Номер провадження 1-кп/754/322/25
Справа№754/1749/24
В И Р О К

Іменем України

17 липня 2025 року Деснянський районний суд м. Києва

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду кримінальне провадження №0002201 від 26.10.2023 стосовно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, із вищою освітою, офіційно не працевлаштований, одружений, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України,

сторона обвинувачення: прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисники: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 , маючи умисел на придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 , у невстановлені досудовим розслідуванням дату, час та місці, орієнтовно в період з 25 по 28 лютого 2022 року, перебуваючи по вулиці Богатирській в м. Києві незаконно отримав від невстановлених осіб у камуфляжній формі 71 патрон, призначений для стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї, тобто без передбаченого законом дозволу незаконно придбав бойові припаси, які в подальшому, без передбаченого законом дозволу, зберігав за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , до моменту виявлення цього факту працівниками поліції 13.10.2023 під час проведення обшуку.

У подальшому, 13.10.2023 в період часу з 08:46 год. по 11:22 год. у кримінальному провадженні на підставі ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 11.10.2023 (ЄУНСС:758/11780/23), проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 , що є місцем фактичного проживання ОСОБА_3 .

У ході проведення обшуку у квартирі, де фактично проживав ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , у спальній кімнаті в особистому сейфі ОСОБА_8 , зокрема, виявлено та вилучено 76 патронів, які ОСОБА_3 придбав та зберігав без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/111-23/57049-БЛ від 24.10.2023, з числа наданих на дослідження 76 патронів - 71 патрон є бойовим, з яких:

-1 (один) патрон належить до боєприпасів до бойової нарізної вогнепальної зброї - є бойовим проміжним патроном, калібру 7,62x39 мм, зразка 1943 року, споряджений трасуючою кулею типу «Т-45», що виготовлений промисловим способом;

- 70 (сімдесят) патронів належать до боєприпасів до бойової нарізної вогнепальної зброї - є бойовими проміжними патронами калібру 7,62x39 мм, зразка 1943 року, споряджені кулею зі сталевим осердям типу «ПС», що виготовлені промисловим способом. Патрони придатні до стрільби.

Вказані 71 патрон призначені для стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї калібру 7,62x39 мм, а саме автоматів «АК - 47», «АКМ», «АК-103» та карабіну «СКС».

Обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч.1 КК України, не визнав, та надав суду наступні показання. Він є правоохоронцем з 20-річним стажем та крім цього є учасником бойових дій. В зв`язку із вторгненням РФ до України, він 24.02.2020 долучився волонтерських рухів самооборони. Займався організацією та облаштуванням блок-постів, тощо. Після налагодження даного руху, він долучився до волонтерів що організовували харчування для військових та учасників територіальної оборони оскільки на той час магазини не працювали. Вони збирали їжу в волонтерських пунктах після чого, розвозили її по блок-постах. Так як родина його залишилась то вони з дружиною та трирічним сином разом займалися розвезенням їжі на власному автомобілі. З метою захисту весь цей час в автомобілі лежав мисливський карабін «Форт 202» дозвіл на який є ОСОБА_3 . Так на одному з блок-постів на Оболоні, йому запропонували надати зброю та набої для самооборони, на що він повідомив що зареєстрована зброя в нього вже є, однак від набоїв не відмовився оскільки в нього було їх , а саме калібру 7,62. На що йому повідомили, що такі набої в дефіциті, але все одно дали приблизно на 3-4 рожка (магазина) та насипом надали набої (скільки точно він не знає). Видав їх військовослужбовець на ім`я ОСОБА_9 . За отримання даних речей він розписався. Через певний час, наступ на Київ відбили, напруга в місті знизилась, запрацювали підприємства, почали доставляти харчування та потреба у волонтерстві відпала. В зв`язку з чим він з того часу почав зберігати зброю та набої вдома в сейфі. Через деякий час, після того як життя в місті почалось налагоджуватись він вирішив повернути дані набої. Так, в якийсь з днів приблизно в березні 2022 року він приїхав на той блок-пост де брав дані набої. Там в нього забрали дані набої та рожки, повідомили що розписуватися за них потреби не має. Після чого, у 2023 році в нього вдома працівники поліції проводили обшук в іншому кримінальному провадженні, під час якого і виявили набої. Оскільки вони сильно гупали в двері та наполегливо хотіли проникнути, то він не знаючи які в них наміри, з метою свого захисту дістав з сейфу зброю та частину цих набої зарядив до магазину і поклав зброю на диван, де в подальшому їх і виявили. Він повідомив, що в нього є 5 одиниць зареєстрованої зброї в зв`язку з чим і зберігає набої. Оскільки в нього вдома зберігалися мисливські набої, а на блок-пості він брав бойові, які дуже схожі і розрізнити їх він не зміг, то коли він повертав набої на блок-пост він їх сплутав та повернув мисливські, а бойові залишилися зберігатись в сейфі.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 виступаючи з останнім словом зазначив, що він діяв в умовах крайньої необхідності, виконував обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, в його діях немає об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ст. 263 ч.1 КК України.

