Справа № 461/3267/25
Провадження № 1-кс/461/2581/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2025 року. м. Львів.

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові клопотання старшого слідчого Відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості Слідчого управління ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000044 від 17.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий Відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості Слідчого управління ГУНП у Львівській області капітан поліції ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000044 від 17.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання вмотивоване тим, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні

№ 0000044 від 17.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в умовах дії на території України правового режиму «Воєнний стан», який введений Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», ОСОБА_4 , у невстановлений органом досудового розслідування час, однак не пізніше 14.02.2025 вступив в злочинну змову із ОСОБА_7 , з яким вони керуючись корисливим мотивом, маючи спільний умисел спрямований на незаконне заволодіння майном ОСОБА_8 , шляхом вчинення кримінального правопорушення, в період часу з 14.02.2025 по 07.03.2025, перебуваючи на території Яворівського району Львівської області, вимагали в потерпілого грошові кошти в сумі 3600 (три тисячі шістсот) доларів США, що мало місце за наступних обставин.

Встановлено, що між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 12.02.2025 було укладено усний договір купівлі-продажу, який було виконано двома сторонами в повному обсязі, після чого цивільно-правові відносини між ними було закінчено.

Однак, 14.02.2025 приблизно о 16.00 год., ОСОБА_4 керуючись спільним із ОСОБА_7 корисливим умислом, направленим на вимагання грошових коштів, з метою незаконного збагачення, діючи умисно, зателефонував потерпілому ОСОБА_8 та в ході розмови висловив незаконну вимогу надання грошових коштів в сумі 3600 доларів США, під приводом нібито боргових зобов`язань за раніше наявні між ними договірні відносини, після чого, з метою обговорення надуманого ОСОБА_4 боргу, вони домовились про зустріч цього ж дня, на АЗС «WOG», що за адресою: Львівська область, Яворівський район, м. Мостиська, вул. Грушевського, 52.

Після цього, 14.02.2025 приблизно о 19.40 год., ОСОБА_8 згідно попередньої домовленості, прибув на вище вказану автозаправну станцію, де ОСОБА_4 в ході розмови висловив до нього незаконну вимогу передачі грошових коштів в сумі 3600 доларів США, погрожуючи при цьому застосуванням фізичного насильства, які сприймав потерпілий ОСОБА_8 як реальні погрози. Після відмови ОСОБА_8 надати грошові кошти у звязку із відсутністю будь яких боргових зобов`язань, ОСОБА_4 з метою реалізації спільного із ОСОБА_7 злочинного умислу, направленого на вимагання та незаконного отримання грошових коштів від ОСОБА_8 , зателефонував ОСОБА_7 та повідомив про відмову потерпілого надавати грошові кошти, після чого останній о 20.34 год. 14.02.2025, прибув на вище вказану автозаправну станцію.

В подальшому, 14.02.2025 приблизно о 20.42 год. ОСОБА_7 перебуваючи на АЗС «WOG», за адресою: Львівська область, Яворівський район, м. Мостиська, вул. Грушевського, 52, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, з метою реалізації спільного єдиного злочинного умислу, направленого на незаконне отримання грошових коштів, погрожуючи застосуванням насильства та нанесенням тілесних ушкоджень, які потерпілий ОСОБА_9 сприйняв як реальні, висловив до нього незаконну вимогу передачі грошових коштів в сумі 3600 доларів США та повідомив, що в разі ненадання грошових коштів, сума надуманого боргу збільшиться та буде становити від 30 000 доларів США до 50 000 доларів США, при цьому ОСОБА_4 в ході цієї розмови також продовжував вимагати від потерпілого грошові кошти в сумі 3600 доларів США.

На виконання протиправних вказівок ОСОБА_4 і ОСОБА_7 , потерпілий ОСОБА_8 усвідомлюючи їх чисельну та фізичну перевагу, сприймаючи висловлені йому погрози як реальні, будучи поставленим у безвихідну обстановку, усвідомлюючи, що в разі ненадання грошових коштів щодо нього буде застосоване фізичне насильство, погодився надати частину грошових коштів, після чого направився до свого місця проживання.

Після цього, 14.02.2025 приблизно о 22.33 год., ОСОБА_8 повернувся на вище вказану автозаправну станцію та зайшов всередину приміщення, де ОСОБА_4 реалізовуючи спільний із ОСОБА_7 злочинний план, з метою незаконного збагачення, отримав від ОСОБА_8 частину грошових коштів в сумі 600 доларів США, з яких 100 доларів США забрав для себе, а 500 доларів США передав ОСОБА_7 за його співучасть у кримінальному правопорушенні, шляхом впливу на ОСОБА_8 в частині вимагання в нього грошових коштів та висловлення погроз з метою створення обстановки, у якій в потерпілого не буде іншого вибору аніж погодитись надати грошові кошти.

Надалі, після отримання частини грошових коштів в сумі 600 доларів США, ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 продовжили вимагати у ОСОБА_8 другу частину грошових коштів в сумі 3000 доларів США.

