Справа № 462/3002/25
провадження 1-кп/462/411/25
У Х В А Л А

13 червня 2025 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши в залі суду у м.Львові у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання представника власника майна Приватного підприємства «Світлофор» - адвоката ОСОБА_5 про часткове скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000414 з розгляду обвинувального акта про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.3 ст.307 КК України, та ОСОБА_7 про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України,

встановив:

В провадженні Залізничного районного суду м.Львова перебуває кримінальне провадження №0000414 з розгляду обвинувального акта про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.3 ст.307 КК України, та ОСОБА_7 про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

13.05.2025 року на адресу суду надійшло клопотання представника власника майна ПП «Світлофор» - адвоката ОСОБА_5 , в якому просив скасувати арешт майна у вигляді позбавлення права володіння і користування відносно автомобіля марки «Daewoo», моделі «Lanos», номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , білого кольору, 2008 року випуску, і зобов`язати повернути майно власнику.

В обґрунтування клопотання зазначив, що в межах даного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 23.12.2024 року накладено арешт на автомобіль марки «Daewoo», моделі «Lanos», номерний знак НОМЕР_1 , власником якого являється ПП «Світлофор». Вказує, що усі необхідні слідчі дії з вказаним автомобілем у межах цього кримінального провадження проведені, а факт фізичного вилучення і обмеження користування і володіння на таке майно не дасть жодних додаткових доказів для справи. Враховуючи, що станом на даний час відсутні будь-які підстави, які б виправдовували подальше обмеження користування і володіння вказаним автомобілем, просить частково скасувати арешт.

В підготовчому судовому засіданні 13.06.2025 року представник власника майна ПП «Світлофор» - адвокат ОСОБА_5 клопотання підтримав, покликаючись на мотиви такого, яке просить задовольнити.

Суд, заслухавши думку прокурора, яка проти задоволення клопотання заперечила обвинуваченого, обвинувачених та захисника ОСОБА_4 , які клопотання підтримали, перевіривши матеріали провадження, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 23.12.2024 року накладено арешт на автомобіль марки «Daewoo Lanos», номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору, номер шасі: НОМЕР_2 .

Відповідно до положень ч.1 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Статтею 1 протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Обмеження права користування, володіння чи розпорядження власністю може бути лише обмежене Законом і має бути виправданим для кожного випадку окремо.

Будь-яке втручання у те чи інше право особи право повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, зокрема необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу, бо необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52), тобто іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n.50, Series A N 98), оскільки у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, а у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

Таким чином, гарантія від втручання з боку держави та інших (третіх) осіб у здійснення власником своїх повноважень, перешкоджання перспективі протиправного позбавлення власника його майна, недопустимість дій, які суперечать інтересам власника, можливість захисту зазначеного права становить зміст принципу недоторканності (непорушності) права власності.

За змістом положень ст.2 КПК України, при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Окрім того, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів» №13 від 02.07.2004 року було звернуто увагу судів на те, що послідовне і неухильне додержання на всіх стадіях кримінального судочинства норм кримінально-процесуального законодавства України, якими передбачені права потерпілих від злочинів, є однією з важливих умов здійснення закріпленого ст.55 Конституції України права громадян на судовий захист від протиправних посягань.

З аналізу вищевказаних норм, закріплених у КПК України слідує, що однією з основних функцій кримінально-процесуального законодавства є відновлювальна функція, яка полягає у тому, що, як суд, так і орган досудового розслідування мають послідовно і неухильно вживати заходи, щоб порушені права потерпілих, зокрема і майнові, були як найшвидше відновлені.

Враховуючи розумність та співмірність обмеження права власності на арештоване майно, з огляду на завдання кримінального провадження, суд вважає можливим скасувати арешт автомобіля марки «Daewoo Lanos», номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору, номер шасі: НОМЕР_2 , в частині володіння та користування вказаним автомобілем, без зняття заборони розпорядження цим автомобілем і проведення з таким обліково-реєстраційних операцій, задовольнивши клопотання представника власника майна.

Також суд зазначає, що оскільки ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 23.12.2024 року накладено арешт також і на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на автомобіль марки «Daewoo Lanos», номерний знак НОМЕР_1 , та один ключ запалювання до вказаного автомобіля, а суд дійшов висновку про часткове скасування арешту автомобіля марки «Daewoo Lanos», номерний знак НОМЕР_1 , тому арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на автомобіль марки «Daewoo Lanos», номерний знак НОМЕР_1 , та один ключ запалювання до вказаного автомобіля, також підлягає до скасування.

Керуючись ст.174, 371, 372 КПК України, суд

постановив:

Клопотання представника власника майна Приватного підприємства «Світлофор» - адвоката ОСОБА_5 про часткове скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт на автомобіль марки «Daewoo», моделі «Lanos», номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який належить Приватному підприємству «Світлофор», накладений згідно ухвали слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 23.12.2024 року, в частині заборони володіння та користування вказаним автомобілем, без зняття заборони розпорядження цим автомобілем і проведення з таким обліково-реєстраційних операцій.

Скасувати арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на автомобіль марки «Daewoo Lanos», номерний знак НОМЕР_1 , та один ключ запалювання до вказаного автомобіля, які належать Приватному підприємству «Світлофор», накладений згідно ухвали слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 23.12.2024 року.

Повернути вказані автомобіль, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключ запалювання до автомобіля власнику.

Ухвала остаточна та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя (підпис)

Згідно з оригіналом.

Суддя: ОСОБА_1