УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 року

м. Київ

справа № 552/7435/22

провадження № 51-1945 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженої ОСОБА_5 на вирок Київського районного суду м. Полтави від 19 січня 2023 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 05 березня 2025 року щодо останньої,

встановив:

Вироком Київського районного суду м. Полтави від 19 січня 2023 року, залишеним без змін ухвалою Полтавського апеляційного суду від 05 березня 2025 року, ОСОБА_5 засуджено до покарання:

- за ч. 3 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 цього Кодексу у виді позбавлення волі на строк 4 роки із конфіскацією 1/2 частини належного їй на праві власності майна;

- за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 цього Кодексу у виді позбавлення волі на строк 3 роки із конфіскацією 1/2 частини належного їй на праві власності майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки із конфіскацією 1/2 частини належного їй на праві власності майна.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили обрано у виді особистого зобов`язання.

Ухвалено службі у справах дітей Виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтава раді вирішити питання про влаштування трьох малолітніх дітей на час відбування покарання ОСОБА_5 .

Вирішено питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження, речових доказів та процесуальних витрат.

За вироком суду ОСОБА_5 визнано винуватою у тому, що вона у період часу до 29 квітня 2022 року, використовуючи власний мобільний телефон марки «Samsung SM-M315F/DSN» (№ НОМЕР_1 ), із підключенням до мережі Інтернет та встановленим на ньому додатком «Telegram», вступила із невстановленою особою - учасником телеграм-каналу « ІНФОРМАЦІЯ_1 », матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, в попередню змову, за змістом якої вона мала одержувати від зазначеної особи поштові відправлення з наркотичними засобами та психотропними речовинами, що надходили з різних міст України на поштові відділення служби доставки «Нова Пошта» у м. Полтава. Вказані наркотичні засоби та психотропні речовини ОСОБА_5 повинна була розфасовувати й упаковувати належним чином та залишати в різних місцях м. Полтава для невстановлених осіб, при цьому фотографувати місця сховів і через мобільний додаток «Telegram» відправляти їх невстановленій особі. У свою чергу, невстановлена особа мала перераховувати ОСОБА_5 на електронний гаманець, зареєстрований у платіжній системі «Global24», грошові кошти як винагороду.

У період часу до 10 липня 2022 року ОСОБА_5 , реалізуючи раніше досягнуту з невстановленою особою попередню змову, діючи з умислом на незаконне придбання з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів і психотропних речовин в особливо великих розмірах, у відділеннях ТОВ «Нова Пошта» в м. Полтава отримала від невстановленої особи поштові відправлення, в яких знаходилися: пігулки, що містили психотропну речовину, обіг якої заборонено, - «MDMA», масою не менше 1,089 г та 20,960 г, що є особливо великим розміром; 6 полімерних пакетів із кристалічними речовинами, що містили психотропну речовину, обіг якої обмежено, - метамфетамін, загальною масою не менше 0,3349 г, та полімерний пакет із кристалічною речовиною, що містила особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - «MDMA», масою не менше 0,00132 г; полімерні зіп-пакети із речовиною рослинного походження, що є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, - канабісом, загальною масою не менше 2,057 г; полімерний пакет, що містив особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - ЛСД, масою не менше 0,00474 г; 4 прозорі полімерні пакети, всередині яких знаходилися особливо небезпечні психотропні речовини, обіг якої заборонено, - плодовим тілом грибів, загальною массою не менше 138,9829 г, що становить особливо великий розмір; 2 полімерних пакети із кристалічними речовинами, що містили особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - «MDMA», масою не менше 0,16412 г та 0,35512 г; 2 прозорі полімерні пакети з речовиною рослинного походження, що є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, - канабісом, масою не менше 0,686 г та 0,709 г; 2 прозорих полімерних пакети з кристалічною речовиною та порошкоподібною речовиною, що є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено, - «MDMA», загальною масою не менше 16,03166 г, що становить особливо великий розмір.

