Справа № 366/1565/25
Провадження №1-кс/366/346/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2025 с-ще Іванків

Слідчий суддя Іванківського районного суду Київської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання начальника Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному проваджені № 0000189, внесеному в ЄРДР 27.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

І. Узагальнені доводи особи, яка подала клопотання

Прокурор звернувся в суд з клопотанням, у якому просив накласти арешт на вилучене 26.05.2025 під час проведення огляду місця події майно, а саме гужову повозку та 19 соснових колод різного діаметру, довжиною по 4 м. кожна, які просив залишити на відповідальному зберіганні в посадових осіб ДП «Ліси України».

Клопотання мотивоване тим, що 26.05.2025 від працівників ДП «Ліси України» надійшло повідомлення про те, що в лісовому масиві поблизу с. Прибірськ Вишгородського району Київської області зупинено автомобіль марки УАЗ д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням невідомого чоловіка, який в гужовій повозці перевозив колоди сосни звичайної довжиною по 4 м кожна в кількості 19 колод. В подальшому з`ясувалось, що ці колоди незаконно зрізані в 71 кварталі 5 виділу Оранського лісництва Іванківського надлісництва філії «Столичний лісовий офіс» ДП «Ліси України».

Під час реагування на це повідомлення, проведено огляду місця події, а саме відкритої ділянки місцевості поблизу вул. Вишнева в с. Прибірськ, в ході якого виявлено та вилучено згадану повозку з дровами.

27.05.2025 відомості про цю подію внесені в ЄРДР за ч. 1 ст. 246 КК України

Прокурор стверджує, що викладені обставини свідчать про наявність події кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, а тимчасово вилучене майно є речовим доказом у кримінальному провадженні. Незастосування до нього арешту може призвести до ризиків його відчуження, знищення, приховування, перетворення або зміни.

ІІ. Позиції сторін

Прокурор ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце судового засідання повідомлений вчасно та належним чином.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 172 КПК України, неявка прокурора не перешкоджає розгляду клопотання.

Викликати у судове засідання власника тимчасово вилученого майна не надалось можливим, оскільки в суду відсутні відомості про власника такого майна.

Відсутність власника у судовому засіданні не позбавить його права звернутись в суд з клопотанням про скасування арешту майна в порядку ст. 174 КПК України та/або оскаржити судове рішення, у разі незгоди з ним до суду апеляційної інстанції.

У зв`язку з неявкою учасників справи, на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання не здійснювалось.

ІІІ. Рух клопотання

Клопотання надійшло до суду засобами поштового зв`язку 28.05.2025. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, слідчим суддею визначено суддю ОСОБА_1 .

В період з 27.05.2025 по 09.06.2025 суддя ОСОБА_1 перебувала в нарадчій кімнаті в складі суду у кримінальному провадженні, де ухвалювала вирок, що унеможливлювало в цей період вирішити питання про призначення судового засідання для розгляду клопотання.

Після виходу з нарадчої кімнати судове засідання призначено на 10.06.2025.

За ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду.

Процесуальні строки поділяються на строки реалізації права та строки виконання обов`язку. Їх недотримання спричиняє різні правові наслідки. Закінчення строків реалізації права призводить до втрати можливості з боку носія цього права ним скористатися. Закінчення строку виконання обов`язку не спричиняє його припинення. Обов`язкова дія повинна бути виконана і після закінчення строку, крім випадків, коли виконання обов`язку призведе до порушення процесуальних прав учасників провадження (постанова Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 08.04.2020 у справі № 263/15845/2019, провадження № 51-6165км19).

Визначений ч. 1 ст. 172 КПК строк є строком виконання обов`язку. Тому, враховуючи перебування судді в нарадчій кімнаті, що стало причиною пропуску згаданого вище строку, слідчий суддя зобов`язана розглянути клопотання по суті.

ІV. Оцінка слідчого судді

Вивчивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до такого.

Згідно з положеннями ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб (абзац 2 ч. 1 ст. 170 КПК України).

Відповідно до вимог ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутись прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Відповідно до положень ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Клопотання подане прокурором з метою збереження речових доказів.

За ч. 4 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).

З огляду на вивчені та дослідженні долучені до клопотання матеріали кримінального провадження, що надані прокурором, слідчим суддею встановлено таке.

СВ ВП № 1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000189, внесеному в ЄРДР 27.05.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України та за наведених вище обставин.

