Справа № 638/7308/25
Провадження № 1-кп/638/1596/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши в підготовчому судовому засіданні у м. Харкові, кримінальну справу за обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000533 від 21.03.2025 року щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні дітей не має, зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий, останній раз:

- 01.07.2019 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 186 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 20.03.2025 приблизно о 19 год. 30 хв. разом з друзями перебував поблизу гіпермаркету «Будмен», що розташований за адресою: м. Харків, зул. Клочківська, б. 119-А, де побачив знайомого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував поблизу вхідних дверей до гіпермаркету «Будмен». Підійшовши до ОСОБА_6 разом з друзями, ОСОБА_5 , почав вимагати у потерпілого борг у 200 грн., та коли потерпілий відкрив сумку, дістав з відти грошові кошти, то у ОСОБА_5 виник умисел на відкрите викрадення чужого майна вчинене повторно в умовах воєнного стану. Так, ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, будучи неодноразово судимий за майнові злочини на шлях виправлення та перевиховання не став, діючи умисно, повторно з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер наслідків свого діяння і бажаючи їх настання перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 поблизу вхідних дверей до гіпермаркету «Будмен» підійшов ближче до потерпілого ОСОБА_6 та обхопив його правою рукою за талію, з метою подавлення супротиву потерпілого, га в цей час рукою відкрито проник до сумки ОСОБА_6 викравши з неї грошові кошти купюрами по 50 грн. на загальну суму 6000 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 345 КК України, визнав повністю, обставини, викладені в обвинувальному акті підтвердив та надав покази, про оставини, які відповідають зазначеним в обвинувальному акті. Характер та кваліфікацію своїх дій не оспорює. У вчиненому щиро кається, просить суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи наявна його заява про розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 без його участі, претензій матеріального чи морального характеру не має, цивільний позов не заявляє, питання про призначення покарання залишає на розсуд суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Отже, за згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, та обмежився допитом обвинуваченого, а також дослідженням документів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками кримінального провадження обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позицій, та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Під час допиту обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні. Показання обвинуваченого ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції. З огляду на це, суд приходить до висновку, що показання обвинуваченого є достовірними та узгоджуються з фактичними обставинами кримінального правопорушення, що вказані в обвинувальному акті.

За таких обставин, суд вважає доведеним пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 345 КК України за кваліфікуючими ознаками - умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 не встановлено.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК Україниє тяжким злочином; особу ОСОБА_5 , його вік, стан здоров`я, те, що особа осудна, на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває; не працює; соціальне положення, а саме те, що ОСОБА_5 неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має; раніше судимий, останній раз 01.07.2019 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 186 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; повне визнання вини обвинуваченим та щире каяття, яке полягає у відвертому осуді особою своєї протиправної поведінки; ставлення обвинуваченого до вчиненого, та готовність нести за це відповідальність; наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутності обставини, що обтяжують покарання.

На підставі викладеного, приймаючи до уваги обставини вчиненого кримінального правопорушення, та те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення, а також запобігання вчиненню обвинуваченим інших кримінальних правопорушень, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про можливість призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, в межах санкції ч. 4 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередженням вчинення нових кримінальних правопорушень. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Підстав для рішення про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням судом не встановлено.

Відповідно до ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 23.03.2025 відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з обчислюванням строку тримання під вартою з 21.03.2025.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу з метою забезпечення його виконання та уникнення ризиків ухилення від суду і продовження злочинної діяльності необхідно залишити без змін у вигляді тримання під вартою.

Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_5 в строк покарання строк попереднього ув`язнення 21.03.2025 року по набрання вироком законної сили, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України.

Цивільний позов заявлено не було.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.26,182, 366-368, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення- злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі.

Запобіжний заход у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , до набрання вироком чинності вважати продовженим і залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з 21.03.2025.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у строк покарання за цим вироком зарахувати строк попереднього ув`язнення з 21.03.2025 року по набрання вироком законної сили із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 1 ( один) день позбавлення волі.

Речові докази у справі, а саме:

- DVD-диск, на якому міститься відеозапис з камер спостереження , що розташовані на фасаді супермаркету «Восторг», який розташований за адресою: м.Харків, вул.Клочківська, б. 134-Б - зберігати в матеріалах справи;

- DVD-R диск, на якому містяться відеозапис з камер спостереження , що розташовані на фасаді супермаркету «Будмен», який розташований за адресою: м.Харків, вул.Клочківська, б. 119-а зберігати в матеріалах справи;

- DVD-R диск, на якому містяться відеозапис з камер спостереження , що розташовані у приміщенні АЗС «БРСМ Нафта», який розташований за адресою: м.Харків, вул.Клочківська, б. 134-а зберігати в матеріалах справи

На вирок учасниками кримінального провадження до Харківського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1