В подальшому ОСОБА_5 перенесла зазначені наркотичні засоби та психотропні речовини до орендованої квартири у АДРЕСА_1 , де і зберігала їх за попередньою змовою з невстановленою особою, до моменту виявлення та вилучення поліцією в ході обшуку 12 липня 2022 року, під час якого також було виявлено та вилучено: електронні ваги, фрагмент полімерного стакана, металеву ложку й аркуш паперу, на поверхнях яких знаходились психотропні речовини, обіг яких обмежено, - амфетамін та метамфетамін, а також особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено, - «MDMA».

Крім того, ОСОБА_5 , діючи повторно, з умислом на незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів і психотропних речовин у великих та особливо великих розмірах, 10 липня 2022 року, близько 17 год 43 хв., використовуючи вказаний власний мобільний телефон, із підключенням до мережі Інтернет та встановленим на ньому додатком «Telegram», у ході листування з невстановленою особою - учасником телеграм-каналу « ІНФОРМАЦІЯ_1 », домовилась про отримання від останньої поштових відправлень із особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, - канабісом, масою не менше 399,1 г, та психотропною речовиною, обіг якої обмежено, - амфетаміном, масою не менше 75,194 г.

В той же час, невстановлена особа, на виконання попередньої домовленості з ОСОБА_5 , поштовим відправленням № 0638 з відділення № 19 ТОВ «Нова Пошта» у м. Кривий ріг (вул. Мусогорського, 13) відправила вказані вище наркотичні засоби та психотропні речовини, на відділення № 14 ТОВ «Нова Пошта» у м. Полтава (вул. Олеся Гончара, 19-А), вказавши відправником « ОСОБА_6 », а отримувачем - « ОСОБА_7 », під анкетними даними якої в мобільному додатку «Нова пошта» була зареєстрована ОСОБА_5

11 липня 2022 року, близько 17 год 11 хв., відправила у посилці поштовим відправленням № 66091 з відділення № 4 ТОВ «Нова Пошта» у м. Кривий Ріг (вул. Вадима Гурова, 2-А) на відділення № 14 ТОВ «Нова Пошта» у м. Полтава (вул. Олеся Гончара, 19-А), вказавши відправником « ОСОБА_8 », а отримувачем - « ОСОБА_7 », під анкетними даними якої в мобільному додатку «Нова пошта» була зареєстрована ОСОБА_5 .

Після отримання названих вище поштових відправлень, ОСОБА_5 , за попередньою домовленістю з невстановленою особою, повинна була розфасовувати та упаковувати належним чином наркотичні засоби та психотропні речовини, які знаходились у посилках, після чого обмотати їх липкою стрічкою і помістити фіксовану кількість вказаних згортків до більших пакетів, щоб у подальшому залишити в різних місцях м. Полтава для інших невстановлених осіб. Далі ОСОБА_5 , використовуючи фотокамеру власного мобільного телефону, мала сфотографувати місця сховів і через мобільний додаток «Telegram» відправити їх невстановленій особі. У свою чергу, невстановлена особа повинна була перерахувати ОСОБА_5 на електронний гаманець, зареєстрований у платіжній системі «Global24», грошові кошти як винагороду.

12 липня 2022 року, близько 17 год 42 хв., ОСОБА_5 у відділенні № 14 ТОВ «Нова Пошта» у м. Полтава (вул. О. Гончара, 19-А), використовуючи встановлений на її мобільному телефоні додаток «Нова Пошта» та картку клієнта « ОСОБА_7 », одержала поштові відправлення № 6091 та № 0638, у яких знаходились особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, - канабіс, масою 399,1 г, та психотропна речовина, обіг якої обмежено, - амфетамін, масою 75,194 г, що є особливо великим розміром. Ці поштові відправлення ОСОБА_5 після отримання зберігала при собі з метою подальшого збуту.

Протиправні дії ОСОБА_5 , пов`язані з незаконним придбанням і зберіганням з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів та психотропних речовин у особливо великих розмірах були виявлені 12 липня 2022 року, близько 17 год 55 хв., поліцейськими, які зупинили ОСОБА_5 біля відділення № 14 ТОВ «Нова Пошта» за вказаною вище адресою.