Крім того, вважає, що його право на захист було грубо порушено під час продовження строків досудового розслідування, оскільки не було надано можливості подати заперечення на клопотання про продовження строків досудового розслідування.

Просив суд винести виправдувальний вирок.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї винуватості у придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч.1 КК України, його винуватість повністю підтверджуються та доводиться дослідженими, під час судового розгляду, доказами.

Так, доказами в кримінальному провадженні, в розумінні ст. 84 КПК України, є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Належними, відповідно до ст. 85 КПК України, є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом (ст. 86 ч.1 КПК України).

Судом було проведено допит свідка ОСОБА_10 , якій роз`ясне зміст ст. 63 Конституції України.

Показаннями, відповідно до положень ст. 95 ч. 1 КПК України, є відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту підозрюваним, обвинуваченим, свідком, потерпілим, експертом щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження.

Свідок ОСОБА_10 суду показала, що ОСОБА_3 є її чоловіком. Так восени 2023 року за місцем їх проживання працівники поліції проводили обшук. Вна була присутня на початку обшуку.Після чого відвела дитину до садочку та повернулась до квартири вже в ході обшуку. На запитання чи є в них в квартирі заборонені речі, ОСОБА_3 відповів що не має, однак в нього є дозвіл на зброю та зброя яка зберігається в сейфі. На прохання працівників поліції, він відкрив сейф де зберігалась ця зброя та набої. Працівників поліції зацікавив зміст сейфу і вони в ході обшуку вилучили те що там було. А пізніше їй стало відомо, що набої які вилучались під час обшуку були бойовими. Також повідомила, що на початку повномасштабного вторгнення РФ на територію України, її чоловік долучився як доброволець для допомоги у відбитті наступу. Так, вона з чоловіком розвозили по блок-постах їжу. На одному з блок - постів ОСОБА_3 надали набої, які він приніс додому, повідомивши, що їх йому дали військові на блок-посту. Після чого отриманні набої разом з тими набоями, що в нього вже були, він зберігав їх у сейфі. Після відступу РФ від Києва ОСОБА_3 їй повідомив, що поверне ті набої що отримав, оскільки більше не має сенсу їх зберігати при собі. Після чого він їх кудись відвіз. До цього вона бачила мисливські набої, що зберігалися в сейфі та бойові які приніс чоловік, однак розрізнити їх не зможе бо вони дуже схожі.

Документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження (ст.99 ч.1 КПК України).

