Провадження № 1-кс/947/6440/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2025 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001520 від 13.12.2023, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.149, ч.2,3 ст.332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, слідчим управлінням ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001520 від 13.12.2023, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 149, ч.ч. 2, 3 ст. 332 КК України.

Підставою для внесення відомостей до ЄРДР стали матеріали УМП ГУНП в Одеській області щодо групи із невстановленої кількості осіб, які займаються оформленням документів щодо опікунства над неповнолітніми особами з метою безперешкодного перетину державного кордону України в період воєнного стану.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, термін дії якого востаннє продовжено Указом Президента України № 26/2025 від 14.01.2025, 05 години 30 хвилин 8 лютого 2025 року строком на 90 діб, який затверджено Верховною Радою України, відповідним Законом України «Про затвердження Указу Президента «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні».

Так, відповідно до п. 2 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» Військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Крім того, п. 3 вказаного Указу зазначено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені зокрема ст. 33 Конституції України, згідно з якою кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 на території України з 24.02.2024 введено режим воєнного стану, на період дії якого обмежено виїзд за кордон чоловікам віком від 18 до 60 років та жінкам-військовозобов`язаним. Разом з тим, не поширюються обмеження щодо виїзду за межі України на осіб, які відповідно до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 року, не підлягають призову на військову службу під час мобілізації усиновлювачі, на утриманні яких перебуває дитина (діти), яка (які) до моменту усиновлення була (були) дитиною-сиротою (дітьми-сиротами) або дитиною (дітьми), позбавленою (позбавленими) батьківського піклування, віком до 18 років, опікуни, піклувальники, прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, на утриманні яких перебуває дитина-сирота (діти-сироти) або дитина (діти), позбавлена (позбавлені) батьківського піклування, віком до 18 років.

Враховуючи особливості законодавства України в період дії воєнного стану, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та інші невстановлені особи вступили в попередню змову з метою особистого збагачення шляхом вчинення злочинів у вигляді організації незаконного переправлення осіб чоловічої статті, які підлягають мобілізації на території України, через державний кордон, усвідомлюючи при цьому протиправний характер своїх дій.

У зв`язку з цим, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та інші невстановлені особи розробили план протиправної діяльності, який полягав в наступному. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підшукували осіб чоловічої статі, які підлягають мобілізації на території України, виявили бажання уникнути мобілізації та безперешкодно виїхати за межі країни. Після підбору відповідного кандидата ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пропонували йому стати опікуном малолітньої чи неповнолітньої дитини, позбавленої батьківського піклування, що забезпечить відстрочку від мобілізації та право безперешкодно виїхати за межі територію України (відповідно до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 року).

Отримавши згоду від таких осіб, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та інші невстановлені особи, діючи за попередньою змовою на виконання відомого співучасникам спільного злочинного плану, надавали інструкції щодо подальших дій останніх, забезпечували їх завідомо підробленими офіційними та іншими документами, що містять недостовірні відомості, які підлягають наданню до органів і служб у справах дітей, контролювали процес збирання та подання таких документів до органів опіки та піклування з метою встановлення такими особами опіки (піклування) над дітьми, позбавленими батьківського піклування, а також, використовуючи знайомства із посадовими особами служб у справах дітей, лобіювали та прискорювали прийняття рішення щодо призначення підібраних ними осіб опікунами чи піклувальниками дітей, позбавлених батьківського піклування.

Разом з тим, під час дії на території України надзвичайного або воєнного стану особа, яка перебуває у сімейних, родинних відносинах (у тому числі хрещені батьки) з дитиною-сиротою або дитиною, позбавленою батьківського піклування, виявила бажання взяти її під опіку, піклування, подає службі у справах дітей за місцем свого проживання або за місцем виявлення дитини такі документи: 1) заяву; 2) копію паспорта громадянина України; 3) документи, що підтверджують сімейні, родинні зв`язки особи з дитиною; 4) довідку від нарколога та психіатра про відсутність перебування на обліку; 5) довідку про наявність чи відсутність судимості, видану територіальним центром з надання сервісних послуг МВС за місцем проживання заявника або через Портал «Дія» (п. 79 Постанови Кабінету Міністрів України №866 від 24.09.2008 року «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини»).

Крім того, під час дії на території України надзвичайного стану проходження особами, які перебувають у сімейних, родинних відносинах (у тому числі хрещеними батьками), в сім`ї яких влаштовуються діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, під опіку, піклування, курсу навчання з виховання таких дітей у центрі соціальних служб не вимагається

(п. 80 Постанови Кабінету Міністрів України №866 від 24.09.2008 року «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини»).

