Справа № 127/6517/24
Провадження №11-кп/801/805/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого в режимі відеоконференції ОСОБА_7

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження № 0000152, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 13.02.2024 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 14 травня 2025 року по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Ладижин Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

-05.03.2010 Ладижинським міським судом Вінницької області за ст. 309 ч. 1, 311 ч. 1, 70 КК України до штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень в дохід держави;

-13.12.2011 Ладижинським міським судом Вінницької області за ст. 289 ч. 2, 185 ч. 2, 186 ч. 2, 198, 304 ч. 1, 70 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі;

-23.12.2014 Ладижинським міським судом Вінницької області за ст. 185 ч. 3, 187 ч. 1, 70 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі;

-14.08.2023 Ладижинським міським судом Вінницької області за ст. 309 ч. 1 КК України до 3 (трьох) років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 308 КК України,-

Зміст судового рішення та встановлені судом обставини.

Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 14 травня 2025 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 308 КК України та призначено покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України вирок Ладижинського міського суду Вінницької області від 14.08.2023 ухвалено виконувати самостійно.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання ОСОБА_7 зараховано попереднє ув`язнення з дня затримання 14.05.2025 до дня набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

На підставі ч. 7 ст. 72 КК України у строк покарання ОСОБА_7 зараховано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з 31.01.2024 до 12.07.2024 з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі.

Початок строку покарання ухвалено рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Судом установлено, що ОСОБА_7 , страждаючи на психічний розлад, зумовлений залежністю від наркотичного засобу внаслідок зловживання ним, а саме розлади психіки та поведінки в наслідок вживання опіоїдів, тобто будучи хворим на наркоманію, 15.12.2021 розпочав проходження замісної підтримувальної терапії (далі - ЗПТ) у Комунальному некомерційному підприємстві «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» Вінницької обласної ради», під час якого за призначенням лікаря-нарколога отримував препарат ЗПТ метадон, який включений до Списку № 1 «Наркотичні засоби, обіг яких обмежено» Таблиці ІІ Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770, у дозуванні 90 мг на добу щодня. Таке лікування від наркоманії ОСОБА_7 проходив у КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР» до 25.01.2023.

Продовжуючи отримувати в КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР» наркотичний лікарський препарат «Метадон-ЗН», ОСОБА_7 у липні 2022 року, у порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 № 60/95-ВР, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995 № 62/95-BP, Порядку проведення замісної підтримувальної терапії хворих з опіоїдною залежністю, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України № 200 від 27.03.2012, вирішив заволодіти наркотичними засобами шляхом шахрайства, додатково звернувшись до Товариства з обмеженою відповідальністю «Замісна підтримувальна терапія» (код ЄДРПОУ-44711790) для залучення до ЗПТ.

Для реалізації свого умислу ОСОБА_7 11.07.2022 прибув до медичного центру Товариства з обмеженою відповідальністю «Замісна підтримувальна терапія» (код ЄДРПОУ-44711790), за адресою: м. Вінниця, вул. Оводова, 29, прим. літ. «А» (прим. № 3), де на прийомі у лікаря-психіатра ОСОБА_9 перед включенням його до лікування із використанням препаратів ЗПТ повідомив їй недостовірну інформацію про те, що у інших закладах охорони здоров`я він не отримує ЗПТ, після чого підписав Інформовану згоду на участь у замісній підтримувальній терапії із застосуванням препарату метадон, уклав Угоду про надання медичних послуг, а також підписав Інформаційний лист для хворого або особи, яка здійснює за ним догляд, про правила поводження з препаратами наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, недопущення їх використання не за медичним призначенням. В угоді про надання медичних послуг ОСОБА_7 зазначив, що на момент звернення до МЦ ТОВ «Замісна підтримувальна терапія» не перебуває на лікуванні в іншому медичному закладі, де йому призначено наркотичні та психотропні лікарські засоби, зобов`язавшись при цьому під час лікування у даному закладі не звертатись на лікування в інші медичні заклади, з метою призначення йому наркотичних та психотропних лікарських засобів. 23.07.2022 ОСОБА_7 підписав Заяву про отримання наркотичних засобів, психотропних речовин, та/або прекурсорів і виконання призначень лікаря,

