Провадження №1-кп/337/181/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2025 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 01.01.2024 за №0000004, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Нове Поле Михайлівського району Запорізької області, громадянки України, одруженої, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка не є особою, щодо якої здійснюється особливий порядок кримінального провадження, передбачений ст.480 КПК України,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Конституції України - Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Незалежність України визнано значною кількістю держав світу, у тому числі 05.12.1991 Російською Федерацією.

В порушення норм міжнародного права, 24.02.2022 підрозділи збройних сил та інших збройних формувань Російської Федерації із застосуванням зброї, військової техніки та артилерії, з нанесенням ракетних та авіаційно-бомбових ударів по військовій та цивільній інфраструктурі, вторглись на територію суверенної України через державні кордони в Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, Запорізькій, Київській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, після чого здійснили військову окупацію частин території суверенної України, у тому числі і Михайлівської селищної територіальної громади Василівського району Запорізької області.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки та оборони України, з 24.02.2022 введено воєнний стан на всій території України, який було неодноразово продовжено.

Починаючи з 28.02.2022 територія Михайлівської селищної територіальної громади Василівського району Запорізької області є тимчасово окупованою територією представниками збройних формувань держави-агресора РФ, що у відповідності до вимог Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII від 15.04.2014 (в редакції від 07.05.2022) є незаконним і не створює для РФ жодних територіальних прав.

Після остаточної військової окупації Михайлівської селищної територіальної громади Василівського району Запорізької області, у період часу з 28.02.2022, представниками збройних формувань держави-агресора РФ всупереч порядку, встановленого Конституцією України, Законами України «Про місцеві державні адміністрації», «Про місцеве самоврядування в Україні» та іншим діючим нормативно-правовим актам, за підтримки місцевих мешканців, які підтримали військове вторгнення на територію України та інших лояльних до держави-агресора РФ верств населення у смт. Михайлівка Василівського району Запорізької області, цілеспрямовано створено військову окупаційну адміністрацію - мовою оригіналу «Военно-гражданская администрация пгт. Михайловка Васильевского района Запорожской области», з місцем фактичного розташування: Запорізька область, Василівський район, смт. Михайлівка, вул. Леніна, буд. 36, та почалось формування нового окупаційного органу влади.

Так, у невстановлений точний час, але приблизно в липні 2022 року, громадянка України ОСОБА_5 , діючи умисно, із власних корисливих мотивів та з метою підтримання окупаційної влади, встановленої збройними формуваннями РФ, свідомо та ініціативо, прийняла пропозицію від невстановлених осіб з числа представників окупаційної адміністрації держави-агресора РФ та добровільно зайняла посаду начальника відділу опіки та піклування в складі окупаційної адміністрації держави-агресора РФ мовою оригіналу - «Военно-гражданская администрация пгт. Михайловка Васильевского района Запорожской области», яка пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих функцій.

В подальшому, ОСОБА_5 , діючи умисно, розуміючи та усвідомлюючи протиправність своїх дій, добровільно виконуючи незаконні організаційно-розпорядчі функції, будучи на добровільно займаній посаді начальника відділу опіки та піклування в окупаційній адміністрації держави-агресора РФ, з власних корисливих, політичних та ідеологічних мотивів, бажаючи проявити себе та довести окупаційній владі свою лояльність та відданість, вчиняла протиправні дії, які виявлялись у отриманні та розпорядженні грошовими коштами, отриманих від представників РФ, з метою подальшої виплати грошової допомоги місцевим мешканцям тимчасово окупованої території смт. Михайлівка Василівського району Запорізької області з метою пропагандистських заходів, спрямованих на формування уявлення про допомогу держави-агресора РФ місцевим мешканцям тимчасово окупованих територій України, приймала участь у засіданнях комісії у справах дітей, створеній в складі окупаційної адміністрації держави-агресора РФ, схиляла місцевих мешканців тимчасово окупованого смт. Михайлівка до співпраці із окупаційною владою та умисно вчиняла протиправні дії, направлені на підтримку рішень та дій представників окупаційних сил РФ

Судовий розгляд у межах даного кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченої ОСОБА_5 (in absentia), яка показань суду не давала та будь-яких клопотань від останньої на адресу суду не надходило.

При цьому суд враховує, що на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11.11.2024 у межах даного провадження проводилось спеціальне досудове розслідування.

Під час досудового розслідування повістки про виклик ОСОБА_5 та повідомлення про підозру публікувалися в засобах масової інформації - газеті «Урядовий кур`єр», на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, копії процесуальних документів, що підлягали врученню ОСОБА_5 , на виконання вимог ч.2 ст.297-5 КПК України, направлялись та вручались захиснику - адвокату ОСОБА_4 , забезпеченого державою з Південно-Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги.