Також, ОСОБА_5 , діючи повторно, з умислом на незаконне придбання та зберігання з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів і психотропних речовин, у період часу до 17 год 55 хв. 12 липня 2022 року, використовуючи власний мобільний телефон, із підключенням до мережі Інтернет та встановленим на ньому додатком «Telegram», у ході листування із невстановленою особою - учасником телеграм-каналу « ІНФОРМАЦІЯ_1 », домовилась про отримання від останньої поштового відправлення з особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, - канабісом, масою не менше 426 г. На виконання попередньої домовленості з ОСОБА_5 , вказаний вище наркотичний засіб невстановлена особа помістила до посилки, після чого 12 липня 2022 року, близько 16 год 17 хв., відправила поштовим відправленням № 2538 з відділення № 1 ТОВ «Нова Пошта» у м. Долинська Кропивницького р-ну Кіровоградської обл. (площа Привокзальна, 1-А) до відділення № 15 ТОВ «Нова Пошта» у м. Полтава (вул. Європейська, 94), зазначивши відправником « ОСОБА_9 », а отримувачем - « ОСОБА_7 », під анкетними даними якої в мобільному додатку «Нова пошта» була зареєстрована ОСОБА_5 .

Після отримання зазначеного вище поштового відправлення ОСОБА_5 за попередньою домовленістю з невстановленою особою повинна була розфасовувати та упаковувати належним чином наркотичний засіб, щоб у подальшому залишити у різних місцях м. Полтава для невстановлених осіб, фотографуючи місця сховів і через мобільний додаток «Telegram» відправити їх невстановленій особі. У свою чергу, невстановлена особа повинна була перерахувати ОСОБА_5 на електронний гаманець, зареєстрований у платіжній системі «Global24», грошові кошти як винагороду.

Однак, ОСОБА_5 не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від її волі, оскільки поштове відправлення № 2538 на ім`я клієнта « ОСОБА_7 » 15 липня 2022 року, близько 17 год 06 хв., у відділенні № 15 ТОВ «Нова Пошта» у м. Полтава було вилучене поліцією.

Цього ж дня, близько 17 год 30 хв., у ході огляду згаданого вище поштового відправлення в приміщенні відділення ТОВ «Нова Пошта» № 15 виявлено та вилучено 3 прозорих полімерні пакети з речовиною рослинного походження - особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, - канабісом, загальною масою 426 г.

В касаційній скарзі захисник,не оспорюючи доведеності винуватості та правильності кваліфікації дій ОСОБА_5 , посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженої через суворість, просить судові рішення змінити, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 цього Кодексу, та виключити додаткове покарання у виді конфіскації майна.

В обґрунтування стверджує, що судами безпідставно не застосовано приписи ст. ст. 75, 79 КК України,оскільки не в повній мірі враховано сукупність даних, які характеризують особу винної, а саме: молодий вік, не притягнення раніше до кримінальної відповідальності, а також всі пом`якшуючі обставини - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних обставин, наявність на утриманні трьох малолітніх дітей, двоє з яких не досягли семирічного віку, скрутне матеріальне становище. Окрім цього вважає, що суд апеляційної інстанції не надав належної оцінки доводам апеляційної скарги щодобезпідставного призначення ОСОБА_5 додаткового покарання у вигляді конфіскації 1/2 належного їй на праві власності майна, тим самим не усунув порушень допущених судом першої інстанції.

Перевіривши касаційну скаргу та долучені до неї копії судових рішень, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 2 частини 2 статті 428 КПК України з огляду на таке.

За приписами ст. 433 КПК України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень та правильність кваліфікації її дій за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України в касаційній скарзі не оспорюються. Судовий розгляд проведено в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Колегія суддів касаційного суду вважає неспроможними доводи касаційної скарги захисника щодо безпідставного незастосування судами першої та апеляційної інстанцій, передбаченого ст. 75 КК України інституту звільнення від відбування покарання з випробуванням, з огляду на таке.

