ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1121/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" червня 2025 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Хмельницької області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого 13 травня 2024 року Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України на 1 рік позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 , будучи засудженим Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України, належних висновків для себе не зробив та 1 червня 2024 року близько 21 год. 30 хв., перебуваючи поблизу ст. метро «Позняки» КП «Київський метрополітен», біля зупинки, на асфальті підібрав, тим самим незаконно придбав, два поліетиленових пакети з пазовими застібками з вмістом психотропної речовини - амфетаміном, вагою, 7,803г., які поклав до кишені своїх штанів, розпочавши незаконно зберігати для особистого вживання, без мети збуту.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, не визнав та пояснив, що в червні 2024 року приблизно о 21 год. 30 хв. він зайшов у метро, де біля входу на станцію «Позняки» його зупинив працівник поліції, спитав документи. Запитали, чи є судимість, він відповів, що є за ст. 309 КК України. Тоді працівник поліції його схопив, потягнув до кімнати поліції, де в нього забрали телефон, почали обшукувати і інший поліцейський дістав, ніби то, згортки, сказав, що це амфетамін. Працівники поліції сказали йому, що якщо хочеш щоб все було добре, то треба їх слухатись. Склали протокол затримання, були поняті, один з понятих був із поліцейським у дружніх відносинах. Йому працівники поліції сказали, щоб він сказав, що амфетамін він знайшов і йому буде штраф. Він на камеру сказав, як йому сказали.

Відповідаючи на питання, ОСОБА_2 зазначив, що це працівники поліції йому підкинули згорток. Який сенс був підкидувати йому наркотичні речовини, ОСОБА_2 не зміг пояснити. Не звертався зі скаргами, тому що боявся. Під час затримання він відмовився від захисника, оскільки йому так сказали.

Не дивлячись на такі показання обвинуваченого ОСОБА_2 та не визнання вини, дослідивши та перевіривши в судовому засіданні докази, зібрані по справі, суд уважає повністю доведеною його винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при викладених у обвинувальному акті обставинах, що підтверджується даними у:

-протоколі затримання ОСОБА_2 з додатком до нього від 1 червня 2024 року (т. 1 а.с. 100-106) на підтвердження вилучення з штанів ОСОБА_2 два поліетиленових пакети з пазовими застібками з вмістом порошкоподібної речовини білого кольору. При цьому, ОСОБА_2 знаходиться без кайданів, йому роз`яснено його права, зокрема, мати захисника, та ст. 63 КУ. Будь яких зауважень ніхто з присутніх не заявляв, а ОСОБА_2 зазначив, що знайшов згортки за 5 хв. до затримання на зупинці;

-висновку експерта від 4 липня 2024 року № СЕ-19/111-24/33003-НЗПРАП (т. 1 а.с. 114-117) на підтвердження того, що порошкоподібна речовина, яка була вилучена у ОСОБА_2 , є психотропною речовиною, обіг якої обмежено, - амфетамін, загальною масою 7,803г.;

-поясненнях свідка ОСОБА_6 , який в судовому засіданні пояснив, що працює в Київському метрополітені. Вже не пам`ятає, коли на ст. метро Позняки працівник поліції попросив бути понятим. З ним був ще один понятий. У кімнаті поліції у обвинуваченого вилучили з карману джинсових штанів прозорі пакети з білою речовиною, які поклали у спец пакет та опечатали. Обвинувачений повідомив, що це він знайшов. Від обвинуваченого жодних зауважень не було, поводив себе нормально, тілесних ушкоджень не було, погроз з боку працівників поліції, також, ніяких не було;

-поясненнях свідка ОСОБА_7 , який пояснив, що працює поліцейським у метрополітені. Саме він у червні 2024 року, у вечірній час зупинив обвинуваченого, оскільки він привернув його увагу. Зокрема, коли обвинувачений побачив свідка, почав хвилюватись, відводити погляд, а коли побачив, що свідок почав йти до нього, то почав пришвидшувати крок. На його запитання обвинувачений відповів, що в нього є заборонені речі і він запросив його до кімнати поліції, покликав понятих. Обвинувачений йому повідомив, що знайшов амфетамін для себе. Вказану речовину вилучала слідчо-оперативна група. Він весь час був присутній у кімнаті поліції, жодних зауважень від обвинуваченого не було, поводив себе спокійно, ніхто йому не погрожував. Після того як обвинуваченого відпустили, оскільки була комендантська година, йому дозволили залишитись в метрополітені до ранку.

Отже, у процесі дослідження і оцінки вказаних доказів, суд не встановив істотних процесуальних порушень при їх збиранні, які б ставили під сумнів обґрунтованість доводів сторони обвинувачення про доведеність вини ОСОБА_2 .

Версія ж ОСОБА_2 , висунута на свій захист, щодо невизнання своєї вини в пред`явленому обвинуваченні, зокрема й те, що психотропну речовину йому підкинули працівники поліції, були проаналізовані судом і визнані неспроможними, оскільки вони носять непослідовний, плутаний і суперечливий характер, повністю спростовуються наведеними у вироку доказами, які узгоджуються між собою і викривають обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях.