З огляду на зазначене, орган досудового розслідування вживав всіх можливих передбачених КПК України заходів для виклику та розшуку ОСОБА_5 , щоб забезпечити останній можливість безпосередньо та через захисника реалізовувати усі права підозрюваної на стадії досудового розслідування.

На підставі ухвали Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 13.02.2025 відносно ОСОБА_5 здійснювалось спеціальне судове провадження. У судовому засіданні приймала участь захисник ОСОБА_4 , яка була захисником на стадії досудового розслідування і обізнана з матеріалами кримінального провадження.

Судом також вживалися заходи про виклик обвинуваченої для забезпечення права на захист та доступ до правосуддя, у зв`язку із чим в судові засідання остання викликалася у порядку ст. 323 КПК України. Повістки про її виклик були опубліковані у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - у газеті «Урядовий кур`єр» та шляхом здійснення публікації про виклик на офіційному веб-сайті суду.

Суд вважає, що наявні у справі чисельні документи свідчать про відмову ОСОБА_5 , належним чином повідомленої про проведення відносно неї досудового розслідування та здійснення судового розгляду, від користування своїм правом предстати перед судом та захищати себе безпосередньо в такому суді, а так само свідчать про її наміри від ухилення від кримінальної відповідальності.

В той же час, ухилення обвинуваченої ОСОБА_5 від правосуддя, суд оцінює як реалізацію останньою її невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п.«g» п.3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст. 63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.

Захисник обвинувачуваної ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначила, що не мала можливості зв`язатися з обвинуваченою та з`ясувати у неї правову позицію щодо пред`явленого обвинувачення.

Водночас, захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні, реалізуючи право обвинуваченої на захист, висловила свою позицію з приводу пред`явленого обвинувачення. На думку захисника, винуватість у вчиненні поставленого обвинуваченій у провину кримінального правопорушення не доведена допустимими та належними доказами. Передусім зазначила, що стороною обвинувачення не надано переконливих доказів добровільності зайняття ОСОБА_5 посади у т.з. «Военно-гражданской администрации пгт. Михайловка». Допитаний в судовому засіданні свідок сторони обвинувачення не повідомила достатніх обставин, за яких ОСОБА_5 могла зайняти посаду. Досліджені відеозаписи допиту свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 без їх допиту в суді є недопустимими доказами. Отже, її підзахисна підлягає виправданню.

Відповідно до ч.2 ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.

Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч.3 ст.323 КПК України) суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, сприяє забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст.2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, відтак поріг вимогливості до доказування у даному випадку має бути підвищений.

Разом з тим, суд враховує, що тимчасова окупація з боку РФ частини території України, яка розпочалася із збройного конфлікту, викликаного російською військовою агресією, починаючи з 20 лютого 2014 року та повномасштабного вторгнення РФ на територію України 24 лютого 2022 року, а також анексія з боку РФ частини території України є загальновідомими фактами, які за хронологією подій: а) констатовані нормативними, хоча і засудженими з точки зору міжнародного права, актами РФ, а також «нормативними актами» самопроголошених суб`єктів на території України, законність яких не визнається державою Україна, проте прийнятих судом у даному випадку до уваги, оскільки вирішується питання про відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, внаслідок якого були прийняті такі акти; б) встановлені національними нормативно-правовими актами, які є обов`язковими для застосування на території України; в) засуджені міжнародними актами колективного реагування, у зв`язку з чим ці факти не потребують окремого доказування в межах даного кримінального провадження.

За відповідними наказами Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України «Про затвердження Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)» Михайлівська селищна територіальна громада Василівського району Запорізької області є тимчасово окупованою територією України з 28.02.2022.

Також загальновідомим є факт створення на окупованих територіях України окупаційних адміністрацій, правоохоронних та інших владних органів.

Під час судового розгляду судом за погодженням з учасниками кримінального провадження були досліджені такі докази та процесуальні документи, надані стороною обвинувачення:

Так, постановою прокурора Запорізької обласної прокуратури від 23.10.2024 з матеріалів кримінального провадження за №0001896 від 28.11.2023 виділені та долучені до матеріалів кримінального провадження за №0000004 від 01.01.2024 такі документи: копія клопотання про проведення НСРД №59/14/К-1257т від 12.12.2023, копія ухвали слідчого судді Запорізького апеляційного суду №10/7549т від 18.12.2023, копія протоколу НСРД - зняття інформації з електронних інформаційних систем №59/14/1058т від 19.12.2023 з додатком - DVD-R диском №59/14/414т від 19.12.2023 (арк.160-161 т.1).

Ухвалою слідчого судді Запорізького апеляційного суду №10/7549т від 18.12.2023 (ЄУН 4807/8017/23) в межах кримінального провадження за №0001896 від 28.11.2023 надано дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме, зняття інформації з електронних інформаційних систем - електронної поштової скриньки ІНФОРМАЦІЯ_3 , що використовує ОСОБА_8 , строком на 20 днів (арк.167-168 т.1).

