Справа № 697/1691/25
Провадження № 1-кс/697/308/2025
У Х В А Л А

Іменем України

04 липня 2025 року м. Канів

Слідчий суддя Канівського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого СВ ВП № 1 ЧРУП ГУ НП в Черкаській області майора поліції ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Канів, Черкаської області клопотання слідчого СВ відділу поліції № 1 Черкаського районного управління поліції ГУ Національної поліції в Черкаській області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Канівського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Київ, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за матеріалами кримінального провадження № 0000172 від 07.06.2025, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ відділу поліції № 1 Черкаського районного управління поліції ГУ Національної поліції в Черкаській області майор поліції ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Канівського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що у слідчому відділенні відділу поліції №1 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження за № 0000172 від 07.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Так, 06.06.2025 до чергової частини відділу поліції №1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області надійшов рапорт старшого оперуповноваженого СКП відділу поліції №1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 про отримання оперативної інформації про те, що гр. ОСОБА_8 , житель с. Келеберда Черкаського району Черкаської області, планує незаконно збути тротилову шашку за грошові кошти.

У ході проведення досудового розслідування, оперативно-розшукових заходів, слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих розшукових дій та інших заходів спрямованих на встановлення особи причетної до вчинення даного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, було встановлено, що до вчинення даного злочину причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Київ, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянин України, з середньою-спеціальною освітою, тимчасово не працюючий, неодружений, особою з інвалідністю не являється, не маючий на утриманні неповнолітніх дітей, раніше судимий.

Встановлено, що, ОСОБА_5 , в червні 2025 року, точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено, перебуваючи на території лісу в адміністративних межах с. Келеберда Черкаського району Черкаської області, більш точної адреси органом досудового розслідування не встановлено, незаконно придбав шляхом знахідки на землі корпус гранати РГН та корпус гранати РГД-5, які згідно довідки про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів за №744 від 02.07.2025 являють обмежено небезпечними, а також два запали до гранат типу УЗРГМ-2 та УД 3, які згідно довідок про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів за №742 від 02.07.2025 та №743 від 02.07.2025 року являються небезпечними, після чого продовжуючи свої злочинні дії, діючи умисно, без передбаченого законом дозволу переніс їх за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де залишив, і таким чином без передбаченого законом дозволу зберігав їх до 02.07.2025.

Крім цього, ОСОБА_5 , на початку березня 2025 року, більш точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено, перебуваючи на території городу за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , незаконно придбав шляхом знахідки в ґрунті тротилову шашку, яка згідно довідки про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів за №745 від 02.07.2025 є обмежено небезпечною, після чого, продовжуючи свої злочинні дії, діючи умисно, без передбаченого законом дозволу переніс її до будинку, де залишив, і таким чином без передбаченого законом дозволу зберігав її до 02.07.2025.

Так, 02.07.2025 в період часу з 14:30 по 15:00 години, ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу магазину «Селище» по вул. Шевченка, 102 та біля будинку за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, без передбаченого законом дозволу збув вищевказані бойові припаси разом із запалами до них типу УЗРГМ-2та УД 3, а також тротилову шашку, шляхом продажу їх за грошові кошти в сумі 1000 грн. особі, якій було доручено проведення оперативної закупівлі гр. ОСОБА_9 , у зв`язку з чим, ОСОБА_5 було затримано 02.07.2025 о 15 годині 40 хвилин в порядку ст. 208 КПК України, про що було складено протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину.

В ході проведення особистого обшуку затриманого ОСОБА_5 , в порядку ст. 208 КПК України було виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 1000 грн. однією купюрою.

Допитаний 02.07.2025 в якості підозрюваного ОСОБА_5 свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України визнав повністю та повідомив обставини вчиненого.

