Номер провадження: 11-сс/813/1051/25
Справа № 947/4377/25 1-кс/947/1905/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 21.04.2025 року,

встановив:

оскарженою ухвалою залишено без задоволення скаргу ОСОБА_5 , подану в порядку ст.303 КПК України, на бездіяльність прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальні правопорушення за заявою про вчинення кримінального правопорушення старшим слідчим Головного управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 від 03.01.2025 року, яка зареєстрована 27.01.2025 року за вх.№39 (№668-25вх).

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя послався на відсутність підстав для задоволення скарги, оскільки заяву ОСОБА_5 про вчинення кримінальних правопорушень місцевою прокуратурою було направлено 28.01.2025 року до ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві з метою проведення перевірки доводів заявника відповідно до вимог чинного законодавства, що унеможливлює зобов`язання посадових осіб Київської окружної прокуратури м. Одеси внести відомості до ЄРДР, в розпорядженні якої скарга не знаходиться.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, заявник ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали, просить її скасувати та постановити нову, якою призначити новий розгляд скарги в суді першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_5 посилається на порушення посадовими особами Київської окружної прокуратури вимог ст.214 КПК України під час розгляду його заяви, яке виразилось у перенаправленні заяви до ТУ ДБР (розташованого в м. Миколаєві), що на думку апелянта свідчить про неналежне виконання правоохоронним органом приписів процесуального закону. Також заявник зазначає, що положеннями ч.2 ст.307 КПК України не передбачене рішення слідчого судді про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до положень ч.4 ст.405 КПК України (далі КПК) апеляційний розгляд проведено без участі прокурора, оскільки будучи повідомленим належним чином про дату, час і місце апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій заперечував проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_5 .

Провести судове засідання 30.05.2025 року за участю ОСОБА_5 в режимі відео конференції з установою виконання покарань (де утримується заявник) не надалось можливим, оскільки відповідно до повідомлення ДУ «Одеський слідчий ізолятор», арештований ОСОБА_5 цього дня вибув із установи до Приморського районного суду м. Одеси, для участі в іншому судовому засіданні.

Оскільки ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим про дату та час судового розгляду в суді апеляційної інстанції, не повідомив суд про неможливість його участі в судовому розгляді 30.05.2025 року та не заявляв клопотань про відкладення розгляду справи, апеляційний розгляд проведено за його відсутністю.

Заслухавши суддю-доповідача; обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали судового провадження; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Частина перша ст. 404 КПК України (далі - КПК) передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.2 КПК основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 370 КПК передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з положеннями ст. 24 КПК, які узгоджуються з приписами ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК.

Главою 26 КПК передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

Статтями 303, 304 КПК визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, право на оскарження та строк подання скарги.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Так, п.1 ч.1 ст.303 КПК передбачає можливість оскарження бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії (ч.1 ст.304 КПК).

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Відповідно до ч.1 ст.11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 30.06.2020 року №298).

Згідно з п.1 Глави 2 Розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК.

Аналіз положень КПК України дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення (внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, передбачено положеннями ч.1 ст.214 КПК, а прийняття і реєстрація заяв, передбачено положеннями ч.4 ст.214 КПК).

З оскарженої ухвали слідчого судді та матеріалів судової справи вбачається, що 30.01.2025 року до Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 (через представника) подана скарга на бездіяльність прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальні правопорушення за його заявою від 03.01.2025 року, яка зареєстрована 27.01.2025 року за №39 (№668-25вх).

У скарзі ОСОБА_5 просив зобов`язати прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси або уповноважену посадову особу внести до ЄРДР відповідні відомості за його заявою про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111, ч.2 ст.111-2, ст.114-1, ч.2 ст.364, ч.3 ст.365, ч.2 ст.366, ч.2 ст.367, ч.1 ст.368-5, ч.2 ст.369-2 КК України старшою слідчою Головного управління Державного бюро розслідувань

ОСОБА_7 ухвалою слідчого судді від 21.04.2025 року вказана скарга залишена без задоволення. Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя послався на відсутність підстав для задоволення скарги, оскільки подана ОСОБА_5 заява, відповідно до листа Київської окружної прокуратури м. Одеси (№630ВИХ-25 50-р-25 від 28.01.2025 року), була передана до ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві для прийняття рішення в порядку визначеному законом.

Із змісту листа в.о. керівника Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_8 (№630ВИХ-25 50-р-25 від 28.01.2025 року) вбачається, що заява ОСОБА_5 , яка надійшла до Київської окружної прокуратури м. Одеси та зареєстрована 27.01.2025 року за №668-25вх, була надіслана до ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, для організації розгляду та прийняття рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку стосовно того, що в скарзі заявника ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора не вбачається обставин, які свідчать про бездіяльність посадових осіб Київської окружної прокуратури м. Одеси, в розумінні ст.214 КПК України, оскільки після реєстрації заяви, в передбачений законом строк, а саме того ж дня, в.о. керівника Київської окружної прокуратури м. Одеси було прийнято рішення про скерування заяви ОСОБА_5 на адресу ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві для розгляду та прийняття рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Вказані обставини свідчать про вжиття органом прокуратури дій, направлених на своєчасний розгляд заяви про вчинення кримінальних правопорушень у передбачений ст.214 КПК України строк.

Відомостей про результати розгляду вказаної заяви ОСОБА_5 відповідними посадовими особами територіального органу ДБР, апелянтом суду не надано, як і відомостей щодо оскарження останнім дій чи бездіяльності посадових осіб ТУ ДБР. При цьому, колегія суддів звертає увагу, що у разі не прийняття рішення в порядку ст.214 КПК України посадовими особами територіального органу Державного бюро розслідувань за результатами розгляду отриманої 28.01.2025 року з місцевої прокуратури заяви ОСОБА_5 про вчинення кримінальних правопорушень, заявник не позбавлений права оскаржити таку бездіяльність у передбаченому законом порядку.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що слідчий суддя в межах доводів щодо певних обставин, які відображені у скарзі заявника, повно і об`єктивно дослідив обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні скарги, оскільки в даному випадку прокурор місцевої прокуратури в межах 24 годинного строку передав заяву для її розгляду компетентному органу досудового розслідування.

Колегія суддів також звертає увагу, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 висновків слідчого судді не спростовують, оскільки фактично зводяться до констатування існування незгоди заявника з прийнятим слідчим суддею рішенням.

Таким чином, за результатами перевірки оскарженої ухвали слідчого судді, колегією суддів встановлено, що доводи заявника про існування факту незаконної бездіяльності посадових осіб Київської окружної прокуратури м. Одеси щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_5 від 03.01.2025 року, яка зареєстрована 27.01.2025 року за №39 (№668-25вх), є необґрунтованими, тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 9, 303, 306, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 21.04.2025 року, якою залишено без задоволення скаргу ОСОБА_5 , поданої в порядку ст.303 КПК України, на бездіяльність прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальні правопорушення за заявою від 03.01.2025 року, яка зареєстрована 27.01.2025 року за вх.№39 (№668-25вх) залишити без змін.

Копію ухвали надіслати до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» - для вручення ОСОБА_5 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4