Призначення покарання та звільнення від його відбування, попри нерозривний взаємозв`язок з точки зору правових наслідків для засудженої, мають відмінну юридичну природу і є окремими заходами, які послідовно застосовуються судом у разі прийняття відповідного рішення. При цьому вирішення питання про обрання особі виду та розміру покарання передує вирішенню питання про звільнення від його відбування з випробуванням, що прямо випливає зі змісту положень ч. 1 ст. 75 КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Виходячи з мети покарання й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

За правилами ст. 75 КК України (в редакції чинній на момент вчинення кримінальних правопорушень) якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

При цьому, суд має належним чином дослідити й оцінити всі обставини, що мають значення для кримінального провадження, та врахувати, що звільнення від відбування покарання з випробуванням застосовується лише у тому разі, коли для цього є умови і підстави, визначені ст. 75 КК України.

Підставою для звільнення особи від відбування покарання з випробуванням є переконання суду, викладене у мотивованому висновку про можливість її виправлення без відбування покарання. Висновок суду ґрунтується на тих відомостях, які він оцінює на час ухвалення вироку, зокрема, відомостях про вчинений особою злочин, зміст мети й мотивів протиправної поведінки, тривалість та інтенсивність протиправної діяльності, наявність чи відсутність судимості в особи, що притягується до кримінальної відповідальності. Крім того, важливе значення для вирішення питання про звільнення від відбування покарання з випробуванням мають відомості, що характеризують: особистісні прояви винуватого в головних сферах життєдіяльності; його соціально-демографічні властивості; спосіб життя; соціальні зв`язки; посткримінальну поведінку; наявність джерел правомірного отримання доходів для забезпечення власних потреб та осіб, які знаходяться на його утриманні; наскільки його ціннісні орієнтири співпадають з загальнопоширеними в суспільстві нормами моралі; соціально-психологічну характеристику винуватого тощо.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.

Разом з цим, як питання призначення покарання так і звільнення від його відбування безпосередньо пов`язані із суддівським розсудом (дискреційними повноваженнями).

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Питання призначення покарання визначають форму реалізації кримінальної відповідальності в кожному конкретному випадку з огляду на суспільну небезпечність і характер злочину, обставини справи, особу винного, а також обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання.

Санкцією ч. 2 ст. 307 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років із конфіскацією майна, а ч. 3 ст. 307 КК України - від 9 до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Як слідує зі змісту оскаржуваного вироку, призначаючи ОСОБА_5 покарання місцевий суд врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими та особливо тяжкими злочинами, конкретні обставини їх вчинення, дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, на наркологічному та психоневрологічному обліку не перебуває, має молодий вік і постійне місце проживання, та обставини, що пом`якшують покарання, - щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, наявність на утриманні трьох малолітніх дітей, яких вона виховує самостійно, при цьому одна дитина хворіє на тяжку невиліковну хворобу, скрутне матеріальне становище та вчинення кримінальних правопорушень внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних обставин, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання, та дійшов висновку, що необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі на певний строк з призначенням додаткового покарання у виді конфіскації 1/2 частини належного їй на праві власності майна.

Разом з цим, вирішуючи питання щодо розміру покарання у виді позбавлення волі за вчинення даних кримінальних правопорушень, суд врахував наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання, які істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винної, і призначив їй покарання із застосуванням ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі, передбаченої санкціями ч. 3 ст. 307 тач. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 307 КК України та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначив ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки із конфіскацією 1/2 частини належного їй на праві власності майна.

Натомість, суд дійшов висновку про неможливість застосування до обвинуваченої положень ст. 75 КК України з урахуванням конкретних обставин вчинення нею тяжких та особливо тяжких злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин.

Не погодившись із вироком суду обвинувачена ОСОБА_5 звернулась із апеляційною скаргою, яка за змістом є аналогічною касаційній скарзі, за результатами розгляду якої суд апеляційної інстанції залишив її без задоволення, а оскаржуваний вирок - без змін.

Мотивуючи своє рішення, апеляційний суд вказав, що призначене ОСОБА_5 покарання відповідає вимогам статей 50, 65 КК України, є достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченої, як особи, що представляє підвищену суспільну небезпеку, лише за умови ізоляції її від суспільства. Суд врахував, що суспільна небезпека цих злочинів визначається, насамперед, поширенням та згубним впливом наркоманії і токсикоманії на свідомість психічно нестійких людей, їх мораль і спосіб життя, що призводить до поступового занепаду та деградації особистості, а тому особи, які вчиняють ці злочини, повинні понести адекватне та справедливе покарання.