Тим самим ОСОБА_7 приховав своє лікування в КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР», де йому вже призначені наркотичні лікарські засоби та він фактично отримував необхідне лікування, тобто ввів у оману лікаря-психіатра ТОВ «Замісна підтримувальна терапія» ОСОБА_9 , в результаті чого отримав 2 таблетки наркотичного лікарського засобу «Метадон-ЗН», 25 мг, курсом на один день у добовій дозі препарату 50 мг.

Продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного умислу, спрямованого на систематичне заволодіння наркотичним засобом метадоном під виглядом отримання лікування із застосуванням препаратів ЗПТ шляхом обману ОСОБА_7 14.07.2022 отримав 3 таблетки наркотичного лікарського засобу «Метадон-ЗН», 25 мг, курсом на один день у добовій дозі препарату 75 мг; 15.07.2022 4 таблетки наркотичного лікарського засобу «Метадон-ЗН», 25 мг, курсом на один день у добовій дозі препарату 100 мг; 18.07.2022 - 4 таблетки наркотичного лікарського засобу «Метадон-ЗН», 25 мг, курсом на один день у добовій дозі препарату 100 мг; 19.07.2022 - 4 таблетки наркотичного лікарського засобу «Метадон-ЗН», 25 мг, курсом на один день у добовій дозі препарату 100 мг; 20.07.2022 - 4 таблетки наркотичного лікарського засобу «Метадон-ЗН», 25 мг, курсом на один день у добовій дозі препарату 100 мг; 22.07.2022 - 4 таблетки наркотичного лікарського засобу «Метадон-ЗН», 25 мг, курсом на один день у добовій дозі препарату 100 мг; 23.07.2022 - 8 таблеток наркотичного лікарського засобу «Метадон-ЗН», 25 мг, курсом на два дні (з 23.07 до 24.07.2022) у добовій дозі препарату 100 мг, з яких 4 таблетки (100 мг) прийняв у кабінеті ЗПТ і 4 таблетки (100 мг) отримав для самостійного прийому в амбулаторних умовах; 25.07.2022 - 4 таблетки наркотичного лікарського засобу «Метадон-3Н», 25 мг, курсом на один день у добовій дозі препарату 100 мг; 26.07.2022 - 4 таблетки наркотичного лікарського засобу «Метадон-ЗН», 25 мг, курсом на один день у добовій дозі препарату 100 мг; 03.08.2022 - 4 таблетки наркотичного лікарського засобу «Метадон-ЗН», 25 мг, курсом на один день у добовій дозі препарату 100 мг; 05.08.2022 - 4 таблетки наркотичного лікарського засобу «Метадон-ЗН», 25 мг, курсом на один день у добовій дозі препарату 100 мг; 06.08.2022 - 8 таблеток наркотичного лікарського засобу «Метадон-ЗН», 25 мг, курсом на два дні (з 06.08 до 07.08.2022) у добовій дозі препарату 100 мг, з яких 4 таблетки (100 мг) прийняв у кабінеті ЗПТ і 4 таблетки (100 мг) отримав для самостійного прийому в амбулаторних умовах; 10.08.2022 - 4 таблетки наркотичного лікарського засобу «Метадон-ЗН», 25 мг, курсом на один день у добовій дозі препарату 100 мг; 11.08.2022 - 4 таблетки наркотичного лікарського засобу «Метадон-ЗН», 25 мг, курсом на