Ухвалою слідчого судді Запорізького апеляційного суду від 23.10.2024 (ЄУН 4807/6792/24) надано дозвіл на використання у кримінальному провадженні №0000004 від 01.01.2024 відносно ОСОБА_5 інформації, яка міститься у протоколі НСРД - зняття інформації з електронних інформаційних систем №59/14/1058т від 19.12.2023 з додатком - DVD-R диском №59/14/414т від 19.12.2023, а також у процесуальних документах, на підставі яких отримана вказана інформація, - клопотанні слідчого №59/14/К-1257т від 12.12.2023, копії ухвали слідчого судді Запорізького апеляційного суду №10/7549т від 18.12.2023, отриманих і складених під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001896 від 28.11.2023 (арк.164 т.1).

Згідно з протоколом за результатами проведення НСРД - зняття інформації з електронних інформаційних систем від 19.12.2023 №59/14/1058т (арк.169-222 т.1), знято інформацію з електронної поштової скриньки ІНФОРМАЦІЯ_3 , яку використовує ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зайняв посаду голови окупаційної ВГА смт.Михайлівка Василівського району, та виявлено багаточисленні повідомлення щодо діяльності цієї адміністрації. Зокрема, 10.07.2023 о 17.39 год з цієї електронної пошти на іншу - «ІНФОРМАЦІЯ_7» було відправлено повідомлення з назвою «Ответ на письмо от 26.06.2023 №1404 - 808 ВГА пгт. Михайловка Васильевского района ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) -2023-07-10 1739.eml». В додатках до цього повідомлення міститься скан документу - «Письмо о составе отдела и комисии по опеке и попечительству. рdf» №01/450 від 10.07.2023, підписаний «и.о.главы Военно-гражданской администрации ОСОБА_9 » в якому він відповідає на лист №1404 від 26.06.2023 «О составе и контактных данных работников отделов по опеке/попечительству, комиссий по опеке и попечительству несовершеннолетних и комиссий по делам несовершеннолетних и защите их прав». Додатком до листа є список працівників відділу опіки та піклування, в якому « ОСОБА_5 » зазначена як начальник відділу опіки та піклування ВГА. Крім того, 08.02.2023 о 16.35 год. з цієї електронної пошти на поштову скриньку «info» було відправлено повідомлення з назвою «Заявка на финансирование ЗАМЕНА - 808 ВГА пгт. Михайловка Васильевского района ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) -2023-02-08 1635», в якому містяться додатки у форматі фото документу №01/66 від 31.01.2023, документ у форматі Excel з назвою - «Заявка на финансирование по Указу пров Минфином» та «ЦДТ», скани документів з назвою - «Ведомость», «ДЮСШ январь 2023», «Культура зарплата январь», «МУЗШКОЛА январь 2023», «Сопров письмо_заявка на …», «ЦСОУ Зарплата январь 2023». Після відкриття додатка скану документа з назвою «Ведомость», зафіксовано «расчетную ведомость за январь 2023 года ВГА пгт. Михайловка Васильевского района Запорожской области» де зазначені структурні підщрозділи, посади та ПІБ осіб. Відомість підписана «и.о.главы Военно-гражданкой администрации» ОСОБА_9 . В документі, серед інших, зазначено «Отдел по делам детей: заведующий отделом - ОСОБА_5 ». Далі встановлено, що у папці із назвою «Out» міститься повідомлення із назвою «Консолид отчёт за май-июнь ВГА Михайловка - ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) -2022-09-22 1745», де міститься скан документу - «Ведомости бюджетники май и июнь 10 тыс. рdf», відправлене 22.09.2022 о 17.45 год. на електронну поштову скриньку «info», зокрема, у «Ведомости ыплаты одноразовой помощи работникам «Администрации» пгт Михайловка зазначен « ОСОБА_5 » як спеціаліст цієї адміністрації. Крім того, після відкриття повідомлення із назвою «Ответ на письмо от 20.09.2023 №2540 - 808 ВГА пгт. Михайловка Васильевского района ВГА () -2023-09-22 1914», відправлене 22.09.2023 о 19.14 год. на електронну поштову скриньку « ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ІНФОРМАЦІЯ_7» встановлено, що в додатках до вказаного повідомлення міститься скан документу з назвою: «Письмо о штатной численности отделов опеки и попечительства» №01/595 від 21.09.2023, підписаний «исполняющим обязанности главы ВГА ОСОБА_19щодо надання відповіді на лист №2540 від 20.09.2023 - «О мониторинге штатной численности отделов опеки и попечительства». Далі було здійснено перехід на повідомлення з назвою: «Ответ на письмо от 22.05.2023 №1046 - 808 ВГА пгт Михайловка Васильевского района () -2023-06-01 1717», відправлене 01.06.2023 о 17.17 год. на поштову скриньку «mel.dsp». Після відкриття цього повідомлення встановлено, що в додатках міститься скан документу з назвою: «Об организации опеки и попечительства над несовершеннолетними» №01/342 від 01.06.2023, підписаний «исполняющим обязаности главы ВГА ОСОБА_9 »,щодо надання відповіді на лист №1046 від 22.05.2023 - «Об организации опеки и попечительства над несовершеннолетними». О вказаного листа долучено «Распоряжение» №18 від 28.03.2023 «О создании Комиссии по опеке и попечительству в отношении несовершеннолетних при Военно-гражданской администрации пгт Михайловка Запорожской области», яким затверджено структуру Комісії, в склад якої входить «Секретарь Комиссии: Начальник отдела опеки и попечительства ВГА пгт ОСОБА_12 »; вказане розпорядження містить особистий підпис ОСОБА_5 .