При цьому, суд апеляційної інстанції прийняв до уваги, що ОСОБА_5 вчинила 2 епізоди особливо тяжкого злочину та 1 епізод тяжкого злочину, предметом яких було декілька особливо небезпечних психотропних речовин (МДМА, ЛСД, плодове тіло грибів, що містить псилоцин, псилоцибін) і наркотичний засіб (канабіс), а також їх особливо великий розмір, що створює загрозу заподіяння шкоди та завдає фактичну шкоду здоров`ю і життю невизначеного кола осіб, підриває заснований на законі порядок обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів в Україні.

Разом з цим, у касаційній скарзі захисник посилається, як на підставу для звільнення від відбування призначеного покарання з випробовуванням, на сукупність тих самих обставин, що були встановлені і досліджені судом першої інстанції та оцінені судом апеляційної інстанції під час апеляційної перевірки судового рішення. Зазначені обставини стали підставою для призначення засудженій покарання за ч. 3 ст. 307 та ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 цього Кодексу, проте не свідчать про можливість звільнення засудженої від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України.

Твердження ОСОБА_4 щодо відсутності в засудженої майна в аспекті застосованої місцевим судом конфіскації 1/2 частини належного їй майна, були предметом перевірки суду апеляційної інстанції, який зазначив, що згідно з ч. 3 ст. 59 КК України перелік майна, яке не підлягає конфіскації, визначається законом України, та вказане питання повинно вирішуватися в порядку виконання судового рішення.

Щодо доводів захисника про безпідставне не застосування судами до засудженої положень ст. 79 КК України, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ст. 79 КК України у разі призначення покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі вагітним жінкам або жінкам, які мають дітей віком до семи років, крім засуджених до позбавлення волі на строк більше п`яти років за тяжкі і особливо тяжкі злочини, а також за корупційні злочини, суд може звільнити таких засуджених від відбування як основного, так і додаткового покарання із встановленням іспитового строку у межах строку, на який згідно із законом жінку може бути звільнено від роботи у зв`язку з вагітністю, пологами і до досягнення дитиною семирічного віку. У разі звільнення від відбування покарання з випробуванням вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до семи років, суд покладає на засуджену обов`язки відповідно до ст. 76 цього Кодексу.

Згідно з правовою позицією, викладеною в постановах Верховного Суду від 13 вересня 2018 року у справі № 688/309/17, від 24 жовтня 2018 року у справі № 640/8138/16-к та від 11 грудня 2019 року у справі № 415/6262/17 наявність передбачених у законі умов для звільнення таких жінок від відбування покарання не означає, що суд зобов`язаний прийняти рішення про їх звільнення, застосування цього звільнення є правом, а не обов`язком суду, якщо є достатні підстави для висновку про можливість виправлення без реального відбування покарання.

Виходячи із зазначеного, при вирішенні питання щодо можливості звільнення жінки від відбування призначеного покарання з випробуванням, суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характер вини, мотив, мету кримінального правопорушення та інші обставини, які свідчать про можливість виправлення без відбування покарання.

За таких обставин колегія суддів погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про те, що для застосування положень ст. 79 КК України суд має враховувати не тільки факт наявності на утриманні жінки дітей віком до семи років, але й дати належну оцінку тяжкості вчиненого суспільно небезпечного діяння, даним про особу обвинуваченої та з`ясувати, чи сприяє спосіб її життя забезпеченню інтересів дитини.

Зі змісту оскаржених судових рішень убачається, що суди попередніх інстанцій, з урахуванням усіх встановлених обставин, дійшли вірного висновку про відсутність підстав для звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі ст. 79 КК України.

З урахуванням наведеного, обґрунтування касаційної скарги не містить переконливих доводів, які викликають необхідність перевірки їх за матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та доданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженої ОСОБА_5 на вирок Київського районного суду м. Полтави від 19 січня 2023 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 05 березня 2025 року щодо останньої.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3