УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2025 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000112, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 лютого 2025 року, за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України, -

в с т а н о в и в:

19 червня 2025 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0000112, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 лютого 2025 року, за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України, на майно, яке тимчасово вилучене 17 червня 2025 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- Мобільний телефон марки «iPhone 11 Pro» моделі «MWAR2LL/A», серійний номер: НОМЕР_1 , IMEI(1): НОМЕР_2 , IMEI(2): НОМЕР_3 ;

- Мобільний телефон марки «UleFone» моделі «Note8», чорного кольору, ІМЕІ(1): НОМЕР_4 , IMEI(2): НОМЕР_5 .

Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000112, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 лютого 2025 року, за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи учасником та директором ТОВ «КМК», діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та іншими невстановленими особами, перебуваючи у невстановленому місці, протягом 2022-2025 років, з метою завдання шкоди Україні в період воєнного стану, умисно підтримував рішення та дії держави-агресора і її військових формувань щодо продовження вторгнення на територію України, ведення бойових дій й захоплення її території, зокрема частини Донецької, Луганської, Запорізької та Херсонської областей, підтримки оборонно-промислового комплексу країни-агресора та забезпечення спроможності проведення загарбницької війни, забезпечував оборонно-промисловий комплекс рф запчастинами, комплектуючими, виробами для військової техніки, автомобільного, залізничного та іншого виду транспорту, обладнання, устаткування, які використовуються у військовій сфері, у тому числі збройними силами рф.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06 червня 2025 року надано дозвіл на проведення обшуку приміщень та домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання і вилучення речей та документів, які містять відомості щодо обставин вчинення злочину, а саме: статутних документів ООО «КМК» (ОГРН 661, ИНН ); контрактів, договорів, свідоцтв, фінансових звітів, накладних, статутних документів, банківських виписок, паспортів рф, актів прийому передачі, які мають відношення до господарської діяльності російського ООО «КМК» (ОГРН 661, ИНН ); грошових коштів, отриманих від господарської діяльності російських ООО «КМК» (ОГРН 661, ИНН ), ПАО «КАМАЗ» (ИНН ), ООО «НПО «Центротех» (ИНН ), ПАО «КОКС» (ИНН ), ПАО «ИЖСТАЛЬ» (ИНН 047501787) ПАО «СЕВЕРСТАЛЬ» (ИНН ), інших суб`єктів господарювання, зареєстрованих за законодавством рф; блокнотів, записників, серверів, ноутбуків, планшетів, мобільних телефонів, флеш-носіїв, відомості на яких можуть свідчити про участь у протиправній діяльності наступних громадян України: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 в господарській діяльності російського ООО «КМК» (ОГРН 661, ИНН ).

На виконання зазначеної ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06 червня 2025 року, 17 червня 2025 року було проведено обшук, за результатами якого виявлено та вилучено мобільний телефон марки «iPhone 11 Pro» моделі «MWAR2LL/A», серійний номер: НОМЕР_1 , IMEI(1): НОМЕР_2 , IMEI(2): НОМЕР_3 ; мобільний телефон марки «UleFone» моделі «Note8», чорного кольору, ІМЕІ(1): НОМЕР_4 , IMEI(2): НОМЕР_5 .

Постановою старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_3 від 17 червня 2025 року, виявлене та вилучене майно визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

На даний час в органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно, оскільки воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Розгляд клопотання старший слідчий в ОВС Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_3 просив здійснювати у його відсутність. Клопотання підтримав з підстав наведених у ньому та просив його задовольнити.

Власник тимчасово вилученого майна, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі. У відповідності до ст. 172 КПК України, його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, згідно зі статтями 131 та 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на положення частини другої, третьої статті 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Встановлені досудовим розслідуванням фактичні обставини кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні, формують внутрішнє переконання про наявність ознак кримінального правопорушення, яке полягає у пособництві державі-агресору в умисних діях, вчинених за попередньою змовою групою осіб, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво), збройним формуванням, вчинених громадянином України з метою завдання шкоди Україні шляхом реалізації чи підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань, та містять сукупність підстав та розумних підозр вважати, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого припущення, що вилучене майно відповідає ознакам, зазначеним в статті 98 КПК України.

Враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за ознаками вчинення якого здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000112 від 03 лютого 2025 року, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_3 , погодженого прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 та накладення арешту на майно, яке тимчасово вилучене 17 червня 2025 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: мобільний телефон марки «iPhone 11 Pro» моделі «MWAR2LL/A», серійний номер: НОМЕР_1 , IMEI(1): НОМЕР_2 , IMEI(2): НОМЕР_3 ; мобільний телефон марки «UleFone» моделі «Note8», чорного кольору, ІМЕІ(1): НОМЕР_4 , IMEI(2): НОМЕР_5 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131-132, 170-173, 309-310, 392-393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

Клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000112, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 лютого 2025 року, за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке тимчасово вилучене 17 червня 2025 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- Мобільний телефон марки «iPhone 11 Pro» моделі «MWAR2LL/A», серійний номер: НОМЕР_1 , IMEI(1): НОМЕР_2 , IMEI(2): НОМЕР_3 ;

- Мобільний телефон марки «UleFone» моделі «Note8», чорного кольору, ІМЕІ(1): НОМЕР_4 , IMEI(2): НОМЕР_5 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1