03.07.2025 о 14:02 годині ОСОБА_5 повідомлено про підозру у незаконному придбанні, носінні, зберіганні та збуті бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Обставинами, що в сукупності вказують на можливість і необхідність застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою також є:

1) вагомість зібраних в ході досудового розслідування доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, оскільки вина останнього підтверджується як показаннями свідків у кримінальному провадженні, так і письмовими матеріалами та речовими доказами;

2) тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, що згідно із ст. 12 КК України є тяжким умисним злочином, покарання за яке передбачено у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років;

3) вік та задовільний стан здоров`я підозрюваного;

4) підозрюваний немає будь яких міцних соціальних зв`язків, відсутність на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, власної родини, неодружений, непрацюючий, раніше неодноразово судимий починаючи з 2000 років;

5) негативна репутація підозрюваного ОСОБА_5 за місцем проживання.

Вказані фактори дають змогу безперешкодно застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вищевказане свідчить про можливість вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень, що у свою чергу фактично унеможливлює здійснення за ним контролю з боку слідчого, прокурора чи суду та, перебуваючи на волі, ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки останні дають підтверджуючі покази про причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Таким чином, метою застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 є запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення йому загрожує покарання у виді позбавлення волі від 3 до 7 років та з метою ухилення від відбуття покарання останній може переховуватися від органів досудового розслідування і суду;

- незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, які дають викривальні покази відносно ОСОБА_5 , з метою уникнення кримінальної відповідальності;

- вчинити інші кримінальні правопорушення, зокрема відносно свідків шляхом незаконного впливу на них, для забезпечення відвернення та уникнення кримінальної відповідальності та призначеного судом покарання, оскільки ОСОБА_5 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, починаючи з 2000 років.

Крім цього, 01.07.2025 вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 249, ч. 1 ст. 309 КК України та призначено останньому остаточне покарання у вигляді 3 років обмеження волі із звільненням ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, однак ОСОБА_5 для себе жодних висновків не зробив, легковажно віднісся до рішення суду щодо можливості його виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства та наступного ж дня допустив вчинення іншого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, у зв`язку з чим, був затриманий у порядку ст. 208 КПК України.

У судовому засіданні слідчий подане клопотання підтримала та просила обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Прокурор подане клопотання підтримав, пояснивши, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив умисний тяжкий злочин, міра покарання за вчинення якого, передбачена у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, та беручи до уваги те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні та, перебуваючи на волі, може вчинити інші кримінальні правопорушення, що фактично унеможливлює здійснення за ним контролю з боку слідчого, прокурора чи суду, а тому наявні всі підстави в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні щодо задоволення поданого клопотання заперечували та просили обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Суд, заслухавши доводи прокурора, слідчого, підозрюваного та його захисника, вивчивши матеріали клопотання, дійшов висновку про наступне.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України.

Під час розгляду клопотання з`ясовано, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, оскільки матеріали справи містять достатньо доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри.

З поданого клопотання вбачається, що причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: даними протоколів видачі предметів від 02.07.2025, даними протоколу допиту свідка ОСОБА_9 , даними протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 02.07.2025, даними протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 02.07.2025, даними протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 02.07.2025, даними довідок про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів за № 742, 743, 744, 745 від 02.07.2025, а також іншими матеріалами кримінального провадження.

Метою і підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інші кримінальні правопорушення, зокрема відносно свідків, шляхом незаконного впливу на них, для забезпечення відвернення та уникнення кримінальної відповідальності та призначеного судом покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як зазначено в статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу підозрюваному, слідчий суддя враховує, що у кримінальному провадженні наявні вагомі докази, наведені вище, на підставі яких слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтовану підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Оцінюючи зазначені ризики, слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду є обґрунтований, оскільки у підозрюваного відсутні стійкі соціальні зв`язки, він неодружений та не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей чи інших осіб, розуміючи тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Ризик незаконного впливу на свідків є обґрунтованим, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 знає місце мешкання свідків та, будучи на волі, може здійснювати тиск на них, з метою зміни показань, наданих під час досудового розслідування, оскільки, відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства жоден доказ, зібраний під час досудового розслідування, не має наперед встановленої сили та досліджується безпосередньо під час судового розгляду.