Вказана інформація збережена на DVD-R диск №59/14/414т від 19.12.2023, який є додатком до вказаного протоколу НСРД.

Згідно з протоколом від 23.10.2024 слідчим з DVD-R диску №59/14/414т від 19.12.2023, який є додатком до протоколу НСРД від 19.12.2023 №59/14/1058т, скопійовані файли на інший DVD-R диск, який був відтворений в судовому засіданні (арк.223-224 т.1).

Згідно з протоколом огляду від 05.11.2024 слідчим оглянуто інформацію, розміщену у всесвітній мережі Інтернет за посиланням https://egrul.nalog.ru/index.html та виявлено в (мовою оригіналу) «Единому государственному реестре юридических лиц» наявність відомостей про реєстрацію юридичної особи - (мовою оригіналу) «Военно-гражданская администрация Михайловского района Запорожской области», дата реєстрації 17.04.2022, станом на 05.11.2024 перебуває в стані ліквідації, а також встановлено, що на вказаному інтернет-ресурсі також міститься інформація відносно «Администрации Михайловского муниципального округа», де керівником є « ОСОБА_9 », яка була створена 09.11.2023.

Вказана інформація у вигляді (мовою оригіналу) «Выписки з Единого государственного реестра юридических лиц» роздрукована та долучена до протоколу огляду як Додаток №1, Додатку №2, які були оглянуті у судовому засіданні (арк.225-238 т.1).

Згідно з протокол огляду від 10.10.2024 слідчим проведено огляд інформації, яка міститься у вільному доступі всесвітньої мережі Інтернет, а саме під час моніторингу телеграм каналу «Михайловские НОВОСТИ» виявлено публікацію від 03.05.2022 о 15.02 з повідомленням (мовою оригіналу) «Вчера 2 мая МЧС Российской Федерации доставило гуманитарную помощь в сёла: Славяновка, Смерёновка, Розовка, Октябрьское, Первомайское, Волковка, Нововладимировка Запорожской области.» До зазначеного повідомлення прикріплено фотографії, на яких зображена ОСОБА_5 далі встановлено, що 06.06.2022 о 15.16 год. у зазначеному телеграм-каналі викладено повідомлення із текстом: «Продолжается выдача гуманитарной и денежной помощи в размере 10000 рублей, а также регистрация по сёлам бывшего Михайловского района: Волковка, Нововладимировка, Тарсалак, Трудолюбимовка, Смерёновка, Розовка, Славяновка.», до якого прикріплено фотографії, на яких зображена ОСОБА_5 . Далі встановлено, що 18.11.2022 о 12.52 год. у зазначеному телеграм-каналі викладено повідомлення із текстом: инициативе Военно-гражданской администрации пгт Михайловка и при поддержке волонтёров общественного штаба «Мы вместе с Россией» сегодня была доставлена гуманитарная помощь в виде продуктов и сладостей для детей в Государственное учреждение «Мелитопольский областной центр социально-психологической реабилитации детей.», до якого прикрпілено фотографії, на яких зображена ОСОБА_5 . Далі, в процесі огляду встановлено, що 15.03.2023 о 14.12 год. у зазначеному телегам-каналі викладено повідомлення із текстом: «Сотрудники отдела по делам несовершеннолетних ВГА пгт Михзайловка совместно с военнослужащими РФ, в рамках акции МоскваПомогает оказали гуманитарную помощь семье с малолетним ребенком, проживающим с бабушкой.», до якого теж прикріплено фотографії на яких зображена ОСОБА_5 .

Додатком до протоколу є диск DVD-R, який відтворений під час судового розгляду (арк.241-251 т.1).

