ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 676/4060/25

Провадження № 11-сс/820/317/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

підозрюваної ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Хмельницький в режимі відеоконференції судове провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 червня 2025 року, якою стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Світлогорськ, Гомельської області, республіка білорусь, білоруски, зареєстрованої по АДРЕСА_1 , громадянки України, із неповною середньою освітою, не працюючої, незаміжньої, судимої та 19.05.2025 року звільненої з державної установи «Збаразька виправна колонія 63» після відбуття покарання,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 01 серпня 2025 року включно, з визначенням застави у розмірі 242240 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні слідчого відділу Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області перебуває кримінальне провадження № 0001071 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

04 червня 2025 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та вручено копію повідомлення про підозру і пам`ятку з процесуальними правами та обов`язками підозрюваного.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 прохає ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 60560 грн.

Заслухавши доповідача, підозрювану та захисника, які прохали задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора, який вважав судове рішення законним і обґрунтованим, а апеляційну скаргу захисника такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.

Згідно п.3 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25.04.2003 N 4 взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виник спільний умисел на викрадення чужого майна, попередньо домовившись та роз приділивши між собою ролі, визначивши місце та спосіб вчинення злочину.

Зокрема, вона близько 10:30 год. 02 червня 2025 року та ОСОБА_8 , знаходячись по АДРЕСА_2 , маючи спільний умисел на викрадення чужого майна, діючи за попередньо визначеною домовленістю, зайшли у квартиру АДРЕСА_3 до ОСОБА_9 , з метою незаконного заволодіння чужим майном, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна усвідомлюючи, що в Україні діє воєнний стан, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, розуміючи суспільну небезпеку своїх дій, умисно, переконавшись, що за нею ніхто не спостерігає, викрала грошові кошти в сумі 8000 грн., чим спричинили ОСОБА_9 майнової шкоди.

Вона ж, близько 13:30 год. 02 червня 2025 року спільно з ОСОБА_8 , знаходячись по АДРЕСА_4 , маючи спільний умисел на викрадення чужого майна, попередньо домовившись та роз приділивши між собою ролі, визначивши місце та спосіб вчинення злочину, прийняли рішення про заволодіння чужим майном. З цією метою, увійшли у квартиру АДРЕСА_5 , ОСОБА_10 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна та переслідуючи мету спільного незаконного збагачення, усвідомлюючи, що в Україні діє воєнний стан, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , з корисливих мотивів, розуміючи суспільну небезпеку своїх дій, умисно, повторно, таємно, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за нею ніхто не спостерігає та скориставшись тим, викрала грошові кошти в сумі 5000 грн., чим спричинили ОСОБА_10 майнової шкоди.

Вона ж, близько 12:00 год. 03 червня 2025 року спільно ОСОБА_8 , знаходячись по АДРЕСА_6 , маючи спільний умисел на викрадення чужого майна, попередньо домовившись та роз приділивши між собою ролі, зайшли у квартиру АДРЕСА_7 ОСОБА_11 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна та переслідуючи мету особистого незаконного збагачення, умисно, повторно, таємно, шляхом вільного доступу, викрала грошові кошти в сумі 6000 грн., чим спричинили потерпілій майнової шкоди.

Вона ж, близько 12:30 год. 03 червня 2025 року спільно з ОСОБА_8 , знаходячись по АДРЕСА_8 , маючи спільний умисел на викрадення чужого майна, попередньо домовившись та роз приділивши між собою ролі, визначивши місце та спосіб вчинення злочину, прийняли рішення про заволодіння чужим майном. З цією метою, зайшли квартиру АДРЕСА_9 , з метою незаконного заволодіння чужим майном. Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна та переслідуючи мету особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи, що в Україні діє воєнний стан, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , з корисливих мотивів, розуміючи суспільну небезпеку своїх дій з метою незаконного заволодіння чужим майном, умисно, повторно, таємно, шляхом вільного доступу, викрала з гаманця грошові кошти в сумі 4500 грн., чим спричинили ОСОБА_12 майнової шкоди.

За таких обставин, ОСОБА_8 підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), за попередньою змовою групою осіб та в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В матеріалах судової справи містяться матеріали щодо обґрунтованості підозри саме у вчиненні вказаних злочинів.

Крім того, колегія суддів бере до уваги і тлумачення поняття, «обґрунтованості підозри», надане Європейським судом з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 р. Так, суд зазначив, що стосується ступеня «підозри», то суд перш за все хоче відмітити, що як вказано в його рішенні по справі Броуган та ін.., «стаття 5 п.1 «С» не передбачає, що слідчі органи повинні мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення або в момент арешту, або в період тримання під вартою. Метою допиту під час затримання є подальше просування кримінального переслідування шляхом підтвердження, або усунення конкретної підозри, яка обґрунтовує арешт: факти, які викликали підозру ще не досягли того рівня, який є необхідним для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, яке відбувається на наступній стадії кримінального процесу.

Судом було встановлено, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, а тому, зважаючи на покарання, яке загрожує ОСОБА_7 , у випадку визнання її винуватою, співставляючи можливі негативні для неї наслідки у вигляді засудження до покарання у виді позбавлення волі, слідчий суддя правильно вважав, що ризики переховування від органів досудового розслідування та/або суду; з метою створення штучних доказів чи алібі, залякування зазначених осіб або іншим чином впливати з метою уникнення від кримінальної відповідальності та покарання, яке загрожує у випадку визнання останньої винуватою у вчинення кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином з метою уникнення відповідальності від покарання, вчиняти інші кримінальні правопорушення, за інкриміноване їй кримінальне правопорушення, є достатньо високим.

Зокрема, також встановлено наявність ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України, може незаконно впливати на потерпілих та свідків, з метою зміни останніми показань.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Враховуючи особу підозрюваної, обставини за яких вчинений злочин, в якому її підозрюють, наслідки, що настали, існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя правильно вважав, що клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, так як жоден більш м`який запобіжний захід, на вказаній стадії досудового розслідування, не здатний запобігти ризикам, встановленим в судовому засіданні та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної.

Розмір застави відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

За таких обставин колегія суддів вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді не вбачається.

Керуючись ст.ст. 197, 199, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 червня 2025 року, про обрання щодо ОСОБА_7 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 01 серпня 2025 року включно, з визначенням застави у розмірі 242240 грн. - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді