Номер провадження:1-кс/521/2889/25
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 серпня 2025 року м. Одеса
Слідчий у клопотанні зазначає, що 29.11.2023 рішенням Одеської міської ради №1674-VIІI ТОВ «Екател авто» надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 1,1000 га, за адресою: м.Одеса, вул.Краснова, 4-Б, вид цільового призначення для будівництва і обслуговування паркінгів та автостоянок на землях житлової та громадської забудови.
Одночасно, встановлено, що об`єкт нерухомого майна автостоянка за адресою: м.Одеса, вул.Краснова, 4-Б розташована на території об`єкта археологічної спадщини пам`ятки археології Курганної групи (Курганного могильника доби бронзи в Артилерійському парку, 2000 років до нашої ери).
Таким чином, у органу досудового розслідування наявні підстави вважати, що службові особи Одеської міської ради зловживаючи службовим становищем, з метою одержання неправомірної вигоди для інших юридичних осіб, всупереч інтересам служби, які полягають у дотримані правового режиму користування землею та забезпеченні права власності українського народу на землю та археологічну пам`ятку, розташовану на ній, незаконно передали земельну ділянку державної форми власності в користування третім особам, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом правам та інтересам держави, в особі Одеської обласної військової адміністрації, яка є органом, уповноваженим державою реалізовувати державну політику у сфері охорони культурної спадщини та розпорядження земельними ділянками державної власності.
Підставою для накладення арешту на майно відповідно до ч.2 ст.170 КПК України слідчий зазначає є збереження речових доказів.
Дослідивши матеріали справи, суть клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Відповідно доч.ч.1,2ст.171КПК України з клопотанням про арешт майна дослідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Статтями 170, 171 КПК України визначено спеціальний суб`єктний склад осіб, майно яких може бути заарештоване в рамках кримінального провадження, а саме: підозрюваний, обвинувачений, особи, які в силу закону несуть відповідальність за спричинену шкоду. Враховуючи вищезазначене необхідно встановити обставини кримінального провадження, в тому числі власника майна, на яке накладається арешт та чи є ця особа стороною кримінального провадження.
Так, в клопотанні слідчого зазначено, що Одеська обласна військова адміністрація є органом, уповноваженим державою виконувати функції розпорядження земельними ділянками державної власності в межах повноважень.
Сама вимога про арешт майна, викладена слідчим у клопотанні, містить заборону здійснювати будь-які дії щодо розпорядження, користування майном, при цьому належним чином у клопотанні не обгрунтовано підставу такого обмеження у праві власності для законного власника (володільця) земельною ділянкою, тобто іншою особою, ніж відносно якої здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, серед іншого і Одеської обласної військової адміністрації, на яку слідчий вказує як орган, уповноважений державою виконувати функції розпорядження земельними ділянками державної власності в межах повноважень.
Відповідно до вимог ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
За вказаних обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого подане без додержання вимог ст. 171 КПК України, а тому вважає за необхідне повернути його прокурору на підставі ч.3 ст.172 КПК України для усунення недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 172 КПК України, слідчий суддя-
П О С Т А Н О В И В :
Встановити строк для усунення зазначених недоліків 72 години з моменту отримання копії ухвали.
Після усунення недоліків сторона кримінального провадження не позбавлена права повторно звернутися із даним клопотанням до суду в загальному порядку.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1