З урахуванням положень ст.ст. 84-86 КПК України, винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 , також, доводиться наступними письмовими доказами - документами, наданими стороною обвинувачення, а саме:

- даними рапорту слідчого СВ Подільського УП ГУП у м. Києві ОСОБА_11 від 17.10.2023, згідно якого, в межах здійснення досудового розслідування кримінального провадження №0000182 від 20.05.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 110-2 ч. 2 КК України, 13.10.2023 в період часу з 08:46 год по 11:22 год проведено обшук у квартирі, яка розташована за адресою АДРЕСА_2 , яка є місцем фактичного проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В ході проведення обшуку виявлено та в подальшому вилучено патрони «вх №69» у кількості 70 шт., патрон з маркуванням 7,62х39 «711; 74», а також патрони з маркуванням «Тulommo 1,62 х 19» у кількості 5 шт. (Т. №1, а.п. 130);

- даними протоколу обшуку від 13.10.2023, з додатком до нього у виді флеш-носія, згідно якого, обшук проводився за адресою: АДРЕСА_2 . Під час обшуку виявлено та вилучено: предмети, схожі на патрони з маркуванням вх№69 в кількості 70 шт.; предмет, схожий на патрон з маркуванням 711; 74; предмети, схожі на патрони з маркуванням «Тulommo 1,62 х 19 в кількості 5 шт. (Т.№1 а.п. 145-153).

Відповідно до ст. 234 ч.ч.1,2 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Обшук проведений 13.10.2023 за адресою: АДРЕСА_2 за правила ми ст. 234 КПК України, а тому протокол обшуку є належним та допустимим доказом;

- даними листа начальника відділу контролю за обігом зброї ОСОБА_12 , згідно якого в ІКС «ІПНП» (інформаційний портал Національної поліції) у м. Києві, громадянин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку як власник: мисливського нарізного карабіна «ФОРТ-202», к-р 7,62x39, № НОМЕР_1 , зареєстрованого в ГУНП у м. Києві, дозвіл на зберігання та носіння № НОМЕР_2 ; мисливської гладкоствольної зброї «AUGUSTEFRANCOTTE», к-р 16, № НОМЕР_3 , «ИЖ-36», к-р 12, № НОМЕР_4 та «ТОЗ БМ» , к-р 16, № 73659 зареєстрованої в Дніпровському УП ГУНП у м. Києві, дозвіл на зберігання та носіння № 7357; пристрою для відстрілу патронів з гумовими кулями «ФОРТ-17Р», к-р 9 мм, № НОМЕР_5 , зареєстрованого в ГУНП у м. Києві, дозвіл на зберігання та носіння № 2090. Також з 27.07.2022 револьвер («Газова») внесено до ІКС «ІПНП», ІП - «Кримінальна зброя», у зв`язку із не можливістю встановити місце знаходження зброї, на підставі матеріалів зареєстрованих в ЄО Дніпровського УП ГУНП в м. Києві за № 37279 від 27.07.2022 (Т.№1 а.п. 156);

- даними висновку експерта №СЕ-19/111-23/57049-БЛ від 24.10.2023 з додатком до нього у виді акту про невідповідність від 24.10.2023, згідно якого, з числа наданих на дослідження 76 патронів:

- 5 патронів належать до боєприпасів до мисливської нарізної вогнепальної зброї - є мисливськими патронами калібру 7,62x39 мм, споряджені кулею типу «SP» (Soft Point) зі свинцевим осердям, що виготовлені промисловим способом. Патрони до стрільби придатні;

- патрон належить до боєприпасів до бойової нарізної вогнепальної зброї - є бойовим проміжним патроном калібру 7,62x39 мм, зразка 1943 року, споряджений трасуючою кулею типу «Т-45», що виготовлений промисловим способом;

- 70 патронів належать до боєприпасів до бойової нарізної вогнепальної зброї - є бойовими проміжними патронами калібру 7,62x39 мм, зразка 1943 року, споряджені кулею зі сталевим осердям типу «ПС», що виготовлені промисловим способом. Патрони придатні до стрільби.

