Номер провадження: 11-сс/813/1251/25
Справа № 523/8327/25 1-кс/523/2476/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2025 року м. Одеса

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , проаналізувавши апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 , в інтересах ТОВ «БОТАНІК КОМПАНІ», на ухвалу слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси від 23.05.2025 про визначення порядку зберігання речових доказів у к/п №0000015 від 15.03.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України та за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України

установив:

Зазначеною ухвалою слідчого судді у к/п №0000015 від 15.03.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України та за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України було задоволено клопотання ст. слідчого в ОВС СВ УСБУ в Одеській обл. ОСОБА_5 та передано Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів () у відповідності до вимог Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» та Положення про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення управління у порядку та умовах, визначених ст.ст. 1, 9, 19, 21-24 Законом України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» №772-VIII від 10.11.2015, підп. 14 п. 4 Положенням про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, затверджене постановою КМУ №613 від 11.07.2018, майно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, а саме об`єкти нерухомого майна:

- нежитлову будівлю торгово-офісного центру «Марсель» загальною площею (кв.м): 3670.7, складається з будівлі літ. «А», загальною площею 3670,7 кв.м., основною площею 3178,7 кв.м., за адресою: м. Одеса, вул. Ніжинська, будинок 79;

- нежилі приміщення першого поверху та підвалу у літ. «В», загальною площею (кв.м): 363,5 за адресою: м. Одеса, вул. Ніжинська, будинок 79;

- нежитлові приміщення другого поверху, що складають 11/100 частин домоволодіння, загальною площею (кв.м): 276,3, за адресою: м. Одеса, вул. Ніжинська, будинок 79;

- нежиле приміщення, загальною площею (кв.м): 6,2, за адресою: м. Одеса, вул. Ніжинська, будинок 79.

Заборонено відчуження, користування та здійснення реєстраційних дій стосовно вищезазначеного нерухомого майна.

Згодом, 10.06.2025 представником ТОВ «БОТАНІК КОМПАНІ» () ОСОБА_3 , засобами поштового зв`язку було подано апеляційну скаргу на зазначену вище ухвалу, в якій останній, посилаючись на те, що слідчим суддею в одному судовому рішенні було одночасно вирішено питання стосовно передання речових доказів в управління та накладення арешту на ці речові докази, що не передбачено вимогами чинного кримінального процесуального закону, просить ухвалу слідчого судді скасувати в частині накладення арешту на нежитлову будівлю торгово-офісного центру «Марсель», загальною площею (кв.м): 3670,7, складається з будівлі літ. «А», загальною площею 3670,7 кв.м., основною площею 3178,7 кв.м., за адресою: м. Одеса, вул. Ніжинська, буд. 79 та в частині передання зазначеного об`єкту нерухомого майна Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених КПК України.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України», право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Спеціальний порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування регламентовано у главі 26 КПК України, зокрема, у параграфі 2 встановлено порядок оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування, у тому числі законодавець у ч.ч. 1 та 2 ст. 309 КПК України вказав чіткий їх перелік.

До таких ухвал відповідно до п. 9 ч. 1 вказаної ст. 309 КПК України віднесено ухвалу про арешт майна або відмову у ньому, оскільки арешт майна у кримінальному провадженні відповідно до вимог ч. 2 ст. 131 КПК України є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Проте зовсім іншу правову природу має ухвала слідчого судді про визначення порядку зберігання речових доказів у кримінальному провадженні шляхом передачі в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Вказане судове рішення вирішує інше питання, перебуває поза межами розділу ІІ КПК України, що визначає заходи забезпечення кримінального провадження та підстави їх застосування, у тому числі й глави 17 КПК України, яка регламентує порядок накладення арешту на майно у кримінальному провадженні. Зокрема, така ухвала слідчого судді, якою визначається порядок зберігання речових доказів у кримінальному провадженні шляхом передачі в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, встановлює спосіб їх (речових доказів) зберігання.

Відповідно до ч. 6 ст. 100 КПК України, речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності за рішенням слідчого судді, суду Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості.

Також згідно із ч. 1 ст. 19 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» Національне агентство здійснює управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, у тому числі як захід забезпечення позову лише щодо позову, пред`явленого в інтересах держави, із встановленням заборони розпоряджатися та/або користуватися такими активами, сума або вартість яких дорівнює або перевищує 200 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року. Зазначені активи приймаються в управління на підставі ухвали слідчого судді, суду чи згоди власника активів, копії яких надсилаються Національному агентству не пізніше наступного робочого дня після їх винесення (надання) з відповідним зверненням прокурора (п. 2 ч. 1 ст. 19 Закону).

Отже, кримінальне процесуальне законодавство передбачає спеціальну процедуру (особливий спосіб) визначення порядку зберігання речових доказів у кримінальному провадженні шляхом передачі в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, а саме звернення із відповідним клопотанням про визначення порядку зберігання речових доказів у кримінальному провадженні та, відповідно, розгляд слідчим суддею такого клопотання про визначення порядку зберігання речових доказів, у тому числі й майна, на яке накладено арешт, у кримінальному провадженні, керуючись при цьому положеннями ст. 100, 171-173, ч. 3 ст. 309 КПК та п. 2 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів».

Імперативними приписами ч. 3 ст. 309 КПК України встановлено, що інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають та заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді. Саме до таких рішень належить і рішення слідчого судді, яким визначається порядок зберігання речових доказів у кримінальному провадженні.

Вищевказана позиція судді-доповідача кореспондується із правовим висновком, викладеним в постанові ККС у складі ВС від 20.01.2020 у справі №758/16546/18 (провадження №51-620кмо19), відповідно до якого ухвала слідчого судді про визначення порядку зберігання речових доказів у кримінальному провадженні шляхом передачі в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів майна, яке є речовим доказом у цьому кримінальному провадженні та на яке накладено арешт, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає відповідно до вимог ст. 309 КПК України.

Водночас, в контексті надання оцінки твердженням представника ТОВ «БОТАНІК КОМПАНІ» ОСОБА_3 стосовно того, що оскаржувана ухвала слідчого судді по своїй суті є рішенням про арешт майна одночасно з вирішенням питання про порядок зберігання речових доказів, суддя-доповідач зауважує на безпідставності таких доводів з огляду на наступне.

Так, на підставі аналізу джерел АСДС КП «Д-3» та ЄДРСР вбачається, що ухвалою Одеського апеляційного суду від 27.11.2024 за результатами розгляду апеляційної скарги прокурора було скасовано ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 23.10.2024 та постановлено нову ухвалу, якою було задоволено клопотання слідчого та накладено арешт шляхом заборони відчуження та здійснення реєстраційних дій на об`єкти нерухомого майна, серед яких, зокрема: 1) реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01. Тип об`єкта: нежитлова будівля торгово-офісного центру «Марсель», загальна площа (кв.м): 3670.7, складається з будівлі літ. «А», загальною площею 3670,7 кв.м., основною площею 3178,7 кв.м., адреса: Одеська обл., м. Одеса, вул. Ніжинська, будинок 79, розмір частки: 1/1; 2) реєстраційний номер майна: 9196893. Тип об`єкта: нежилі приміщення першого поверху та підвалу у літ. «В», адреса нерухомого майна: АДРЕСА_1 , загальна площа (кв.м): 363,5, частка власності: 1/1; 3) реєстраційний номер майна: 9202449. Тип об`єкта: нежитлові приміщення другого поверху, що складають 11/100 частин домоволодіння, адреса нерухомого майна: АДРЕСА_1 , загальна площа (кв.м): 276,3, частка власності: 1/1; 4) реєстраційний номер майна: 16207578. Тип об`єкта: нежиле приміщення, адреса нерухомого майна: Одеська обл., м. Одеса, вул. Ніжинська, 79, загальна площа (кв.м): 6,2, частка власності: 1/1 (справа №522/7128/24, провадження №11-сс/813/1724/24).

Відтак, всупереч твердженням представника, арешт на вищевказане майно вже було накладено раніше ухвалою Одеського апеляційного суду від 27.11.2024, натомість, оскаржуваною на теперішній час ухвалою слідчого судді було вирішено питання стосовно порядку зберігання речових доказів шляхом передачі арештованого майна в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Враховуючи вищевикладені положення кримінального процесуального законодавства та судової практики, суддя-доповідач доходить переконання про те, що оскаржувана ухвала слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси від 23.05.2025 в межах к/п №0000015 про передачу в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів нерухомого майна, належного підозрюваному ОСОБА_4 , на яке раніше було накладено арешт ухвалою Одеського апеляційного суду від 27.11.2024, не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Водночас, окремо суддя-доповідач наголошує на тому, що кримінальним процесуальним законом передбачено право власника майна звернутися з клопотанням про скасування арешту майна або про зміну порядку зберігання речових доказів у кримінальному провадженні.

Статтею 422 КПК України передбачений порядок перевірки ухвал слідчого судді, однак в зазначеній нормі закону не передбачені дії апеляційного суду, щодо апеляційних скарг на ухвали слідчого судді, що не підлягають оскарженню.

При цьому, на думку судді-доповідача, в подібних випадках слід керуватися положеннями ч. 6 ст. 9 КПК України, відповідно до якої у випадках, коли положення цього кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього кодексу.

Враховуючи те, що в своїй апеляційній скарзі представник ТОВ «БОТАНІК КОМПАНІ» ОСОБА_3 оскаржує ухвалу слідчого судді, на яку, згідно із законом, не може бути подана апеляційна скарга, вважаю, що до неї необхідно застосувати загальне правило, передбачене ч. 4 ст. 399 КПК України, а саме відмовити у відкритті апеляційного провадження та повернути особі, яка її подала разом із доданими матеріалами.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 24, 309, 392, 399, 419, 422, 532 КПК України, суддя-доповідач

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 , в інтересах ТОВ «БОТАНІК КОМПАНІ», на ухвалу слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси від 23.05.2025, якою у к/п №0000015 від 15.03.2024, майно перелічене в мотивувальній частині ухвали, передано в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів належне ОСОБА_4 , підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надіслати представнику ОСОБА_3 разом із апеляційною скаргою та доданими до неї матеріалами.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Верховного суду.

Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2