Зокрема, ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , виконуючи реалізацію спільного умислу, спрямованого на заволодіння майном потерпілого, при черговій зустрічі з потерпілим ОСОБА_8 , що мала місце 21.02.2025, приблизно о 15.08 год. на території АЗС «WOG», що за адресою: Львівська область, Яворівський район, м. Мостиська, вул. Грушевського, 52, погрожуючи застосуванням насильства, яке потерпілий сприймав як реальне, продовжив вимагати передачі другої частини грошових коштів в сумі 3000 доларів США, при цьому повідомив, що в разі ненадання, сума надуманого боргу буде становити 12 000 доларів США.

Після цього, 22.02.2025 о 10.46 год., ОСОБА_7 перебуваючи у змові із ОСОБА_4 , зателефонував до потерпілого ОСОБА_8 та продовжив незаконно вимагати другу частину грошових коштів в сумі 3000 доларів США, на що потерпілий повідомив, що ніякого боргу не існує, а раніше він погодився надати частину коштів оскільки побоювався за своє життя та здоров`я так як ОСОБА_4 з ОСОБА_7 погрожували йому завдати фізичне насильство, які він сприймав як реальні.

Крім цього, 07.03.2025 о 15.06 год., ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_8 і продовжив вимагати грошові кошти в сумі 3000 доларів США, при цьому висловив погрозу знищити майно його батька шляхом підпалу, а саме приміщення магазину ФОП « ОСОБА_10 », яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та перебуває у власності батька ОСОБА_8 ОСОБА_11 .

23.04.2025, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим та знищення майна його близьких родичів (вимагання), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: заявою потерпілого ОСОБА_8 ; протоколами допитів та додаткових допитів потерпілого ОСОБА_8 ; протоколом огляду телефону потерпілого ОСОБА_8 та аудіозаписів, які збережені на ньому; протоколом огляду відеозаписів та відеозаписами з АЗС «WOG»; розсекреченими протоколами негласних слідчих (розшукових) дій; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

З врахуванням наведеного, з метою забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, як підозрюваного, щодо нього необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Оцінюючи обставини, передбачені ст. 178 КПК України, сторона обвинувачення дійшла до висновків, що: наявні докази вчинення підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення є вагомими та допустимими, отриманими у встановленому КПК України порядку; у разі визнання ОСОБА_4 винним у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення останньому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна; вік та стан здоров`я підозрюваного дозволяє застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Оцінюючи особу підозрюваного та вчиненого ним кримінального правопорушення, досудове слідство приходить до переконання в наявності передбачених ст. 177 КПК України ризиків невиконанням останнім процесуальних обов`язків, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

З урахуванням викладених ризиків, особи підозрюваного, характеру, обставин вчинення та суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 орган досудового розслідування приходить до висновку про необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не в силі запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюються у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення з корисливим мотивом та неодноразовими погрозами застосування насильства, а також погрозами знищення майна шляхом підпалу, що повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження.

З врахуванням наведених обставин та відомостей, враховуючи майновий стан підозрюваного, корисливий мотив, тяжкість кримінального правопорушення вчиненого ОСОБА_4 в групі з ОСОБА_7 , реальність та систематичність погроз застосування насильства щодо потерпілого, що свідчить про їх умисність та усвідомленість, а також покарання, яке понесуть останні у разі визнання їх винними, орган досудового розслідування вважає, що щодо ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки злочин вчинено із погрозами застосування насильства.

На підставі викладеного, для забезпечення належної процесуальної поведінки під час досудового розслідування та судового провадження, слідчий просить клопотання задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні просить задовольнити подане клопотання, покликаючись на наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні заперечили проти обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просять у задоволенні клопотання слідчого відмовити, посилаючись на відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України. Просили застосувати до ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Поняття "обґрунтована підозра" визначена в рішенні Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої цей термін означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (рішення у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року).

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: заявою потерпілого ОСОБА_8 ; протоколами допитів та додаткових допитів потерпілого ОСОБА_8 ; протоколом огляду телефону потерпілого ОСОБА_8 та аудіозаписів, які збережені на ньому; протоколом огляду відеозаписів та відеозаписами з АЗС «WOG»; розсекреченими протоколами негласних слідчих (розшукових) дій; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності даних обставин, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Заслухавши думку прокурора на підтримання внесеного клопотання, пояснення підозрюваного та думку його захисника, враховуючи особу ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна; вік та стан здоров`я підозрюваного дозволяють застосування до нього запобіжного заходу у виді позбавлення волі. Слідчий суддя вважає, що подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст. ст. 179, 184 КПК України, інші запобіжні заходи можуть не запобігти зазначеним ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, а саме підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому приходжу до висновку про необхідність обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Частиною 4 ст.183 КПК України визначено виключний перелік випадків у яких слідчий суддя має право при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, а саме: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

З огляду на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, який вчинено із погрозами застосування насильства, тому слідчий суддя вважає, що відсутні підстави для визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід - тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань №19» строком на 60 діб - до 21.06.2025 року включно, без визначення розміру застави.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого Відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості Слідчого управління ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою протягом п`яти днів з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали проголошено 28.04.2025 року о 15 год. 15 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_12