З числа наданих на дослідження 76 патронів:

- 5 патронів призначені для стрільби із мисливської нарізної вогнепальної зброї калібру 7,62x39, а саме карабінів «Форт-201», «Форт-202», «Форт-203», «МКМ 072сб», «АКС МП УОС», «ОП АКМС», «ОП СКС», даний перелік не є вичерпним;

- 71 патрон призначений для стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї калібру 7,62x39 мм, а саме автоматів «АК - 47», «АКМ», «АК-103» та карабіну «СКС», даний перелік не є вичерпним (Т.№1 а.п. 161-166).

Висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи (ст.101 ч.1 КПК України).

Вказаний висновок експерта №СЕ-19/111-23/57049-БЛ від 24.10.2023 відповідає положенням ст. 101 КПК України та є належним та допустимим доказом.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення в такій конкретній ситуації враховує.

Зокрема в першу чергу суд звертає увагу на особливості доказування в кримінальному процесі.

При вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання).

Верховний Суд звернув увагу, що стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

Повно, всесторонньо, об`єктивно проаналізувавши й оцінивши кожний доказ із точки зору належності, допустимості і достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення обвинувального вироку у даному кримінальному провадженні, враховуючи, що дане провадження в цілому є справедливим, порушень кримінального процесуального закону під час досудового розслідування допущено не було, та дотримуючись загальних засад кримінального провадження, суд дійшов висновку про обґрунтованість висунутого проти ОСОБА_3 кримінального обвинувачення та доведеність стороною обвинувачення у ході судового розгляду його винуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч.1 КК України.

Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи питання кваліфікації дій засудженого за ст. 263 ч.1 КК України, у справа № 288/1158/16-к (НП № 13-28кс19) зазначила таке.

«54. Об`єктивну сторону злочину, передбаченого частиною першою статті 263 КК, утворює носіння, зберігання, придбання, передача чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв (далі - зброя) без передбаченого законом дозволу. Конструкція наведеної правової норми є бланкетною, тобто містить відсилання до спеціального закону, яким установлено одержання дозволу на зазначені вище дії…

58. Коли ж у тексті КК слово «закон» вживається лише як узагальнююче поняття, воно використовується у широкому значенні, тобто може охоплювати як власне закони, так і інші акти чинного законодавства.

59. У такому значенні слово «закон» вжито у статті 263 КК. У розумінні цієї статті «передбаченим законом дозволом» на поводження зі зброєю варто вважати дозвіл, що може бути встановлений будь-яким нормативно-правовим актом, у тому числі підзаконним.

60. Виходячи зі змісту статті 92 Конституції України правовий режим обігу зброї не належить до кола питань, які визначаються виключно законами України, тобто законами у вузькому розумінні.

61. Порядок поводження зі зброєю, в тому числі підстави і процедуру одержання спеціальних дозволів на її придбання, носіння і зберігання, на даний час установлено Положенням про дозвільну систему, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576 з наступними змінами (далі - Положення), та Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622 (далі - Інструкція).

Зазначені Положення та Інструкція, зміст яких не суперечить Конституції України та іншим нормативно-правовим актам вищого рівня, у контексті застосування статті 263 КК охоплюються поняттям «закон»…

64. Зміст і призначення закріпленої у статті 263 КК кримінально-правової заборони полягає насамперед у захисті суспільства й держави від найтяжчих насильницьких злочинів, умови для вчинення яких створює неконтрольований обіг зброї. Такі злочинні діяння є особливо небезпечними, адже ставлять під загрозу життя і здоров`я невизначеного кола осіб. Натомість згідно зі статтею 3 Конституції України людина, її життя, здоров`я та безпека належать до найвищих соціальних цінностей. З огляду на викладене, поводження з вогнепальною зброєю як предметом, пов`язаним із підвищеними ризиками, вимагає державного регулювання у спеціальнодозвільний спосіб.

65. Водночас закону у вузькому розумінні, який би регулював питання, пов`язані з обігом зброї, в Україні станом на сьогодні не прийнято. За таких обставин критерієм законності/незаконності поводження із зазначеними предметами є дотримання/недотримання вимог, установлених Інструкцією та Положенням.

За умови ж застосування вузького підходу до розуміння поняття «закон» у статті 263 КК всі дозволи на зброю, що були видані і видаються на підставі Інструкції та Положення, не вважатимуться передбаченими законом, а всі без винятку дії щодо зброї, в тому числі санкціоновані відповідними дозволами, набудуть протиправного характеру…

70. Норми Інструкції та Положення, оприлюднених в установленому законом порядку, чітко визначають умови, за яких придбання, зберігання, носіння та інші дії щодо зброї санкціонуються державою і таким чином набувають правомірного характеру. З положень частини першої статті 263 КК особа має можливість з достатньою точністю наперед передбачити, що за відсутності дозволу наведені дії становитимуть злочин і спричинять передбачені цим Кодексом правові наслідки.

З огляду на викладене, зміст диспозиції статті 263 КК узгоджується з такими критеріями якості закону, як доступність і передбачуваність.

71. Аналогічний висновок зробив Касаційний кримінальний суд у постановах від 04.12.2018 у справі № 161/3885/16-к та від 31.05.2018 у справі № 127/27182/15-к,з яким Велика Палата погоджується.»

Диспозицією ст. 263 КК передбачено, що кримінальна відповідальність настає за носіння, зберігання, придбання, передачу чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу. Як убачається із висновку експерта №СЕ-19/111-23/57049-БЛ від 24.10.2023, набої, придбання та зберігання яких інкримінується ОСОБА_3 , а саме: 1 патрон належить до боєприпасів до бойової нарізної вогнепальної зброї - є бойовим проміжним патроном калібру 7,62x39 мм, зразка 1943 року, споряджений трасуючою кулею типу «Т-45», що виготовлений промисловим способом та 70 патронів належать до боєприпасів до бойової нарізної вогнепальної зброї - є бойовими проміжними патронами калібру 7,62x39 мм, зразка 1943 року, споряджені кулею зі сталевим осердям типу «ПС», що виготовлені промисловим способом. Вказані патрони придатні до стрільби з бойової вогнепальної зброї, що охоплюється диспозицією ст. 263 КК України.

Судом, за результатами розгляду кримінального провадження №0002201 від 26.10.2023, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 , у невстановлені досудовим розслідуванням точні дату, час та місці, орієнтовно в період з 25 по 28 лютого 2022 року, перебуваючи по вулиці Богатирській в м. Києві незаконно отримав від невстановлених осіб у камуфляжній формі 71 патрон, призначений для стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї, тобто без передбаченого законом дозволу незаконно придбав бойові припаси, які в подальшому, без передбаченого законом дозволу, зберігав за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , до моменту виявлення цього факту працівниками поліції 13.10.2023 під час проведення обшуку.

Таким чином, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 діяв з прямим умислом, чітко усвідомлюючи, що він вчиняє придбання, зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що він не вчиняв кримінальне правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України, та діяв в умовах крайньої необхідності (ст. 39 КК України), спростовуються сукупністю зібраних та досліджених доказів в їх сукупності, а тому суд відхиляє як неспроможну версію та рахує як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення.

Суд звертає увагу на те, що доводи сторони захисту про наявність підстав до застосування приписів ст. 39 КК в цій справі, суперечать обставин встановленим судом під час розгляду кримінального провадження.

У частині 1 ст. 39 КК встановлено, що не є кримінальним правопорушенням заподіяння шкоди правоохоронюваним інтересам у стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, що безпосередньо загрожує особі чи охоронюваним законом правам цієї людини або інших осіб, а також суспільним інтересам чи інтересам держави, якщо цю небезпеку в даній обстановці не можна було усунути іншими засобами і якщо при цьому не було допущено перевищення меж крайньої необхідності.