Згідно з протоколом огляду від 10.10.2024 (арк.1-11 т.2) слідчим оглянута інформація в мережі Інтернет щодо діяльності ОСОБА_5 . Зокрема, використовуючи інтернет-браузер « Google Chrom » за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_5 , було здійснено перехід на адресу з заголовком « ІНФОРМАЦІЯ_6 », після чого відкрилась сторінка з інформацією про осіб, які очолюють окупаційну адміністрацію Михайлівського району Запорізької області. В розділі «Что ждет украинских детей» розміщено скан-копія листа «Военно-гражданской администрации Михайловского района Запоріжской области» від 10.07.2023 №01/450 з інформацією про склад та контактні дані працівників відділу опіки та піклування неповнолітніх, у т.ч. зазначено « ОСОБА_5 , начальник отдела опеки и попечительства ВГА, НОМЕР_1 ».

Під час огляду слідчим роздруковано копію вказаного документу на 3 арк. (додаток №1) та здійснено збереження оглянутої інформації на DVD-R диск (додаток №2).

Вказані додатки долучені до протоколу огляду та були оглянуті (диск відтворено) в судовому засіданні. Зміст відтвореної інформації відповідає змісту протоколу огляду.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.12.2024, свідок ОСОБА_6 на пред`явлених йому чотирьох фотознімках осіб жіночої статі, які не мають різних відмінностей між собою за формою та іншими особливостями, впізнав на фотознімку під № 1 ОСОБА_14 , яка в кінці грудня 2022 року разом із соціальними працівниками та працівниками поліції приїздила до свідка за його місцем проживання з метою дізнатися інформацію по його дітей, чому вони навчаються в українській шкоді онлайн, а не ходять в місцеву школу, погрожувала, що забере дітей у дитячий будинок (на фото зображена ОСОБА_5 ). Під час проведення вказаної слідчої дії велась безперервна відеофіксація. Відеозапис вказаної слідчої дії, який міститься на DVD-R диску, було відтворено у судовому засіданні (арк.12-16 т.2).

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.08.2024, свідок ОСОБА_15 на пред`явлених їй чотирьох фотознімках осіб жіночої статі, які не мають різних відмінностей між собою за формою та іншими особливостями, впізнав особу на фотознімку під № 1 як ОСОБА_5 , яка в серпні 2022 року приїжджала до неї та примушувала відправляти дітей до школи або вона приїде та забере їх силою (на фото зображена ОСОБА_5 ). Під час проведення вказаної слідчої дії велась безперервна відеофіксація. Відеозапис вказаної слідчої дії, який міститься на DVD-R диску, було відтворено та досліджено у судовому засіданні (арк.17-21 т.2).

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.08.2024, свідок ОСОБА_7 на пред`явлених їй чотирьох фотознімках осіб жіночої статі, які не мають різних відмінностей між собою за формою та іншими особливостями, впізнав особу на фотознімку під № 1 як ОСОБА_5 , яка в березня-квітні 2023 року приїжджала до її сусідки та виписала протокол за те, що сусіди не віддають дітей до школи(на фото зображена ОСОБА_5 ). Під час проведення вказаної слідчої дії велась безперервна відеофіксація. Відеозапис вказаної слідчої дії, який міститься на DVD-R диску, було відтворено та досліджено у судовому засіданні (арк.22-26 т.2).

Згідно з інформацією, наданою УДМС України в Запорізькій області від 21.08.2024, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 документована паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 від 11.10.2014, виданим Михайлівським РВ УМВС України в Запорізькій області (арк.100-101 т.1).

Згідно з інформацією відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 20.08.2024, в Державному реєстрі актів цивільного стану виявлені актові записи: №23 від 20.02.2009 про народження дитини, матір`ю якої є ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; №86 від 20.09.2014 про шлюб ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка після реєстрації шлюбу набула прізвище ОСОБА_17 ; №61 від 08.06.2017 про народження дитини, матір`ю якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.1 арк. 203).

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснила, що на час повномасштабного вторгнення військ РФ в Україну, вона проживала у смт Михайлівка Василівського району Запорізької області, виїхала з окупованої території 25.09.2022, знає ОСОБА_5 як односельчанку. Коли в смт Михайлівка прийшли окупанти, ОСОБА_5 з перших днів пішла на співпрацю з ними, роздавала від їх імені гуманітарну допомогу мешканцям, а потім влаштувалась на роботу в адміністрацію у відділ по роботі з дітьми. Вона вільно та без примусу спілкувалась із військовими РФ, ніколи не виглядала пригніченою, діяла без примусу. Вона їздила по домам та вимагала, щоб діти шли навчатись до школи по російській програмі, в інакшому випадку їх заберуть у батьків. До неї вона приїжджала як начальник відділу по справам дітей у серпні 2022 року та вимагала, щоб її донька та син пішли до місцевої школи, погрожувала, що інакше забере їх. Зі слів односельчан їй також відомо, що ОСОБА_5 під час проведення незаконного референдуму, ходила по домам та збирала голоси на підтримку окупаційної влади. Також вона їздила по багатодітним сім`ям, змушувала батьків оформлювати паспорти РФ. Також у телеграм-каналі «Михайловськие новости» вона неодноразово бачила фото та відео, на яких ОСОБА_5 виконує свої обв`язки як представник окупаційної влади.

Крім того, судом під час судового розгляду, відповідно до положень ч. 11 ст. 615 КПК України, досліджені покази свідка ОСОБА_6 надані ним 12.06.2024 під час досудового розслідування та зафіксовані засобами відеофіксації. Так, відтворенням відеозапису допиту цього свідка встановлено, що ОСОБА_6 під час допиту повідомив слідчому, що до 31.05.2023 він проживав за місцем своєї реєстрації у смт Михайловка, знає ОСОБА_5 як колишню співробітницю фірми «Юльєна». В кінці грудня 2022 року ОСОБА_17 разом з іншими соціальними працівниками та представником поліції приїхала до нього додому з метою з`ясування, чому його діти навчаються в українській школі онлайн, а не ходять до місцевої школи. Вона погрожувала, що якщо діти не підуть до школи, то їх заберуть у дитячий будинок. При цьому ОСОБА_17 пригніченою не була. Може впізнати її за фото.

Також судом під час судового розгляду, відповідно до положень ч. 11 ст. 615 КПК України, досліджені покази свідка ОСОБА_7 надані нею 22.08.2024 під час досудового розслідування та зафіксовані засобами відеофіксації. Так, відтворенням відеозапису допиту цього свідка встановлено, що ОСОБА_7 під час допиту повідомила слідчому, що до знає ОСОБА_5 як місцеву мешканку смт Михайловка Василівського району Запорізької області. До окупації села вона торгувала на ринку. В березні-квітні 2023 року ОСОБА_17 у супроводі двох поліцейських приїхала до її сусідів, які мають дітей. Після цього сусідка розповіла, що ОСОБА_17 зайняла в окупаційній адміністрації посаду начальника відділу по справам дітей та склала на сусідку протокол за те, що діти не ходять до російської школи. Може впізнати ОСОБА_17 за фото.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами обвинувачення та захисту, які були вільними у реалізації своїх прав, у межах та у спосіб, передбачений КПК України, суду надано не було.

Дослідивши всебічно, повно, об`єктивно та неупереджено всі обставини кримінального провадження, оцінивши кожний із зазначених доказів з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, знайшла своє повне підтвердження в ході судового провадження.

При цьому, суд вважає, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженню було проведено уповноваженими посадовими особами з дотриманням встановлених кримінально-процесуальним кодексом правил. У суду немає сумнівів в його об`єктивності та достовірності, а добуті в його ході докази є належними та допустимими, повністю узгоджуються між собою, і в достатній мірі підтверджують вину обвинуваченої ОСОБА_5 в скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення, у зв`язку з чим суд бере їх за основу при ухваленні цього вироку.

При цьому, судом не встановлено таких доказів, на яких ґрунтується доказування вини обвинуваченої ОСОБА_5 , які були б отримані внаслідок істотного порушення прав і свобод людини.

Так, вина обвинуваченої ОСОБА_5 повністю підтверджується показами свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які підтвердили формування на території смт Михайлівка Василівського району Запорізької області після його окупації збройними силами РФ незаконних органів влади та підтвердили факт зайняття ОСОБА_5 посади в окупаційній адміністрації, яка пов`язана з опікою та піклуванням, справами по неповнолітнім дітям, виконання нею організаційно-розпорядчих функцій, підтримання окупаційної влади, агітації місцевих мешканців до співпраці.

При цьому, вказані свідки прямо вказали на те, що ОСОБА_5 , яку вони знають як мешканку смт Михайлівка, добровільно стала співпрацювати з окупаційною владою, зайняла посаду і виконувала покладені на неї окупаційною владою завдання. Обставини, за яких ці свідки особисто бачили ОСОБА_5 , а свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_6 -спілкувалися з нею, на думку суду, однозначно свідчать про те, що вона свідомо на тимчасово окупованій території зайняла посаду начальника відділу опіки та піклування в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Не довіряти показам вказаних свідків у суду немає підстав, оскільки обставин, що вони оговорюють обвинувачену, судом не встановлено. Свідки були попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві пояснення. Їх пояснення є логічними, послідовними, повними, конкретними та такими, що узгоджуються між собою.

Крім того, пояснення зазначених свідків узгоджуються з безпосередньо дослідженими судом письмовими доказами, зокрема, з відомостями, які містяться:

у протоколах пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю цих свідків які, серед пред`явлених їм фото впізнали ОСОБА_5 , як особу, яка працює у окупаційній адміністрації смт. Михайлівка;

у протоколі від 19.12.2023 за результатами проведення НСРД відносно голови окупаційної адміністрації смт. Михайлівка ОСОБА_8 з додатком - DVD-R диском в якому міститься інформація з електронної поштової скриньки ІНФОРМАЦІЯ_3 , яку використовує ОСОБА_8 , з багаточисленними повідомленнями щодо діяльності окупаційної адміністрації смт. Михайлівка, її фінансування, а також інформація про ОСОБА_18 та посаду, яку вона зайняла - «начальник отдела опеки и попечительства Военно-гражданской администрации Михайловского района Запорожской области»;

у протоколі огляду від 05.11.2024 з інформацією з мережі Інтернет про реєстрацію 17.04.2022 «ВГА Михайловского района Запорожской области» як юридичної особи за законодавством РФ;

у протоколі огляду від 10.10.2024 публікацій в телеграм-каналі «Михайловские новости» щодо зустрічей представників окупаційної влади з мешканцями сіл з різних життєвих питань. На фотознімках до відповідних публікацій в складі таких представників окупаційної влади є ОСОБА_5 ;

у протоколі огляду від 10.10.2024 сайтів в мережі Інтернет з інформацією про діяльність «ВГА пгт Михайловки Васильевского району», зокрема склад відділу опіки, в списку якого значиться « ОСОБА_5 , начальник отдела опеки и попечительства ВГА».

в інформації УДМС України в Запорізькій області, згідно з якою ОСОБА_5 є громадянкою України.

Оцінивши вказані докази, суд вважає їх належними, допустимими та достовірними, зазначені в них відомості узгоджуються між собою та в сукупності доводять обставини вчинення ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення.

Жодних обґрунтованих доводів, які б давали підстави вважати вищезазначені докази недостовірними чи недопустимими, стороною захисту під час судового розгляду не наведено.

При цьому, суд не покладає в обґрунтування даного вироку в якості доказів вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, наступні матеріали та процесуальні документи, що надані стороною обвинувачення: витяги з ЄРДР, постанову про виділення матеріалів досудового розслідування, повідомлення про підозру та виклик до слідчого ОСОБА_5 , постанову про оголошення у розшук підозрюваної ОСОБА_5 , постанову про доручення призначити захисника для здійснення безоплатної правової допомоги у кримінальному провадженні, оскільки за своїм змістом вказані документи не містять ознак доказів, що мають значення для вирішення кримінального провадження, а лише засвідчують відповідність окремих проведених слідчих та процесуальних дій вимогам закону та належними особами.

Отже, суд вважає, що сукупність безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів переконливо, поза розумним сумнівом, доводить те, що обвинувачена ОСОБА_5 , будучи громадянкою України, перебуваючи на тимчасово окупованій території смт Михайлівка Василівського району Запорізької області, приблизно в липні 2022 року, діючи умисно, добровільно зайняла посаду начальника відділу опіки та піклування, яка пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих функцій у незаконному органі влади - окупаційній адміністрації держави-агресора РФ, створеній на тимчасово окупованій території смт. Михайлівна мовою оригіналу - «Военно-гражданская администрация пгт. Михайловна Васильевского района Запорожской области» та яка розташована за адресою: Запорізька область, Василівський район, смт. Михайлівна, вул. Леніна, буд. 36.

При цьому, на свідомий і добровільний характер дій обвинуваченої із зайняття посади у зазначеному незаконному органі влади та реалізації його функцій вказує сам характер таких дій, їх послідовність, тривалість у часі та динаміка розвитку.

Версія сторони захисту щодо відсутності доказів добровільності зайняття ОСОБА_5 посади у незаконному органі владі спростовується сукупністю досліджених судом вищевказаних доказів, у т.ч., показами свідків та іншими дослідженими судом письмовими доказами.

В матеріалах провадження відсутні будь-які об`єктивні дані, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_5 вчиняла вказані дії недобровільно, перебуваючи під безпосереднім психічним впливом або фізичним примусом, що такі дії були необхідними для усунення небезпеки, що безпосередньо загрожувала їй чи її рідним, або суспільним інтересам чи інтересам держави тощо.

Суд вважає, що обвинувачена безумовно усвідомлювала факт окупації та агресії з боку РФ та створення окупаційною владою незаконних органів влади, зайняття посади у незаконному органі владі, створеному на тимчасово окупованій території в умовах збройного конфлікту та введеного воєнного стану здійснювала свідомо, умисно, добровільно за власним волевиявленням.

Також суд враховує і те, що обвинувачена ОСОБА_5 , маючи достатній життєвий досвід та рівень знань не могла не розуміти незаконності вчинених нею дій та можливості завдання своїми умисними діями шкоди державі Україна, між тим, заходів, спрямованих на виїзд з тимчасово окупованої території України, обвинувачена не вживала.

Щодо доводів захисника про недопустимість як доказів показань свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 через відтворення відеозаписів їх допиту, то суд вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 615 КПК України показання, отримані під час допиту свідка, потерпілого, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо хід і результати такого допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації.

Враховуючи дію воєнного стану в Україні, з огляду на зміст ч. 11 ст. 615 КПК України, суд вважає вказані докази допустимими.

Водночас, такі покази свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не є єдиними вирішальними доказами у цій справі. Покази цих свідків, які вони надали слідчому під час досудового розслідування, як вже зазналось, не суперечать та узгоджуються з показами свідка ОСОБА_15 та іншими письмовими доказами.

Таким чином, суд вважає встановленим та доведеним, що своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 111-1 КК України, тобто добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, у вчиненні якого суд визнає її винуватою.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд, у відповідності до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке належить до категорії тяжких злочинів проти основ національної безпеки України. Такі злочини є найбільш суспільно небезпечними посяганнями. Їх родовим об`єктом є суспільні відносини, які забезпечують державну безпеку, конституційний лад, суверенітет, територіальну недоторканість, обороноздатність, тобто основи національної безпеки України. Іншими словами, родовим об`єктом цих злочинів є суспільні відносини, що забезпечують саме існування України як суверенної, незалежної, демократичної, соціальної і правової держави.

Також суд враховує особу обвинуваченої ОСОБА_5 , яка раніше не судима, під наглядом лікарів психіатра та нарколога не перебуває, відомості про наявність у неї законних джерел доходів в справі відсутні, одружена, має двох неповнолітніх дітей.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 , судом не встановлені.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 , є вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

З урахуванням вищевикладеного, дотримуючись принципу співмірності та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, відсутність пом`якшуючих та наявність обтяжуючої покарання обставини, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження скоєння нею нових кримінальних правопорушень призначити покарання у вигляді позбавлення волі яке слід обрати в межах строку, визначеного санкцією ч.5 ст.111-1 КК України, з призначенням додаткового покарання у вигляді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування, пов`язаних з виконанням організаційно - розпорядчих та адміністративно - господарських функцій, із застосуванням додаткового покарання у вигляді конфіскації майна.

При цьому суд враховує правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 22.05.2018 по справі №753/18479/16-к (провадження №51-520км18) та постанові Верховного Суду від 21.06.2022 по справі №171/869/21 (провадження №51-838км22) в частині можливості призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, в тому числі і до осіб, які на час вчинення зазначеного кримінального правопорушення не займали офіційно певні посади та не займалися офіційно певною діяльністю, з огляду на положення, передбачені ст. 55 КК України.

В даному випадку суд вважає справедливим та співмірним покаранням особі, яка визнана винуватою у здійсненні колабораційної діяльності, позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування, яке унеможливить певний період часу у майбутньому бути представником державної влади, місцевого самоврядування в Україні та займати посади у вищевказаних органах.

Також, призначаючи покарання суд враховує, що згідно ч.1 ст. 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого і що згідно ч.2 ст. 52 КК України конфіскація майна відноситься до додаткових видів покарання.

З огляду на вчинення ОСОБА_5 суспільно-небезпечного кримінального правопорушення у сфері злочинів проти основ національної безпеки України, а також відсутність обставин, передбачених ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого нею кримінальних правопорушень, суд вважає, що виправлення обвинуваченої неможливо без ізоляції від суспільства і призначене покарання вона повинна відбувати реально. Підстав для застосування положень ст. 69, 75 КК України, суд в даному випадку не знаходить.

Призначення вказаного покарання ОСОБА_5 , на переконання суду, є необхідним та достатнім для її виправлення і попередження вчинення нею та іншими особами кримінальних правопорушень, а також буде відповідати загальним засадам кримінального провадження, тяжкості скоєного, обставинам кримінальних правопорушень, особі обвинуваченої, а також не тільки меті покарання, а й меті правосуддя, невід`ємною частиною якого є справедливість та верховенство права.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 у вигляді позбавлення волі слід обраховувати з моменту звернення вироку до виконання, тобто із дня фактичного її затримання.

Строк додаткового покарання слід обчислювати відповідно до ч. 3 ст. 55 КК України.

Враховуючи те, що ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 26.11.2024 в порядку, визначеному ч. 6 ст. 193 КПК України, обвинуваченій ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, вказаний запобіжний захід до набрання вироком законної сили слід залишити без змін.

Цивільний позов не заявлявся. Речові докази і процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, та призначити їй покарання за цією статтею у вигляді позбавлення волі строком 7 (сім) років, з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування, пов`язаних з виконанням організаційно - розпорядчих та адміністративно - господарських функцій строком на 12 (дванадцять) років, з конфіскацією всього належного їй майна.

Строк відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі рахувати ОСОБА_5 з моменту її фактичного затримання в порядку виконання цього вироку.

Строк додаткового покарання у вигляді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування слід рахувати ОСОБА_5 з моменту відбуття основного покарання.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Вирок суду може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо вирок не було скасовано, він набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після проголошення негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1