Справа № 362/4774/25
Провадження № 1-кп/362/610/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2025 року м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

його захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у місті Васильків Київської області клопотання захисника про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності у кримінальному провадженні №0000812, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.05.2021, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Біла Церква Київської області, з середньою спеціальною освітою, працюючого на посаді водія в ТОВ "АВТОСЕРВІС", який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 Кримінального кодексу України (далі КК України),

ВСТАНОВИВ:

До Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні. Ухвалою суду від 02.07.2025 призначено підготовче судове засідання у цьому кримінальному провадженні.

З обвинувального акта вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 КК України.

Так, згідно з пред`явленим обвинуваченням, 21.05.2021 близько 23 години 20 хвилин водій ОСОБА_6 , керуючи власним автомобілем марки "Mercedes Benz 312", реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився в технічно несправному, непрацездатному стані по причині пошкодження трубопроводу приводу гальмівного механізму заднього лівого колеса, що можливо було виявити до дорожньо-транспортної пригоди в процесі технічного обслуговування, чим порушив вимоги абзацу "в" підпункту 31.4.1 пункту 31.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі Правила дорожнього руху), згідно з якими "Забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: Гальмові системи: порушено герметичність гідравлічного гальмівного приводу, рухаючись по автомобільній дорозі М-05 "Київ-Одеса" у Фастівському районі Київської області, в лівій смузі для руху в напрямку міста Одеса, де на 34 км + 700 м не був уважним під час керування транспортним засобом, не стежив за дорожньою обстановкою, проявив необережність у виді кримінальної протиправної самовпевненості, в порушення вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху, відповідно до яких "У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди", не врахував дорожню обстановку, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, внаслідок чого не впорався з керуванням свого транспортного засобу та допустив зіткнення із задньою частиною напівпричепа марки "LAG 6-3-42СТ", реєстраційний номер НОМЕР_2 , у зчепленні з автомобілем марки "DAF FT XF 105.460", реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_8 , який стояв попереду у нерухомому стані в лівій смузі для руху в напрямку міста Одеса.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки "Mercedes Benz 312", реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_9 , отримала тілесні ушкодження у вигляді уламкового перелому латеральної стінки правої орбіти, рани верхньої повіки справа, крововиливів на повіках і в сполучну оболонку правого ока, які відносяться до категорії ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що викликають тривалий термін розладу здоров`я, терміном понад 21 добу.

Також внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки "Mercedes Benz 312", реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки: перелому задніх відрізків ребер праворуч: 3, 5 без зміщення уламків, 6-12 зі змішенням уламків, правобічного малого гідротораксу, посттравматичного правобічного пневмотораксу, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, так як для повного зрощення переломів необхідно більше, ніж 21 день.

Зазначені дії водія автомобіля марки "Mercedes Benz 312", реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , які згідно з пред`явленим обвинуваченням не відповідали вимогам абзацу "в" підпункту 31.4.1 пункту 31.4 та пункту 12.3 Правил дорожнього руху, перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з настанням події даної дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення потерпілим середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 КК України, подія якого відповідно до пред`явленого обвинувачення відбулась 21 травня 2021 року.

У підготовчому судовому засіданні захисник подав письмове клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за частиною першою статті 286 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності відповідно до статті 49 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні підтримав клопотання, подане захисником, та надав згоду на його звільнення від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України (у зв`язку із закінченням строків давності) в частині пред`явленого обвинувачення за частиною першою статті 286 КК України.

Судом було роз`яснено ОСОБА_6 суть пред`явленого обвинувачення за частиною першою статті 286 КК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, яка не належить до числа реабілітуючих, право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави і наполягати на проведенні судового провадження в повному обсязі в загальному порядку, на що обвинувачений ОСОБА_6 повідомив, що суть обвинувачення йому зрозуміла, проти звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючої підстави він не заперечує, та надав згоду на закриття кримінального провадження з наведених підстав.

Прокурор проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за частиною першою статті 286 КК України не заперечував, зазначив, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, за який найтяжче покарання передбачене у виді обмеження волі на строк до трьох років, а отже, до такого злочину застосовується відповідно до статті 49 КК України строк давності у три роки, який сплинув 21.05.2024 (ураховуючи день вчинення злочину 21.05.2021). Повідомив, що перебіг давності в цьому випадку не зупинявся і не переривався, обвинувачений від досудового розслідування не ухилявся, нових злочинів не вчиняв. Долучив до матеріалів справи письмові документи, які стосуються процесуальних витрат та речового доказу у даному кримінальному провадженні, просив вирішити питання розподілу процесуальних витрат та долю речового доказу.