При цьому в частині 2 вказаної статті визначено, що перевищенням меж крайньої необхідності є умисне заподіяння шкоди правоохоронюваним інтересам, якщо така шкода є більш значною, ніж відвернена шкода. Отже, закон пов`язує правомірність заподіяної шкоди із співрозмірністю цієї шкоди небезпеці, що загрожує особі чи охоронюваним законом правам чи інтересам, де фактично заподіяна шкода повинна бути рівнозначною або менш значною, ніж потенційна шкода, яка містилася в безпосередній реальній небезпеці. КК не передбачає спеціальної відповідальності за ексцес крайньої необхідності, і такі дії кваліфікуються на загальних підставах, проте стан крайньої необхідності має враховуватися судом як обставина, що пом`якшує покарання (п. 8 ч. 1 ст. 66 КК).

Правом на заподіяння шкоди в стані крайньої необхідності особа може скористатися лише в тому разі, якщо в цій обстановці заподіяння шкоди є вимушеним, крайнім, останнім засобом усунення небезпеки.

При цьому одного лише виникнення небезпеки ще недостатньо для стану крайньої необхідності. Якщо в особи є декілька засобів (шляхів) усунення небезпеки, у тому числі не пов`язаних із заподіянням шкоди охоронюваним законом відносинам, то це означає, що вона не перебуває у стані крайньої необхідності, а отже, і заподіяну нею шкоду не можна визнати правомірною. Разом із тим, це правило поширюється тільки на ті випадки, коли особа усвідомлювала наявність у неї декількох альтернативних способів усунути небезпеку (уникнути її), при тому, що не скористалася тими з них, які не пов`язані із заподіянням шкоди правоохоронюваним інтересам. Крайня необхідність припускає активну поведінку суб`єкта, доки існує стан крайньої необхідності.

Повертаючись до встановлених судом обставин цього кримінального провадження, де доведено, що обвинувачений ОСОБА_3 , у невстановлені досудовим розслідуванням точні дату, час та місці, орієнтовно в період з 25 по 28 лютого 2022 року, перебуваючи по вулиці Богатирській в м. Києві незаконно отримав від невстановлених осіб у камуфляжній формі 71 патрон, призначений для стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї, тобто без передбаченого законом дозволу незаконно придбав бойові припаси, які в подальшому, без передбаченого законом дозволу, зберігав за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , до моменту виявлення цього факту працівниками поліції 13.10.2023 під час проведення обшуку, суд не вбачає підстав вважати зберігання протиправно придбаних бойових припасів вчиненим у стані крайньої необхідності як до 24 лютого 2022 року, так і після початку широкомасштабної збройної агресії російської федерації. У контексті приписів ст. 39 КПК зберігання протиправно придбаних бойових припасів у квартирі за адресою АДРЕСА_2 , не було, за обставин цього провадження, вимушеним, крайнім й останнім засобом усунення тієї небезпеки, про яку зазначала сторона захисту.

В обґрунтування вироку суд покладає сукупність доказів на підтвердження встановлених обставин, якими повністю доведена винуватість ОСОБА_3 , який придбав, зберігав бойові припаси без передбаченого законом дозволу, а саме наступні належні та допустимі доказами, в розумінні ст.ст. 84-86 КПК України:

- письмові документи, надані стороною обвинувачення, які дослідженні, безпосередньо, у судовому засіданні та перераховані вище, що підтверджують обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального правопорушення;

- показання свідка ОСОБА_10 зі змісту яких вбачається, що обвинувачений ОСОБА_3 дійсно отримав на блок-пості бойові припаси які приніс за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_2 та почав зберігати, що також вбачається з протоколу обшуку та узгоджуються із іншими доказами в їх сукупності;

Таким чином, досліджені докази під час судового розгляду, суд визнає належними, допустимими та достовірними, а їх взаємозв`язок достатнім та взаємоузгодженим, в розумінні критерію «поза розумним сумнівом» на підтвердження встановлених обставин вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ст. 263 ч. 1 КК України, як придбання, зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Порушень процесуального закону щодо відкриття кримінального провадження, його руху, повноважень сторони обвинувачення на всіх стадіях процесу судом не виявлено.