Слідчий суддя також враховує, що ОСОБА_5 , маючи у відповідності до ст. 89 КК України не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, підозрюється в умисному тяжкому злочині, у зв`язку з чим неможливо запобігти ризику вчинення інших кримінальних правопорушень та застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, чи інших більш м`яких запобіжних заходів, не буде слугувати достатньою гарантією належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Крім наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, слідчий суддя поряд з цим також враховує особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, а саме: підозрюваний ОСОБА_5 має повних 47 років, задовільний стан здоров`я, не має постійного місця роботи, відсутні міцні соціальні зв`язки, а саме неодружений та не має на утриманні дітей та інших членів родини.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Крім цього, слідчий суддя зважає на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, що згідно з ст. 12 КК України є тяжким злочином, покарання за яке передбачено у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, що є суттєвим елементом при оцінюванні наведених ризиків, зокрема щодо переховування, тиску на свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень тощо.

Отже, наявність обґрунтованої підозри у вчинені злочину та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, надають підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу. Розглядаючи заявлене клопотання, слідчий суддя, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

З огляду на викладене, з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного, запобігання та мінімізації вищевказаних ризиків, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати щодо підозрюваного на даному початковому етапі досудового розслідування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Разом з тим, інші більш м`які запобіжні заходи неможливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 з наступних причин:

- особисте зобов`язання недоцільно застосувати у зв`язку з тим, що даний запобіжний захід є найбільш м`яким, а ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, та його застосування не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків;

- особисту поруку в даному випадку також неможливо застосувати, оскільки на адресу слідчого чи прокурора, у провадженні яких перебуває дане кримінальне провадження, не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за ОСОБА_5 . Також вказаний запобіжний захід буде недостатнім, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину;

- домашній арешт неможливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 підлягає постійному візуальному контролю, з метою запобігання вищевказаним ризикам та фактично матиме реальну можливість здійснювати вплив на свідків у цьому кримінальному провадженні, продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення та матиме можливість одразу ж покинути місце проживання з метою подальшого переховування від органу досудового розслідування та суду, що об`єктивно може зашкодити встановлення істини у цій справі та негативно вплине на подальше проведення досудового розслідування та судового розгляду справи по суті.

Таким чином, у разі застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, неможливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки вони передбачають перебування на волі, що дає можливість негативно впливати на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні та ухилитися від органів досудового розслідування, суду.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Також у своїх рішеннях суд зазначав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я суду не надано.

Таким чином, прокурором та слідчим в судовому засіданні доведена наявність всіх обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України, які свідчать про необхідність застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Нормами частини 3 статті 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, становить від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка станом на 01 січня 2025 року 1 розмір становить 3 028 грн (три тисячі двадцять вісім гривень 00 коп.).

У відповідності до вимог ст. 183 КПК України, слідчий суддя визначає підозрюваному ОСОБА_5 розмір застави в сумі, що становить 40 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 121 120 грн., та вважає, що така сума застави буде достатньою для забезпечення його належної поведінки.

Слідчий суддя також вважає за необхідне зазначити, що в разі внесення застави, покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого прокурора, суду за першою вимогою;

2) не відлучатися з місця свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора, суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно обчислювати з моменту його фактичного затримання.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 176-178, 182-184, 193-194, 196, 205, 395 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ відділу поліції № 1 Черкаського районного управління поліції ГУ Національної поліції в Черкаській області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Канівського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном на 60 діб задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном на 60 днів, тобто до 30 серпня 2025 року включно, з утриманням його в ДУ "Черкаський слідчий ізолятор".

Термін тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 02.07.2025.

Визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 розмір застави: 40 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121 120,00 грн., які можливо внести на відповідний рахунок до сплину терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_5 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого прокурора, суду за першою вимогою;

2) не відлучатися з місця свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора, суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти діб.

Слідчий суддя ОСОБА_1