Провадження № 1-кп/686/1159/25
05 вересня 2025 року м. Хмельницький
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянин України, раніше не судимий,
у вчиненні злочинів передбачених частиною 1, 2 статті 307 КК України,
Прокурором в ході підготовчого судового засідання заявлено клопотання про продовження строку обраного щодо обвинуваченої запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки існують ризики передбачені ст. 177 КПК України.
Обвинуваченому під час досудового розслідування обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який продовжено судомі і дію якого закінчується 14.09.2025 року. До спливу цього строку судове провадження завершити не представляється можливим.
Обвинувачений та його захисник проти продовження дії запобіжного заходу заперечили, вказали, що клопотання прокурора є не обґрунтованим, просили обрати більш м`який запобіжний захід.
Заслухавши учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що строк дії запобіжного заходу, обраного під час досудового розслідування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, слід продовжити. Підстав для зміни обвинуваченому міри запобіжного заходу на інший, більш м`який запобіжний захід, суд не вбачає.
При цьому суд враховує, що ризики, які були доведені прокурором в суді при продовженні обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшились. Останній обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років (частина 2 статті 307 КК України). Крім того, у справі не з`ясовані обставини, встановлені під час кримінального провадження, не перевірено їх доказами, а відтак обвинувачений, знаходячись на волі, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, переховуватись від суду, а також продовжити злочинну діяльність.
Продовжуючи строк тримання під вартою, суд враховує, що своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
Вирішуючи питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує вимоги дотримання розумного строку як застосування такого запобіжного заходу так і продовження його дії. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України»).
Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Наведене свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу та що такий захід забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних рішень по справі. Крім того суд враховує, що при обрані запобіжного заходу у виді тримання під вартою був визначений альтернативний запобіжний захід застава, яка протягом досудового розслідування обвинуваченим не була внесена, підстав для зміни запобіжного заходу та зміни розміру застави суд не вбачає.
Відповідно до вимог ч. 3, 4 статті 184 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом та визначає відповідні обов`язки, які слід покласти на обвинуваченого у разі внесення застави.
Наведене свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу та що такий захід забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних рішень по справі, тому клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу підлягає задоволенню, підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який суд не вбачає, одночасно суд відповідно до положень ч. 3, 4 статті 183 КПК України визначає альтернативний запобіжний захід у виді застави розмірі 121120 грн. Даний розмір застави враховує обставини передбачені статтею 182 КПК України та вважає достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого. Одночасно відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України визначаючи альтернативний запобіжний захід суд вважає також, що на обвинуваченого слід покласти відповідні обов`язки передбачені ч. 5 ст. ст. 194 КПК України.
Керуючисьстаттями, 182, 183, 194, 324, 331, 350 КПК України суд,
Клопотання прокурора задовольнити
Дію обраного під час досудового розслідування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у виді тримання під вартою продовжити по 03 листопада 2024 року включно.
Визначити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заставу у розмірі 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень.
Обвинувачений або застоводавець мають право у будь-який момент внести заставу на відповідний рахунок .
У разі внесення застави за обвнуваченного ОСОБА_4 покласти на останнього обов`язки передбачені ч. 5 статті 194 КПК України, а саме:
1.прибувати до суду за першою вимогою;
2.не відлучатись з місця свого проживання без дозволу суду;
3.повідомляти суд про зміну свого проживання або місця роботи;
4.утримуватись від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженню;
5.здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Українку.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що у разі не виконання даних обов`язків застава звертається в дохід держави, а у разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її винесення, є обов`язковою для виконання і може бути оскаржена в частині продовження дії запобіжного заходу в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня винесення рішення, а особа, яка перебуває під вартою з моменту отримання копії рішення.

Суддя: