Провадження №1-кс/524/1973/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2025 м.Кременчук

Слідчий суддя Автозаводського районного суду міста Кременчука ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

підозрюваного ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці клопотання старшого слідчого СВ Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0001528 від 20.08.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук Полтавської області, громадянина України, освіта середня, неодружений, на утриманні малолітніх дітей не має, не працює, учасником бойових дій не є, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий вироком Автозаводського районного суду м.Кременчука від 16.11.2020 року за ч.1 ст.115 КК України, засуджений до покарання у виді 7 років позбавлення волі, звільнений 09.07.2025 року умовно достроково строком на 1 рік 7 місяців 27 днів,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_3 , підозрюваного у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

Згідно клопотання та доданих матеріалів ОСОБА_3 підозрюється в тому, що він 19.08.2025 року близько о 23 годині 00 хвилин, проходив поряд з гаражем, у якому раніше бачив мопед, розташованим у будинку АДРЕСА_2 , який був зачинений за допомогою ролетів.

Керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_3 вирішив заволодіти вказаним мопедом, володільцем та користувачем якого є ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 за допомогою фізичної сили відчинив ролети на приміщенні гаража, проник у приміщення та незаконно заволодів мопедом Honda CD 50, чорного кольору, номерний знак НОМЕР_1 .

В подальшому ОСОБА_3 викотив мопед з приміщення гаражу та, тримаючи за кермо, котив його у руках по вулиці І.Сікорського в м.Кременчуці, де неподалік будинку №30/56 був зупинений працівниками БПП УПП в м.Кременчук, одразу після вчинення злочину.

Вкзаними діями ОСОБА_3 заподіяно матеріальні збитки потерпілому ОСОБА_7 , які він оцінює на суму 10000 грн.

20.08.2025 року о 12 годині 48 хвилин затримано ОСОБА_3 на підставі ч.ч.1, 2 ст. 208 КПК України, одразу після вчинення злочину.

20.08.2025 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднане з проникненням у приміщення.

На думку слідчого, з метою запобігання можливому ухиленню підозрюваного від досудового слідства та суду, запобігання вчиненню нового кримінального правопорушення, незаконному впливу на потерпілого та свідків, ОСОБА_3 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав. Вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає тяжкості вчиненого злочину, надасть змогу запобігти настанню заявлених ризиків. Додатково надала в судовому засіданні результати дактилоскопічної експертизи за результатами дослідження відбитків пальців залишених на пошкоджених ролетах з місця вчинення викрадення мопеду.

Підозрюваний ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив свою причетність до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення. Зазначив, що йдучи додому побачив на дорозі мопед та вирішив його відкотити на узбіччя, під час чого був зупинений працівниками патрульної поліції.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 заперечила проти застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою Надала суду копії актів дослідження здоров`я ОСОБА_3 , вказавши, що він має серйозні захворювання. Також зазначила про необґрунтованість заявлених ризиків ухилення від органів досудового розслідування та впливу на свідків у кримінальному провадження. Крім того, захисник вказала, що підозрюваний не може влаштуватися на роботу через наявну судимість, однак, працює неофіційно, проживає у житлі своєї матері. Прохає застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Вивчивши клопотання слідчого та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення підозрюваного, з`ясувавши думку прокурора та захисника, суд виходить з наступного.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

З матеріалів доданих до клопотання, зокрема, протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення, протоколів огляду місця події, протоколу допиту потерпілого, протоколів допиту свідків, результатів дактилоскопічної експертизи, вбачається, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_3 кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

При цьому, суд відхиляє доводи ОСОБА_3 про те, що він не причетний до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки підозрюваний не зміг надати жодного логічного пояснення появі відбитків пальців його рук на пошкоджених ролетах гаражу, звідки сталося викрадення мопеду належного потерпілому. Так само підозрюваний не зміг пояснити своє перебування під час комендантської години на вулиці та надати переконливого пояснення свого пересування разом з мопедом потерпілого.

Щодо заявленого прокурором ризику незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні, то прокурором не надано інформації про будь-які спроби підозрюваного вийти на контакт з вказаними особами. З наданих матеріалів убачається, що свідками у кримінальному провадженні є працівники патрульної поліції, які безпосередньо виявили ОСОБА_3 , коли останній пересував викрадений мопед. На думку суду, ризик того, що підозрюваний впливатиме на представників правоохоронних органів з метою зміни останніми показань є ілюзорним. Також свідками у кримінальному провадженні є особи, які виявили зникнення або довідалися від третіх осіб про зникнення мопеду з гаража, однак, не були очевидцями заволодіння вказаним транспортом та не повідомили фактичних даних щодо вчинення кримінального правопорушення.

Отже, суд погоджується зі стороною захисту і доходить висновку, що заявлений ризик має шаблонний характер, ґрунтується на абстрактних підставах та висловлений на рівні припущень. У клопотанні та під час судового засідання не наведено жодних фактичних даних, які б вказували на реальність настання такого ризику.

Разом з тим, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_3 має слабкі соціальні зв`язки, оскільки не одружений, дітей на своєму утриманні не має, ніде не працює. Також слідчий суддя зважає на те, що підозрюваний судимий за вчинення особливо тяжкого злочину передбаченого ч.1 ст.115 КК України та умовно достроково звільнений від відбування покарання 09.07.2025 року (невідбута частина покарання 1 рік 7 місяців 27 днів).

З огляду на наведене, суд вважає доведеними ризики спроби переховування ОСОБА_3 від органів досудового розслідування чи суду через усвідомлення серйозності та невідворотності покарання за інкриміноване кримінальне правопорушення, а також враховуючі слабкі соціальні зв`язки підозрюваного, який не має родини або осіб на своєму утриманні.

Крім того, зважаючи на спосіб життя підозрюваного, відсутність роботи та стабільного доходу, суд доходить висновку про наявність ризику вчинення ОСОБА_3 нових кримінальних правопорушень.

При цьому, суд відхиляє посилання сторони захисту на незадовільний стан здоровя підозрюваного, оскільки акти про дослідження стану здоров`я датовані ще 2002 роком. Крім того, перебування в місцях попереднього ув`язнення передбачає можливість отримання медичної допомоги підозрюваним. Щодо наявності у підозрюваного неофіційної роботи, то такі доводи захисника нічим не підтверджені.

Враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_3 інкримінованого йому злочину, наявність ризиків неналежної процесуальної поведінки, зважаючи на тяжкість інкримінованого злочину, суд доходить висновку, що подане клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню. Застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не є доцільним, оскільки не зможе відвернути доведені ризики.

Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

На виконання вимог ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя визначає розмір застави, враховуючи тяжкість інкримінованого злочину, наявні ризики та особу підозрюваного, який ніде не працює.

Згідно ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст.176-178, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 395 КПК України,

УХВАЛИВ :

Клопотання старшого слідчого СВ Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_3 , задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Полтавська установа виконання покарань (№23)» строком на шістдесят днів.

Ухвала слідчого судді про обрання запобіжного заходу діє до 18 жовтня 2025 року, але не довше строку досудового розслідування.

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту затримання підозрюваного 20 серпня 2025 року.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_3 з-під варти в разі внесення за нього застави в розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят гривень, при цьому зобов`язати його: прибувати до слідчого із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; не відвідувати місця, де продають алкогольні напої на розлив; докласти зусиль до пошуку роботи.

Застава може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою, які мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, покладених на нього суддею, застава буде звернена в доход держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України. У разі звернення застави в дохід держави суддею буде вирішено питання про застосування до цього підозрюваного іншого запобіжного заходу.

Застава, що не була звернена в дохід держави, буде повернута обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному, прокурору, начальнику ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№23)».

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1