Стосовно доводів ОСОБА_2 про застосування до нього психологічного тиску під час його затримання та особистого обшуку, то у контексті допустимості відомостей, отриманих від особи, яка заявляє про застосування поганого поводження з боку представників держави, слід враховувати відповідну практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Зокрема, ЄСПЛ послідовно зазначає, що в тих справах, коли особа висуває небезпідставну скаргу про те, що вона була піддана неналежному поводженню зі сторони суб`єктів владних повноважень в порушення статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), це положення, якщо його тлумачити в світлі загального обов`язку держави відповідно до статті 1 цієї Конвенції, вимагає, щоб було проведено ефективне офіційне розслідування (рішеня Kobets v. Ukraine, no. 16437/04, § 51, 14 February 2008).

Особа, яка робить таку заяву, має повідомити фактичні обставини поводження з нею і надати їм певне підтвердження або, якщо це неможливо з об`єктивних причин, інформацію, яка дасть можливість її перевірити і отримати підтвердження заяви. Хоча на заявника не може покладатися надмірний тягар обґрунтування заяви, однак він має надати інформацію, яка хоча б prima facie (з першого погляду) давала підстави для висновку про те, що погане поводження могло мати місце (див, наприклад, рішенняDmitriy Valentinovich Goryanoy against Ukraine (dec.), no. 54630/13, §§ 27-29, 15 October 2019).

За відсутності будь-якої інформації, яка піддається перевірці, заява про погане поводження не може бути визнана «обґрунтованою» і, таким чином, не створює обов`язку щодо її розслідування (див, постанови Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі № 317/2389/17 (провадження № 51-4935км19); від 26 травня 2020 року у справі № 234/9575/19 (провадження № 51-5690км19); від 19 листопада 2020 року у справі № 640/9837/18 (провадження № 51-1539км20); від 29 жовтня 2019 року у справі № 515/2020/16-к (провадження № 51-2904км18) та інші).

Суд зауважує, що згідно з матеріалами кримінального провадження ОСОБА_2 на досудовому слідстві перебував на волі, однак з відповідними заявами до правоохоронних органів останній не звернувся, хоча очевидно не був позбавлений можливості це зробити. Крім того, суд звертає увагу, що доводи останнього про тиск спростовані, допитаними під час судового розгляду свідками ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . При цьому, свідок ОСОБА_7 є тією особою, яка затримала обвинуваченого. В судовому засіданні ОСОБА_2 підтвердив факт присутності вказаного свідка поруч з ним весь час, але зазначав, що він до нього жодного тиску не чинив, а навпаки заспокоював.

Зазначені обставини в сукупності, а також, враховуючи, що матеріали цього провадження не містять відомостей, документів, чи достатньої інформації, яка хоча б prima facie (з першого погляду) вказувала, що факти поганого поводження дійсно мали місце, або іншим чином дозволили ці факти перевірити, суд уважає, що сторона захисту не обґрунтувала достатньою мірою свою заяву про погане поводження з ОСОБА_2 , а тому не можна вважати її «небезпідставною».

Щодо доводів ОСОБА_2 про те, що його змусили відмовитись від захисника під час затримання, то вони спростовуються матеріалами справи, зокрема протоколом затримання та додатком до нього (т. 1 а.с. 100-106), відповідно до якого останній не вказував на проведення слідчої дії за участю захисника. У подальшому, ОСОБА_2 виявив бажання щоб його права та інтереси захищав захисник за призначенням, у зв`язку з чим було призначено адвоката ОСОБА_8 . Ураховуючи зазначене, суд не вбачає будь-яких істотних порушень вимог закону, які могли б бути підставою для визнання протоколу затримання недопустимим доказом.

Таким чином, суд повно і всебічно розглянувши кримінальне провадження, проаналізувавши та оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, у тому числі перевіривши і оцінивши усі доводи захисника та обвинуваченого ОСОБА_2 про його невинуватість, уважає, що фактичні обставини в кримінальному провадженні встановлені у спосіб, визначений кримінальним процесуальним законом, та винуватість останнього у вчиненні ним інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, є доведеною та кваліфікує його дії ч. 2 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини у великих розмірах, без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею.

При призначенні ОСОБА_2 покарання, суд, ураховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, те, що, відповідно до вимог ст. 12 КК України, він є нетяжким, обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, належних висновків для себе не зробив та вчинив нове аналогічне правопорушення, за даними облікової документації не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога, відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання, уважає за необхідне призначити останньому покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч. 2 ст. 309 КК України.

Підстав для застосування до обвинуваченого ст. 75 КК України суд не вбачає, оскільки його виправлення, ураховуючи викладене, а також те, що останній раніше вже звільнявся від відбування покарання з випробуванням, однак це не призвело до позитивних змін в його особистості і не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, оскільки він знову вчинив кримінальне правопорушення, що свідчить про те, що він вперто не бажає стати на шлях виправлення, можливо лише за умови його ізоляції від суспільства.

Долю речових доказів та процесуальних витрат вирішити у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 та ч. 2 ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, і призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до покарання призначеного ОСОБА_2 даним вироком частково приєднати невідбуту ним частину покарання за попереднім вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 травня 2024 року, і остаточно за сукупністю вироків призначити покарання у виді 2 років 1 місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_2 рахувати з дня його фактичного затримання після вступу вироку в законну силу.

Зарахувати ОСОБА_2 в строк відбуття покарання час його попереднього ув`язнення - 1 червня 2024 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати по справі - вартість проведеної експертизи на суму 3029 грн. 12 коп. в дохід держави.

Речовий доказ по справі: психотропну речовину - амфетамін, масою 7,803г., що знаходиться на зберіганні в камері схову Дарницького УП ГУНП у м. Києві, - знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського Апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1