Використовуючи норми чинного законодавства України, які дозволяють призначення особи, яка перебуває у родинних відносинах з дитиною, позбавленою батьківського піклування, опікуном чи піклувальником у спрощеному порядку, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та інші невстановлені особи, з метою забезпечення швидкого та спрощеного порядку призначення підібраної особи чоловічої статі опікуном чи піклувальником, в невстановлений наразі спосіб, місці та час забезпечували виготовлення несправжнього свідоцтва про хрещення, в якому зазначали чоловіка, який виявив бажання уникнути мобілізації, хрещеним батьком дитини, позбавленої батьківського піклування, що свідчить, за задумом співучасників, про наявність родинних відносин між майбутнім опікуном (піклувальником) та дітьми, над якими планується встановити опіку (піклування).

На теперішній час ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України, за кваліфікуючими ознаками: організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями та сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, усуненням перешкод, вчинені повторно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Під час проведення досудового розслідування встановлено, що, з метою призначення осіб, підібраних ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , опікунами малолітніх та неповнолітніх дітей, позбавлених батьківського піклування, останні надавали таким особам завідомо підроблені документи, зокрема довідки про доходи та договори оренди квартир.

Крім того, під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії, передбаченої ст.263 КПК України, зафіксовано розмови між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , наступного змісту:

- 20.03.2024 розмова між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 про розмову з « ОСОБА_7 », яка сказала «все буде» і тоді « ОСОБА_8 » (чоловік ОСОБА_9 ) все відправить новою поштою, також розмова йде про поселення невстановленої особи до квартири у Білгородці (село у Бучанському району Київської області);

- 25.03.2024 розмова між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 під час якої згадується « ОСОБА_10 », також ОСОБА_6 запитує коли приїжджає « ОСОБА_11 » та погодження по ОСОБА_12 на «забор трьох дітей». ОСОБА_5 повідомляє, що наразі їде до « ОСОБА_13 ». В свою чергу ОСОБА_6 наказує подзвонити до « ОСОБА_14 » за погодження по « ОСОБА_12 », також ОСОБА_5 говорить, що « ОСОБА_8 » ( ОСОБА_9 ) передав їй документи по «Олі», які знаходяться на пошті, просить ОСОБА_6 направити їх до «Міщука».

Надалі, з метою проведення повного, всебічного досудового розслідування, а також встановлення всіх обставин вчинення кримінальних правопорушень та осіб, причетних до їх вчинення, на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Одеса 23.04.2025 проведено обшук за місцем проживання колишнього чоловіка ОСОБА_5 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході проведення обшуку у ОСОБА_9 виявлено та вилучено:

1) банківські картки:

-Izibank НОМЕР_1 ,

-А-Банк НОМЕР_2 ,

-А-Банк НОМЕР_3 ,

-Кредобанк НОМЕР_4 ,

-Кредобанк НОМЕР_5 ,

-ОСОБА_15 НОМЕР_6 ,

-ОСОБА_15 НОМЕР_7 ,

-Raiffeisen Bank НОМЕР_8 ,

-Monobank НОМЕР_9 ,

-Monobank НОМЕР_10 ,

-Monobank НОМЕР_11 ,

-Monobank НОМЕР_12 ,

-ПУМБ 075490

-ПУМБ 075698,

-ПУМБ 295817,

-ОЩАДБАНК 197438,

-ОЩАДБАНК 334601,

-ОЩАДБАНК 320123;

2) жорсткий диск SEAGATE 1000 GB s/n W1V146H6;

3) жорсткий диск у шкіряному корпусі чорного кольору з написом «ASUS»

№ ASNM1S7F00360243;

4) флеш накопичувач «Transcend» у синьому кольору;

5) флеш накопичувач «Transcend» у корпусі чорного кольору;

6) мобільний телефон «Iphone 11 Pro» сірого кольору imei: НОМЕР_13 .

В подальшому, вищевказані речі було визнано речовими доказами та винесено відповідну постанову від 23.04.2025.

Надалі, проведено огляд мобільного телефону «Iphone 11 Pro» imei: НОМЕР_13 , в якому виявлено інформацію, яка має вагоме значення для доказування даному кримінальному провадженні, зокрема листування у мобільних додатках з ОСОБА_5 , в яких наявні фото підроблених документів, печаток, які використовувались для виготовлення таких документів, а також відомості щодо отриманих переказів грошових коштів.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 05.05.2025 року повернуто прокурору клопотання про арешт майна для усунення недоліків протягом 72 годин.

Слідча повторно звертається з клопотанням про арешт майна з метою збереження речових доказів.

Слідча в судове засідання не з`явилася надала заяву в якій клопотання підтримала, у зв`язку із службовою завантаженістю просила розглянути у її відсутності.

Особа, щодо майна якої вирішується питання про накладення арешту ОСОБА_9 , в судові засідання призначені на 13.05.2025, 19.05.2025 та 21.05.2025 року не з`явився, повідомлявся про дату та час розгляду клопотання за допомогою інтернет месенджеру, що підтверджується довідками про доставку СМС повідомлень, електронною поштою, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

На електронну адресу суду 13.05.2025 та 16.05.2025 року ОСОБА_9 , направив клопотання про надання можливості ознайомлення з клопотанням про арешт майна та додатками до нього, шляхом направлення скан-копій документів на його електронну пошту.

