадження.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали клопотання наданні органом досудового розслідування, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Як визначено ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ухвалою слідчого судді від 24.04.2025р. у справі № 296/4413/25 клопотання слідчого задоволено. Надно дозвіл групі слідчих, визначеним у складі групи слідчих СУ ГУНП в Житомирській області по розслідуванню кримінального провадження №0000726 від 04.04.2025 на проведення обшуку в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання і вилучення: грошових коштів, що одержані в результаті вчинення кримінального правопорушення, документи, які фіксують відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема чеки про перерахування грошових коштів з фінансових та банківських установ, банківські картки, планшети, мобільні телефони, електронні носії інформації (флешкарти різного виду та типу, та ін.) ноутбуки та інша комп`ютерна техніка, сім-картки, пластикові карти з-під сім-карток із зазначенням абонентських номерів телефонів (скретч карти), чорнові записи, які підтверджують факт злочинної діяльності останнього.

Зі змісту клопотання вюачається, що 28.04.2025р. у період часу з 07 год. 22 хв. до 10 год. 16 хв. слідчим СУ ГУНП в Житомирській області проведено обшук квартирі, де проживає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: ноутбук НР Laptop Model 15s-fg0002ua, в корпусі сірого кольору з зарядним пристроєм до нього; мобільний телефон Iphone моделі 15 ProMax IMEI1: НОМЕР_6 , IMEI2: НОМЕР_7 , в корпусі темно-сірого кольору, з сім-картою на номер НОМЕР_5 .

В цей же день, 28.04.2025, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 355 КК України.

Постановою слідчого від 28.04.2025р. вищезазначене майно визнано речовими доказами.

Власники майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та їх представники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечили щодо накладення арешту на вищезазначене майно. Вказали, що мобільний телефон було самостійно надано ОСОБА_4 слідчому, а інформація, яка міститься на нотбуці не має відношення до кримінального провадження.

Разом з тим, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, докази, долучені до клопотання, слідчий суддя приходить до переконання, що речі, вилучені в ході проведення 28.04.2025р. у період часу з 07 год. 22 хв. до 10 год. 16 хв. обшук квартири, де проживає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , є речовим доказом по кримінальному провадженні, оскільки містять відомості, які можуть бути використанні як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому з метою забезпечення збереження речових доказів, наявні підстави для накладення арешту на майно, позбавивши його власників, офіційних володільців, третіх осіб, можливості відчуження, розпоряджання, використання.

Керуючись ст.ст.131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 28.04.2025 в ході обшуку квартири, де проживає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

1. ноутбук НР Laptop Model 15s-fg0002ua, в корпусі сірого кольору з зарядним пристроєм до нього;

2. мобільний телефон Iphone моделі 15 ProMax IMЕI1: НОМЕР_6 , IMEI2: НОМЕР_7 , в корпусі темно-сірого кольору, з сім-картою на номер НОМЕР_8 .

Ухвала судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду на протязі 5 днів з часу її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 08.05.2025 о 14 год.10хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1