один день у добовій дозі препарату 100 мг; 12.08.2022 - 12 таблеток наркотичного лікарського засобу «Метадон-ЗН», 25 мг, курсом на три дні (з 12.08 до 14.08.2022) у добовій дозі препарату 100 мг, з яких 4 таблетки (100 мг) прийняв у кабінеті ЗПТ і 8 таблеток (200 мг) отримав для самостійного прийому в амбулаторних умовах; 15.08.2022 - 4 таблетки наркотичного лікарського засобу «Метадон-ЗН», 25 мг, курсом на один день у добовій дозі препарату 100 мг; 17.08.2022 - 4 таблетки наркотичного лікарського засобу «Метадон-ЗН», 25 мг, курсом на один день у добовій дозі препарату 100 мг; 07.10.2022 - 4 таблетки наркотичного лікарського засобу «Метафін ІС», 25 мг, курсом на один день у добовій дозі препарату 100 мг; 10.10.2022 - 4 таблетки наркотичного лікарського засобу «Метафін ІС», 25 мг, курсом на один день у добовій дозі препарату 100 мг; 11.10.2022 - 4 таблетки наркотичного лікарського засобу «Метафін IC», 25 мг, курсом на один день у добовій дозі препарату 100 мг; 13.10.2022 - 4 таблетки наркотичного лікарського засобу «Метафін ІС», 25 мг, курсом на один день у добовій дозі препарату 100 мг; 14.10.2022 - 40 таблеток наркотичного лікарського засобу «Метафін ІС», 25 мг, курсом на десять днів (з 14.10 до 23.10.2022) у добовій дозі препарату 100 мг для самостійного прийому в амбулаторних умовах; 25.10.2022 - 40 таблеток наркотичного лікарського засобу «Метафін ІС», 25 мг, курсом на десять днів (з 25.10 до 03.11.2022) у добовій дозі препарату 100 мг для самостійного прийому в амбулаторних умовах; 03.11.2022 - 40 таблеток наркотичного лікарського засобу «Метафін ІС», 25 мг, курсом на десять днів (3 04.11 до 13.11.2022) у добовій дозі препарату 100 мг для самостійного прийому в амбулаторних умовах; 14.11.2022 - 40 таблеток наркотичного лікарського засобу «Метафін ІС», 25 мг, курсом на десять днів (з 14.11 до 23.11.2022) у добовій дозі препарату 100 мг для самостійного прийому в амбулаторних умовах; 25.11.2022 - 40 таблеток наркотичного лікарського засобу «Метафін ІС», 25 мг, курсом на десять днів (з 25.11 до 04.12.2022) у добовій дозі препарату 100 мг для самостійного прийому в амбулаторних умовах; 05.12.2022 - 40 таблеток наркотичного лікарського засобу «Метафін ІС», 25 мг, курсом на десять днів (з 05.12 до 14.12.2022) у добовій дозі препарату 100 мг для самостійного прийому в амбулаторних умовах; 15.12.2022 - 40 таблеток наркотичного лікарського засобу «Метафін ІС», 25 мг, курсом на десять днів (з 15.12 до 24.12.2022) у добовій дозі препарату 100 мг для самостійного прийому в амбулаторних умовах; 27.12.2022 - 40 таблеток наркотичного лікарського засобу «Метафін ІС», 25 мг, курсом на десять днів (з 27.12 до 05.01.2023) у добовій дозі препарату 100 мг для самостійного прийому в амбулаторних умовах.

