Справа № 1-156/2000
Провадження № 1-в/601/25/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2025 року м. Кременець

Кременецький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременці заяву ОСОБА_3 про заміну сторони виконавчого провадження та про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання ,-

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою у якій зазначає про те, що рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області задоволено цивільний позов її матері ОСОБА_4 та стягнуто з ОСОБА_5 на її користь 4000 (чотири тисячі) гривень моральної шкоди. На виконання вказаного рішення суду Кременецьким районним судом Тернопільської області було видано виконавчий лист, на підставі якого Кременецьким ВДВС було відкрито виконавче провадження за № 15980839, яке згодом було завершене, а виконавчий лист повернуто стягувачу.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла. Після її смерті була заведена спадкова справа № 5/2016. Вона є спадкоємцем за законом після смерті матері ОСОБА_4 .

З 2016 року не зверталася до виконавчої служби як спадкоємець з питання виконання рішення суду №1-156, оскільки після смерті матері мала важкий матеріальний стан, пізніше в Україні було введено карантин та запроваджено обмежувальні протиепідемічні заходи з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19. Через ці обставини подання заяви до виконавчої служби було фактично ускладнене, а в деяких випадках неможливе. З 24 лютого 2022 року розпочалася повномасштабна війна, яка призвела до ще більших труднощів у доступі до правосуддя та виконання судових рішень.

Посилаючись на вищезазначене, просить замінити сторону виконавчого провадження № 1598039 за виконавчим листом №1-156, який виданий Кременецьким районним судом Тернопільської області 27.09.2000 з примусового виконання рішення Кременецького районного суду Тернопільської області у справі №1-156, а саме: стягувача ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на її правонаступника ОСОБА_3 та поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Учасників судового провадження було належним чином повідомлено про дату, час і місце розгляду заяви, клопотань про відкладення до суду не надходило, що не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Вироком Кременецького районного суду Тернопільської області від 27.09.2000 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 98 КК України.

Постановою Кременецького районного суду Тернопільської області від 22.01.2001 задоволено цивільний позов ОСОБА_4 та стягнуто з ОСОБА_5 на її користь 4000 (чотири тисячі) гривень моральної шкоди.

На виконання рішення суду від 22.01.2001 було видано виконавчий лист № 1-156/2000 про стягнення з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_4 4000 (чотири тисячі) гривень моральної (немайнової) шкоди зі строком пред`явлення до виконання.

Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Кременецького районного нотаріального округу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ОСОБА_6 від 21.03.2025 після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем є її дочка ОСОБА_3 .

Відповідно до повідомлення головного державного виконавця Кременецького відділу ДВС у Кременецькому районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ОСОБА_7 від 26.05.2025 виконавче провадження № 15980839 з примусового виконання виконавчого листа № 1-156 Кременецького районного суду про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 завершено 25.02.2010 на підставі п.2 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» (стара редакція) у зв`язку з відсутністю майна та коштів у боржника. Станом на 26.05.2025 на виконання у відділ вищевказаний виконавчий лист повторно не пред`являвся.

Згідно ст.537 КПК України під час виконання вироку суд, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Відповідно до ч. 3 ст. 535 КПК України, у разі якщо судове рішення або його частина підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, суд видає виконавчий лист, який звертається до виконання в порядку, передбаченому законом про виконавче провадження.

Згідно ч.1 ст.442 ЦПК України,у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (ч. 5 ст. 442 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до п.п. 9 - 11 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21) щодо застосування статті 442 ЦПК України у подібних відносинах, заміна сторони виконавчого провадження, як процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, повинна здійснюватися з метою виконання завдання цивільного судочинства щодо ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення.

У випадку закінчення виконавчого провадження заявник, що звертається з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, повинен поставити перед судом питання щодо відновлення виконавчого провадження (оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження). За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Зазначене міститься і у постановах Верховного Суду від 02.06.2022 року у справі № 713/49/21 (провадження № 61-15034св21). від 25.06.2019 у справі № 910/10031/13, від 30.07.2019 у справі № 5/128, від 21.08.2020 у справі № 905/2084/14-908/4066/14.

Заміна стягувача у виконавчому документі протягом необмеженого строку, незалежно від того чи закінчився встановлений строк пред`явлення його до виконання, означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість «штучно» збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого строку. Такі дії можуть порушити принцип правової визначеності, який є одним з основоположних аспектів верховенства права.

Зважаючи на викладене, подання заяви про заміну стягувача його правонаступником після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, що не був поновлений судом, виключає можливість задоволення такої заяви.

У зв`язку із цим, вирішення вимоги про заміну стягувача залежить від того чи підлягає поновленню строк пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Матеріалами заяви підтверджується, що виконавчий лист повернутий стягувачу постановою державного виконавця 25.02.2010.

Згідно ч. 5 ст. 128 КПК України, якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Отже, строк повторного пред`явлення до виконання виконавчого листа відносно боржника ОСОБА_5 сплинув 25.02.2013.

Зважаючи на те, що вимоги про стягнення заборгованості до ОСОБА_5 за вказаним виконавчим листом заявник набула 21.02.2016 як спадкоємець після смерті матері ОСОБА_4 , строк пред`явлення виконавчого листа був пропущений ще попереднім кредитором.

Водночас, оскільки перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, суд, враховуючи вимоги ст. 89 ЦПК України, дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих положень Розділу XII ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та(або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Як вбачається зі змісту заяви, заявник обґрунтовує вимоги заяви про заміну стягувача у виконавчому документі та поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання тим, що строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання пропущено нею з поважних причин у зв`язку із скрутним матеріальним станом та із карантинними обмеженнями, які діяли на території України з березня 2020 року, однак жодних доказів щодо підтвердження конкретних обставин, що унеможливили вчасно пред`явити виконавчий лист до виконання до суду не надав.

При цьому, суд зазначає, що поновлення пропущеного процесуального строку здійснюється обов`язково судом, а не автоматично, якщо такий пропуск чи неможливість вчинення відповідної процесуальної дії зумовлена саме обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Для поновлення строку недостатньо лише посилання на наявність таких обмежень. Необхідним є подання заяви, наведення конкретних обставин та надання заявником відповідних доказів на підтвердження їх існування, а також доведення їх впливу на своєчасність реалізації ним своїх прав.

Надаючи оцінку доводам заявниці про те, що строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання в передбачений законодавством процесуальний строк, пропущено у зв`язку із введенням воєнного стану, суд зазначає наступне.

Відповідно до Закону України від 24.02.2022 №2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», затверджено відповідний Указ Президента України від 24.02.2022 №64/2022, яким у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стані з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому воєнний стан неодноразово продовжувався і діє на сьогоднішній день.

Згідно зістаттею 1 Закону України від 12.05.2015 № 389-VIII «Про правовий режим воєнного стану»(далі - Закон № 389-VIII) воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Враховуючи те, що останній день перебігу процесуального строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання закінчився ще до початку введення воєнного стану, тобто не припав на період повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, ця обставина не може бути визнана судом такою підставою, яка не потребує поновлення процесуального строку.

В п.41 рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року «Пономарьов проти України» суд зазначив, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. У кожній справі національні суди мають перевіряти підстави для поновлення строків.

Отже, оскільки заявниця звернулася до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому документі, однак не довела, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання нею пропущено з важних причин, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для задоволення вимог заяви.

Керуючись ст.442 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_3 про заміну сторони виконавчого провадження та про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 за ст. 98 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області області протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 29.05.2025.

Головуючий