26.05.2025 від працівників ДП «Ліси України» надійшло повідомлення про те, що в лісовому масиві поблизу с. Прибірськ Вишгородського району Київської області зупинено автомобіль марки УАЗ д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням невідомого чоловіка, який в гужовій повозці перевозив колоди сосни звичайної довжиною по 4 м кожна в кількості 19 колод. В подальшому з`ясувалось, що ці колоди незаконно зрізані в 71 кварталі 5 виділу Оранського лісництва Іванківського надлісництва філії «Столичний лісовий офіс» ДП «Ліси України».

Під час реагування на це повідомлення, 26.05.2025, в період часу з 21 год. 25 хв. по 22 год. 00 хв. слідчим проведено огляду місця події, а саме відкритої ділянки місцевості поблизу вул. Вишнева в с. Прибірськ, в ході якого виявлено та вилучено згадану повозку з дровами.

З огляду на встановлені обставини, слідчих суддя приходить до таких висновків.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється за ч. 1 ст. 246 КК України, диспозиція якої передбачає відповідальність за незаконну порубку дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду.

Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного суду України від 10.12.2004 № 17 «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля», під знаряддями злочину в таких справах треба розуміти предмети чи технічні засоби, які умисно використовувалися їх власником чи співучасниками злочину для незаконного полювання, рибальства, порубки дерев тощо, а також для полегшення вчинення зазначених дій: рушниці, вибухівка, рибальські сіті, транспортні засоби (останні можуть бути визнані знаряддям злочину не тільки тоді, коли вони використовувалися безпосередньо в процесі полювання чи рибальства, а й коли без їх використання вчинення злочину було б неможливим чи надто складним).

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про доведеність прокурором тієї обставини, що тимчасово вилучена деревина є об`єктом вчинення імовірно вчиненого злочину, а гужова повозка його знаряддям, тому вони є речовими доказами.

Щодо способу накладення арешту на майно, яке є речовим доказом, слідчий суддя приходить до такого.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Прокурор у клопотанні не зазначив, в який спосіб він просить накласти арешт на речові докази, зокрема шляхом заборони відчуження, користування, розпорядження. Однак, прохальна частина клопотання про місце їх зберігання відповідає критеріям всіх трьох способів.

Враховуючи те, що тимчасово вилучена повозка та деревина є речовими доказами, на них слід накласти арешт шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження, що зможе запобігти ризикам їх знищення, псування, перетворення.

Щодо місця зберігання тимчасово вилученого майна, слідчий суддя зазначає таке.

Прокурор просив залишити тимчасово вилучені речові докази на відповідальному зберіганні посадових осіб ДП «Ліси України».

Однак, з таким способом визначення місця зберігання речових доказів слідчий суддя погоджується частково.

З однієї сторони, визначення таких місць відповідатиме способу накладення арешту шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження, що зможе запобігти ризикам знищення, спотворення, приховування тощо речових доказів.

З іншого боку, ухвалення рішення про визначення конкретного місця зберігання речового доказу матиме наслідком створення перешкод у здійсненні з речовими доказами слідчих дій та, за необхідності, судових експертиз, які не зможуть проводитись в одному, конкретно визначеному місці та суперечитиме принципу правової визначеності (отримавши судове рішення про зберігання того чи іншого речового доказу у визначеному місці, виконання судового рішення матиме місце лише в тому випадку, поки речовий доказ зберігатиметься в такому місці, фактично без можливості його використання у слідчий діях та судових експертизах, які очевидно потребуватимуть необхідності переміщення речового доказу з а межі визначеного судовим рішенням місця)

За таких обставин, речові докази слід залишити у розпорядженні слідчого, який проводить досудове розслідування і який самостійно визначатиме місце перебування речових доказів по мірі необхідності.

Саме такий вид арешту тимчасово вилученого майна на переконання слідчого судді є необхідним для виконання завдань КПК України, зокрема він унеможливить приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження речових доказів у кримінальному провадженні, при цьому такий арешт буде спів розмірним завданням кримінального провадження та не спричинить надмірних та невиправданих негативних наслідків для громадян.

Керуючись вимогами ст.ст. 98, 131, 167, 170-172, 173, 174, 369, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження на вилучене 26.05.2025 під час проведення огляду місця події майно, а саме гужову повозку та 19 соснових колод різного діаметру, довжиною по 4 м. кожна, залишивши їх у розпорядженні слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні.

Контроль за виконанням цієї ухвали покласти на начальника Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_2 .

Копію цієї ухвали передати для виконання уповноваженому на це органу, вручити прокурору та надати іншим заінтересованим особам.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1