Кримінальне провадження №0002201 від 26.10.2023 стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 розглянуто з дотриманням правил підсудності.

Згідно ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якої людини, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до норм ст. 50 ч. 2 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Дотримання загальних засад призначення покарання на підставі ст.ст. 50, 65 КК України є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, який би ґрунтувався на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяв досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.

При призначені покарання ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення - обвинувачений вчинив тяжкий злочин, особу винного, а саме:

- раніше не судимий (Т.№1 а.п. 198);

- не перебуває під наркологічним диспансерно - динамічним наглядом в КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «СОЦІОТЕРАПІЯ (Т.№1 а.п. 199);

- не перебуває під наглядом у лікаря - психіатра в КНП «Міський заклад з надання психіатричної допомоги» (Т.№1 а.п. 200).

Обставин, які пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України, суд визнає вперше притягнення до кримінальної відповідальності.

Обставиною, що обтяжує покарання, згідно ст. 67 ч. 1 п. 11 КК України є вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступені тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, особи винного, який характеризується лише з позитивної сторони за останнім місце роботи у правоохоронних органах, має різного виду нагороди, його ставлення до вчиненого, його волонтерство, те, що він має на утриманні малолітню дитину, а також те, що ОСОБА_3 за час досудового розслідування та розгляду справи у суді свідомо і неухильно дотримувався загальноприйнятих норм і правил поведінки, встановлених у суспільстві, пануючих моральних принципів, а тому беручи до уваги зазначені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що необхідним й достатнім для виправлення та запобігання вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією частини статті за якою кваліфіковано його діяння (ст.263 ч.1 КК України).

Згідно ст. 75 ч. 1 КК України, якщо суд, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Суд, вважає, що виправлення засудженого ОСОБА_3 можливе без відбування покарання, а тому суд приймає рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку відповідно до вимог ст. 75 КК України та покладенням обов`язків згідно ст. 76 КК України.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не пред`являвся.

Речові докази, в кримінальному провадженні №0002201 від 26.10.2023, згідно постанови слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_13 від 18.10.2023 (Т.№1 а.п. 154-155), передані на зберігання до камери збереження речових доказів Подільського УП ГУНП у м. Києві (квитанція №151221 від 20.12.2023) (Т.№1 а.п. 186).

Питання про долю речових доказів в кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Згідно вимог ст. 124 КПК України з ОСОБА_3 на користь держави підлягають стягненню витрати на залучення експерта в сумі 1 912 грн. 00 коп. (Т.№1 а.п. 160), оскільки під час досудового розслідування було проведено балістичну експертизу №СЕ-19/111-23/57049-БЛ від 24.10.2023 (Т.№1 а.п. 161-167).

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 08.11.2023, накладено арешт на майно, яке було виявлено та вилучено 13.10.2023 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_3 (ЄУНСС: 758/13059/23) (Т.№1 а.п. 180-181).

Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 02.11.2023 стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 був застосований запобіжний захід у виді застави - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 80 520 грн. (Т.№1 а.п. 174-179).

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376, 615 ч.15 КПК України, суд -

з а с у д и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановити іспитовий строк тривалістю один рік.

Відповідно до ст.76 ч. 1 п.п. 1, 2 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази, в кримінальному провадженні №0002201 від 26.10.2023, які, відповідно до квитанції №151221 від 20.12.2023, знаходиться на зберіганні в камері збереження Подільського УП ГУНП у м. Києві, а саме: вилучені під час обшуку, 13.10.2023 боєприпаси - передати у встановленому законом порядку на потреби Збройних Сил України.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 1 912 (одна тисяча дев`ятсот дванадцять) грн. 00 коп.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 у виді застави - скасувати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 08.11.2023, на майно (ЄУНСС: 758/13059/23) - скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1