Отже, ОСОБА_7 , шляхом обману лікаря-психіатра ТОВ «Замісна підтримувальна терапія» ОСОБА_9 , тобто шляхом шахрайства, у період з 11.07.2022 до 27.12.2022 заволодів наркотичним засобом метадоном загальною масою 10,525 г, що відповідно до таблиці № 1 наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», є великим розміром.

Суд кваліфікував дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 308 КК України як заволодіння наркотичними засобами шляхом шахрайства, у великих розмірах.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що їх подала.

В апеляційній скарзі захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ставиться питання про зміну вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 14 травня 2025 року в частині призначення покарання через невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості. Просить призначити покарання за пред`явленим обвинуваченням у виді п`яти років позбавлення волі та звільнити обвинуваченого від його відбування з іспитовим строком відповідно до ст. 75 КК України із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Апеляційна с карга мотивована тим, що місцевим судом не враховано особу винного, який позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні малолітню дитину, має постійне місце проживання, за відсутності обставин, які обтяжують покарання, установлені обставин, які його пом`якшують визнання вини та активне сприяння слідству у розкритті злочину.

Позиції учасників судового провадження.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_8 підтримали доводи апеляційної скарги сторони захисту з підстав, викладених в ній та просили задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, вважаючи вирок суду, у тому числі в частині призначеного покарання, законним та обґрунтованим.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника обвинуваченого не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Як убачається з вироку, суд правильно встановив фактичні обставини справи і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. Даний висновок ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку та належним чином перевірених судом доказах, які в апеляційній скарзі не заперечуються і перевірці в апеляційній інстанції не підлягають.

Доводи апеляційної скарги захисника в частині призначення покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості (є явно несправедливим) суд вважає необґрунтованими з огляду на таке.

Загальні засади призначення покарання.

Відповідно ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому відповідно до ч. 2 ст. 52 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобіганню вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Суд неодноразово зазначав, що кримінальне покарання повинно бути справедливим балансом з однієї сторони між необхідністю застосування заходів примусу внаслідок вчиненого кримінального правопорушення та усвідомлення винною особою необхідності її понести, та з іншої сторони такі заходи примусу мають бути достатніми для перевиховання особи та попередження нових злочинів.

Також необхідно зазначити, що Верховним Судом 01.02.18 у справі №634/609/15-к (провадження 51-658км17) визначено поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка за визначенням охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Окрім наведеного ККС ВС у постанові від 09.10.2018 (справа 756/4830/17-к) дійшов висновку, що термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанцій, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини КК, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Підстави звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника щодо неправильного застосування закону про кримінальну відповідальність (можливості звільнення від відбування покарання з випробуванням), суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити про таке.

Частиною першою статті 75 КК України визначено, якщо суд, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільненні від відбування покарання з випробуванням.

Підстави звільнення особи від відбування покарання з випробуванням визначив також Верховний Суд в постанові від 19.07.2018 (справа №755/6254/17), де зазначив, що згідно з законом ст. 75 КК України може бути застосована в тому разі, коли при призначенні покарання, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, суд дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, оскільки звільнення з випробуванням має на меті настання позитивних змін в особистості засудженого та створення в нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки в суспільстві.

Іншими словами, умовою звільнення від відбування покарання з випробуванням є наявність таких соціальних чинників, які б давали суду підставу дійти висновку про виправлення і перевиховання без відбування покарання.

Як установив суд першої інстанції, ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, у тому числі за вчинення як умисних корисливих злочинів проти власності, так і за злочини, пов`язані із незаконним обігом наркотичних засобів (т. 3, а. п. 7-19). Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 308 КК України відноситься до злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та їх суспільна небезпека полягає у поширенні та впливу наркоманії на свідомість людей, їх мораль та спосіб життя.

Доводи захисника про позитивну репутацію обвинуваченого спростовуються дослідженими судом доказами щодо особи ОСОБА_7 , зокрема останній негативно характеризується за місцем проживання (т. 3, а. п. 2).

Посилання сторони захисту на наявність утриманців (неповнолітньої дитини) та наявність постійного місця проживання, у дному провадженні не впливають на висновки місцевого суду щодо покарання, адже наявність таких соціальних факторів не завадила ОСОБА_10 вчиняти кримінальні правопорушення як раніше, так і нове, за яке він засуджений оскаржуваним вироком.

Отже, такі дані про особу обвинуваченого у сукупності з установленими обставинами провадження та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення очевидно не дають суду підстави для звільнення його від відбування покарання з випробуванням, адже навіть покладення на обвинуваченого обов`язків, які передбачають комплекс заходів, спрямованих на корекцію соціальної поведінки або її окремих проявів, формування соціально сприятливих змін особистості, не здатні забезпечити виправлення і перевиховання обвинуваченого без відбування покарання.

За наведених обставин суд не знаходить підстав для скасування чи зміни вироку суду.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 14 травня 2025 року у кримінальному провадженні № 0000152, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 13.02.2024 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 308 КК України залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції (Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду) протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, у той самий строк з моменту вручення копії ухвали.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді: