Слобідський районний суд міста Харкова
Номер провадження № 1-кп/641/626/2025 Справа № 641/3178/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 року м. Харків

Слобідський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до ЄРДР за № 0000069 від 15.01.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ :

На розгляді Слобідського районного суду міста Харкова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до ЄРДР за № 0000069 від 15.01.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про направлення даного обвинувального акту до Харківського апеляційного суду для вирішення питання щодо його передачі до Основ?янського районного суду міста Харкова. Послався на те, що на розгляді в Основ`янському районному суді м. Харкова перебувають обвинувальні акти за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України (справи №№ 646/13345/24, 646/2748/25, суддя ОСОБА_7 ), де встановлено, що за вказаними епізодами ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення раніше ніж той, що перебуває за ч. 4 ст. 185 КК України в Слобідському районному суді м. Харкова. Прокурором долучено копію обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000081 від 17.01.2025, який перебуває на розгляді Основ?янського районного суду міста Харкова.

Обвинувачений та його захисник підтримали клопотання прокурора.

Представник потерпілого проти задоволення клопотання не заперечував.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, представника потерпілого, суд доходить висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом встановлено, що до Основ?янського районного суду міста Харкова був скерований обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, справа № 646/133345/24 та обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, справа №646/2748/25. Водночас, у кримінальному провадженні, яке перебуває в провадженні Слобідського районного суду міста Харкова, ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно із ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо:

1) до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності;

2) після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду;

3) обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження;

4) ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.

Абзацом 2частини 1 ст. 34 КПК України передбачено, що до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження (крім кримінальних проваджень, що надійшли на розгляд Вищого антикорупційного суду) з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях).

Таким чином, відповідно до вимог, зазначених у ст. 34 КПК України, кримінальне провадження може бути передано на розгляд іншого суду, за наявності певних обставин, вказаних в частині першій вказаної статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 КПК України у кримінальному провадженні правосуддя здійснюється лише судом згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Інтерпретація суті поняття «суд, встановлений законом» викладена Європейським судом у рішенні в справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20.07.2006 та полягає у наступному: «п. 23. Відповідно до прецедентної практики Суду термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом» (див. рішення у справі «Занд проти Австрії» (Zand v. Austria), заява N 7360/76, доповідь Комісії від 12 жовтня 1978 року)… 24. Суд повторює, що, як було раніше визначено, фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Занд проти Австрії», що згадувалось раніше, Комісія висловила думку, що термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (...) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (...)». 25. У пп. 107-109 рішення у справі «Коем та інші проти Бельгії» Суд дійшов висновку, що національний суд не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом, і, таким чином, не міг вважатися судом, «встановленим законом».

Зазначена правова позиція дає можливість виділити дві умови відповідності критерію «суд, встановлений законом»: організаційну (організація судової системи повинна регулюватися законами у їх буквальному значенні) та юрисдикційну (суд повинен діяти у спосіб та відповідно до повноважень, передбачених законом, у межах своєї компетенції).

У п. 64 рішення у справі «Йоргіч (Jorgic) проти Німеччини» від 12.07.2007 року ЄСПЛ вказав, що справу перш за все слід розглянути за статтею 6 § 1 Конвенції щодо того, чи був заявник засуджений «судом, встановленим законом». Суд зазначає, що цей вислів віддзеркалює принцип верховенства права, котрий є невід`ємною частиною системи захисту, запровадженої Конвенцією і її Протоколами. «Закон», у розумінні статті 6 § 1 Конвенції, включає, зокрема, законодавство щодо встановлення і компетенції судових органів. Отже, якщо суд не має юрисдикції судити підсудного відповідно до чинних положень національного права, він не є «встановленим законом» у розумінні статті 6 § 1.

Об`єднання вказаних кримінальних проваджень у Основ?янському районному суді міста Харкова, дозволить більш оперативно та ефективно проводити судове слідство, оскільки на розгляді Основ?янського районного суду міста Харкова знаходиться кримінальне провадження за декількома епізодами злочинів.

Згідно ч. 2 ст. 34 КПК України, районний суд не має права вирішувати питання пов`язані з направленням кримінального провадження з одного суду до іншого, це питання повинен вирішувати апеляційний суд в межах юрисдикції районних судів.

Необхідність об`єднання матеріалів кримінальних проваджень регламентована положеннями ст. 217, 334 КПК України, позаяк обвинувачується одна особа у вчиненні кількох кримінальних правопорушень. Розгляд даних кримінальних проваджень в окремому порядку може негативно вплинути на повноту судового розгляду, а тому з метою повноти, всебічності, об`єктивності розгляду матеріалів кримінальних проваджень, суд доходить висновку про необхідність направити матеріали кримінального провадження, яке перебуває у провадженні Слобідського районного суду міста Харкова, до Харківського апеляційного суду для вирішення питання про їх направлення до Основ?янського районного суду міста Харкова для об`єднання.

Відповідно до ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого.

На підставі викладеного, керуючись ст. 32, 34, 314, 369-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 - задовольнити.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до ЄРДР за №0000069 від 15.01.2025, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення- злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, направити до Харківського апеляційного суду для вирішення питання щодо передачі матеріалів кримінального провадження до Основ?янського районного суду міста Харкова - для об`єднання.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Cуддя- ОСОБА_1