Справа № 136/637/25
Провадження №11-кп/801/718/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем судового засідання: ОСОБА_5

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Вінниці в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Липовецького районного суду Вінницької області від 21.05.2025 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000138 від 19.06.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 4, 6 ст. 152 КК України відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Турбів Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України

за участю сторін провадження:

прокурора: ОСОБА_8

захисника: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 21.05.2025 року клопотання прокурора задоволено.

Продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Визначено строк дії ухвали суду про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу до 19.07.2025.

Захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, просила скасувати ухвалу Липовецького районного суду Вінницької області від 21.05.2025 року та постановити нову ухвалу,якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід.

Вимоги апеляційної скарги захисника мотивовано тим, що наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України про які зазначає прокурор належними доказами не підкріплені.

В порушення вимог статті 178 КПК України, при продовженні запобіжного заходу судом не в повній мірі враховані обставини, які б мали бути прийняті до уваги, а саме те, що ОСОБА_7 проходить військову службу та має намір і надалі проходити службу в ЗС України, позитивно характеризується командуванням військової частини.

ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки у нього 15.03.2025 року народилася донька, відомості в актовому записі про народження дитини щодо батька дитини записані зі слів

матері, оскільки підозрюваний перебуває в СІЗО ДУ « Вінницької УВП № 1 « та не мав можливості особисто подати до органів державної реєстрації актів цивільного стану заяву щодо визнання свого батьківства по відношенню до дитини, яку народила його співмешканка ОСОБА_9 .

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_8 ,який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, зазначив, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України на даний час не зменшилися, продовжують існувати, ухвала суду першої інстанції є законною та обгрунтованою, захисника ОСОБА_6 , яка просила задоволити апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав думку свого захисника, оглянувши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги захисника, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу .

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 дотримався вимог кримінального процесуального закону.

З матеріалів провадження убачається, що в провадженні Липовецького районного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4, ст.152, ч.6 ст. 152 КК України.

Вирішуючи питання щодо продовження строків тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України врахував тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Враховуючи доведеність прокурором неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_7 та наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливості переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на свідків, знищення, приховування або спотворення будь-якої з речей, які мають істотне значення, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вимоги апеляційної скарги захисника щодо наявності підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу є безпідставними, оскільки суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 дотримався вимог кримінального процесуального закону та перевірив обгрунтованість клопотання прокурора.

Перевіривши доводи апеляційної скарги захисника, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є саме таким запобіжним заходом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігти ризикам, доведеним прокурором, а також забезпечити безпеку суспільства від нових протиправних посягань обвинуваченого, враховуючи ступінь суспільної небезпеки злочинів, у яких він обвинувачується.

Встановлені дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 самі по собі не дозволяють зробити висновок про те, що можливість уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, може бути досягнута шляхом застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, невзявши особу під варту.

Суд апеляційної інстанції вважає, що, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Підстави для скасування ухвали Липовецького районного суду від 21.05.2025 року про продовження запобіжного заходу обвинуваченому відсутні.

Керуючись ст.422-1 КПК України, суд апеляційної інстанції,

п о с т а н о в и в :

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника.

Ухвалу Липовецького районного суду Вінницької області від 21.05.2025 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4