Справа № 333/633/25
Провадження № 1-кс/333/1794/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2025 року м. Запоріжжя

Слідча суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 , процесуального прокурора: ОСОБА_3 , обвинуваченого: ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого: ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, клопотання прокурора Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні за № 0000737 від 11 грудня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 408, ч. 4 ст. 408 КК України, та додані до нього матеріали відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який проходив службу на посаді курсанта 1 навчального взводу 1 навчальної роти 3 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат»,-

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В провадження слідчої судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 надійшло вищевказане клопотання подане процесуальним прокурором в межах зазначеного вище кримінального провадження, яке обґрунтоване наступним.

20 травня 2025 року до Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області було скеровано обвинувальний акт за ч. 4 ст. 408 КК України, а саме дезертирство - тобто нез`явлення, з метою ухилитися від військової служби, на службу з лікувального закладу, вчинене в умовах воєнного стану, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який проходив службу на посаді курсанта 1 навчального взводу 1 навчальної роти 3 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», не судимого.

Підтримання державного обвинувачення здійснює Запорізька спеціалізована прокуратура у сфері оборони.

Органом досудового розслідування встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду курсанта 1 навчального взводу 1 навчальної роти 3 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до Указу Президента України ОСОБА_6 від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому, відповідними Указами Президента України ОСОБА_6 , правовий режим воєнного стану в Україні продовжувався та діє до теперішнього часу.

Згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (надалі Статуту), ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України (надалі Статуту), бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Разом з цим, солдат ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин.

Так, 20.01.2025, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою ухилення від військової служби, не з`явився на службу з лікувального закладу, а саме до місця дислокації підрозділів військової частини НОМЕР_1 на території АДРЕСА_2 , після чого свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до місця служби та військової частини не приймав та про своє місцезнаходження до органів командування, в органи військового та цивільного управління не повідомляв та незаконно перебував за межами місця служби на території м. Запоріжжя, куди був доставлений за пособництва ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які сприяли вчиненню вказаного кримінального правопорушення, шляхом забезпечення транспортного засобу, супроводження до кінцевої крапки маршруту та безперешкодного проїзду через «блок-пости», з метою неможливості виявлення військовослужбовця, тобто наданням засобів та усунення перешкод.

Таким чином, військовослужбовець ОСОБА_4 , за викладених вище обставин, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 4 ст. 408 КК України дезертирство, тобто нез`явлення, з метою ухилитися від військової служби, на службу з лікувального закладу, вчинене в умовах воєнного стану.

24.01.2025 ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя до підозрюваного застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23 березня 2025 року включно. В подальшому строку запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 продовжувався в установленому законодавством порядку в межах строку досудового розслідування.

23.05.2025 р. строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , закінчуються, підготовче судове засідання у цьому кримінальному провадженні ще не проведено, при цьому ризики, які були підставою для обрання цього запобіжного заходу продовжують існувати, тому прокурор просить продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 ще на 60 днів.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання у повному обсязі та просив його задовольнити з підстав, які були викладені в клопотанні.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 заперечували відносно клопотання прокурора, вважають підстави для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відсутні. Обвинувачений просив змінити діючий запобіжний захід на домашній арешт за місцем його проживання.

Вислухавши пояснення прокурора, думку обвинуваченого та його захисника, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, слідчий суддя дійшла висновку про задоволення цього клопотання з наступних підстав.

Запорізькою спеціалізовано прокуратурою у сфері оборони Східного регіону 20.05.2025 р. скеровано до Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000737 від 11 грудня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 408, ч. 4 ст. 408 КК України, зокрема за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КПК України.

Досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні здійснювалося Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі.

В межах цього кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 діє запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зі строком дії до 23.05.2025 р.

Відповідно до відомостей, що містяться на офіційному сайті «Судова влада України», підтовче засідання у вищевказаному кримінальному провадженні ще не призначено.

З огляду на вищенаведене, процесуальний прокурор звернувся до слідчого судді з цим клопотанням відповідно до положень ч. 6 ст. 199 КПК України, згідного якого, у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження, розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Підставою для обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 діючого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стала наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватися від слідства, вчинити нове кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст.199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В межах цього кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого військового злочину в умовах воєнного стану в Україні за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 12 років.

Обвинувачений ОСОБА_4 стійких соціальних зв`язків не має, раніше вже був судимий за вчинення злочину, зокрема із застосуванням насилля.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У рішенні по справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року, на яке послався слідчий суддя, Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Враховуючи особу обвинуваченого, характер інкримінованого злочину та певні його обставини, встановлені органом досудового розслідування, тяжкість можливого покарання за дане кримінальне правопорушення, слідча суддя погоджується з тим, що наразі продовжують існувати вагомі ризики переховування обвинуваченого від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення, настання яких перешкоджатиме об`єктивному оперативному судовому розгляду цього кримінального провадження.

Положеннями ч. 7 ст. 176 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України застосовується виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідча суддя виснує про обґрунтованість даного клопотання слідчого.

З огляду на вищевказане, домашній арешт, який просив застосувати обвинувачений на заміну існуючого запобіжного заходу не може бути застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 у цьому кримінальному провадженні. В межах цього запобіжного заходу визначений альтернативний запобіжний захід у вигляді застави з мінімальним розміром, встановленим законодавством для особливо тяжких злочинів.

Враховуючи зазначене вище, слідча суддя виснує, що з метою запобігання вказаних ризиків та забезпечення процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 , необхідно продовжити відносно нього строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ще на 60 днів.

Відповідно до ст.198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись ст.ст. 3, 176, 177, 178, 182, 183, 184, 194, 196,309 КПК України слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні за № 0000737 від 11 грудня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 408, ч. 4 ст. 408 КК України, відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор», строком на 60 днів, а саме: з 22.05.2025 року по 20.07.2025 року включно.

Визначити ОСОБА_4 одночасно з продовженням строку тримання під вартою альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240,00 грн.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою заставодавцем на відповідний рахунок ТУ ДСА України в Запорізькій області, , Банк отримувача Державна казначейська служба України м. Київ, рахунок отримувача (IBAN) UA0001205.

Роз`яснити, що обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в цій ухвалі, протягом строку дії судового рішення, тобто до 20 липня 2025 року включно.

Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки строком до 20.07.2025 р. включно, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою до суду, в проваджені яких перебуває дане кримінальне провадження;

- повідомляти суд, в проваджені якого перебуває дане кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання (місця дислокації підрозділу) та/або місця роботи (несення військової служби);

- утримуватися від спілкування із свідками з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду, без поважних причин, не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Виконання ухвали доручити ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Ухвала діє до 20.07.2025 р. включно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду. Для особи яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1