Потерпіла та її представник заперечили проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на тій підставі, що до клопотання захисника не додано письмової згоди обвинуваченого ОСОБА_6 , що є порушенням процесуальних вимог Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України).

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши наявні матеріали, вважає, що ОСОБА_6 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закриттю, виходячи з наступного.

Пунктом 1 частини другої статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною першою статті 285 КПК України встановлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За змістом статті 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Положеннями статті 49 КК України визначено матеріально-правові підстави та умови для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Зокрема, вказаною статтею встановлено диференційовані строки давності залежно від тяжкості учиненого кримінального правопорушення згідно з класифікацією, визначеною статтею 12 КК України.

Так, відповідно до пред`явленого обвинувачення ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, подія якого відбулась 21.05.2021.

Санкція частини першої статті 286 КК України як на час вчинення кримінального правопорушення, так і станом на сьогодні передбачає покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Таким чином, кримінальне правопорушення, передбачене частиною першою статті 286 КК України, відповідно до статті 12 КК України є нетяжким злочином.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Даних про те, що ОСОБА_6 ухилявся від слідства чи суду (а перебіг давності зупинявся), чи вчинив новий злочин (у зв`язку чим перебіг давності переривався б) матеріали кримінального провадження не містять.

З огляду на викладене, слід констатувати, що передбачений законом трьохрічний строк давності притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за частиною першою статті 286 КК України у цьому кримінальному провадженні на момент розгляду судом обвинувального акта сплинув, що згідно з частиною першою статті 49 КК України є підставою для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Відповідно до частини четвертої статті 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з частиною сьомою статті 284 КПК України у разі якщо суд встановить наявність підстав для закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, суд на будь-якій стадії судового провадження зобов`язаний з`ясувати та врахувати думку обвинуваченого щодо закриття кримінального провадження.

Частиною третьою статті 288 КПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Отже, наведені приписи КПК України і положення статті 49 КК України є імперативними нормами, які передбачають не право суду, а його обов`язок невідкладно розглянути наведене в цих положеннях питання.

При цьому системне тлумачення наведених процесуальних норм дозволяє дійти висновку, що під час судового провадження КПК України не вимагає обов`язкової письмової згоди обвинуваченого на закриття кримінального провадження з наведених підстав (на що вказував представник потерпілого), навпаки, зобов`язує суд безпосередньо в судовому засіданні з`ясувати та врахувати думку обвинуваченого щодо закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

При цьому, за правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 18.02.2025 у справі № 712/8174/23, під час вирішення питання про закриття справи у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України суд не вправі вирішувати питання про винуватість особи.

Отже, беручи до уваги висловлене в підготовчому судовому засіданні волевиявлення обвинуваченого, який бажає закриття кримінального провадження із наведеної підстави, суд вважає, що ОСОБА_6 належить звільнити на підставі статті 49 КК України від кримінальної відповідальності за частиною першою статті 286 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження.

Щодо питання про розподіл процесуальних витрат, пов`язаних з обвинуваченням ОСОБА_6 за частиною першою статті 286 КК України, суд зазначає таке.

Згідно з частиною першою статті 126 КПК України питання щодо процесуальних витрат суд вирішує у вироку суду або ухвалою.

При цьому суд враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду, наведену в пункті 19 мотивувальної частини постанови Верховного Суду від 02.12.2024 у справі № 686/1699/20, за якою суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Статтею 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат на правову допомогу та витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду зробила висновок про те, що якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту (постанова від 12 вересня 2022 року у справі № 203/241/17).

З огляду на викладене процесуальні витрати на залучення експертів в кримінальному провадженні на загальну суму 13 605 (тринадцять тисяч шістсот п`ять) гривень 20 копійок слід віднести на рахунок держави.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались, цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі статті 100 КПК України.

Керуючись статтями 5, 12, 44, 49 КК України, статтями 100, 126, 284 288, 314, 369 372, 376, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Клопотання захисника задовольнити.

2. Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за частиною першою статті 286 КК України на підставі статті 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

3. Закрити кримінальне провадження № 0000812, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.05.2021, за обвинуваченням ОСОБА_6 за частиною першою статті 286 КК України.

4. Процесуальні витрати на залучення експерта в кримінальному провадженні в розмірі 13605 (тринадцять тисяч шістсот п`ять) гривень 20 копійок віднести на рахунок держави.

5. Речовий доказ в кримінальному провадженні транспортний засіб автомобіль Mercedes Benz, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_6 , залишити у його розпорядженні.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 532 КПК України, та може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя ОСОБА_1