Згідно листа від 19.05.2025 року (вих.№ЕП-2118) на електронну адресу ОСОБА_9 , зазначену останнім у клопотанні ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), направлено повідомлення про виклик у судове засідання призначене на 21.05.2025 року з додатками (копією клопотання про арешт майна на 7 арк., з додатками на 234 арк. та судову повістку).

Так, впродовж тривалого часу, станом на 21.05.2025 року ані ОСОБА_9 , ані його представник в судові засідання не з`являлися, клопотань про здійснення судового розгляду в режимі відеоконференції не подали, письмових заперечень не надали.

Згідно ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

З урахуванням вищевикладеного беручи до уваги дату надходження клопотання про арешт майна до слідчого судді для розгляду, а саме 07.05.2025 року, неодноразовим зверненням власника майна з клопотанням про ознайомлення з матеріалами клопотання та додатками до нього, неявкою у судові засідання для розгляду та ознайомлення, направленням копії клопотання про арешт майна з додатками на електронну адресу особи, щодо майна якої вирішується питання про накладення арешту вважаю, що зазначені дії власника майна можна розцінювати, як навмисне затягування розгляду клопотання про арешт майна, тому вважаю за можливе розглянути останнє у відсутності власника майна ОСОБА_9 .

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчої підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

В судовому засіданні встановлено, що частина вилученого в ході обшуку майна відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки вилучене майно могло зберегти на собі сліди вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, є всі підстави вважати що могло бути знаряддям вчинення злочину, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження вилученого майна.

Так, проведеним 02.05.2025 року оглядом у вилученому мобільному телефоні «Iphone 11 Pro» imei: НОМЕР_13 , що перебував у користуванні ОСОБА_9 , виявлено інформацію, яка має вагоме значення для доказування у даному кримінальному провадженні, зокрема, листування колишнього чоловіка ОСОБА_5 ОСОБА_9 , у мобільних додатках з підозрюваною, з приводу обставин, що мають значення для кримінального провадження, в яких наявні фото підроблених документів, печаток, які могли використовуватися під час вчинення кримінального правопорушення.

Накладення арешту на вилучені під час обшуку жорсткий диск SEAGATE 1000 GB s/n W1V146H6; жорсткий диск у шкіряному корпусі чорного кольору з написом «ASUS»

№ ASNM1S7F00360243; флеш накопичувач «Transcend» у синьому кольору; флеш накопичувач «Transcend» у корпусі чорного кольору, потрібно для проведення їх детального огляду, призначення судових комп`ютерно-технічних експертиз, які неможливо провести без наявності у органу досудового розслідування вилученого майна, з метою встановлення наявності доказів, що можуть мати суттєве значення для кримінального провадження.

Зв`язок даного майна із вчиненням злочинів, передбачених ч.2 ст.149, ч.2,3 ст.332 КК України, підлягає встановленню в процесі здійснення досудового розслідування, а отже арешт даного майна є виправданим.

Викладене в повній мірі підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою від 23.04.2025 року про визнання та залучення в якості речових доказів, згідно якої вищезазначене вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

В клопотанні про арешт майна прямо зазначено підставу та мету арешту майна, наведено відповідне обґрунтування, вказано обсяг та вид майна, яке визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, а також зазначено про відповідність цього майна критеріям ст.98 КПК України.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що на даній стадії кримінального провадження існують достатні підстави для накладення арешту на зазначене майно, які виправдовують таке втручання у право власності та є співрозмірним із завданнями кримінального провадження.

В той же час стороною обвинувачення під час розгляду клопотання належним чином не доведено, що вилучені банківські картки, перелік яких зазначено у клопотанні слідчої, є майном, що має відношення до предмету розслідування кримінального провадження №0001520 від 13.12.2023, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.149, ч.2,3 ст.332 КК України.

Враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчої підлягає частковому задоволенню, й, відповідно захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає частковому застосуванню.

Керуючись ст.ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001520 від 13.12.2023, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.149, ч.2,3 ст.332 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке вилучене 23.04.2025 під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

1)жорсткий диск SEAGATE 1000 GB s/n W1V146H6;

2)жорсткий диск у шкіряному корпусі чорного кольору з написом «ASUS»

№ ASNM1S7F00360243;

3)флеш накопичувач «Transcend» у синьому кольору;

4)флеш накопичувач «Transcend» у корпусі чорного кольору;

5)мобільний телефон «Iphone 11 Pro» сірого кольору imei: НОМЕР_13 ,

із забороною права відчуження, розпорядження та користування майном.

У задоволені клопотання в іншій частині - відмовити.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1