Справа № 216/4154/25
Провадження № 1-кп/216/609/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2025 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному порядку в залі Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000142 від 14.05.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, офіційно не працевлаштованого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей та інших осіб не маючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 03.01.2024 Центрально-Міським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу 17000 гривень, 04.11.2024 року замінено на покарання у виді громадських робіт на строк 240 (двісті сорок) годин,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 03.01.2024 вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області був засудженим за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу 17000 гривень (сімнадцять тисяч гривень). 04.11.2024 року Ухвалою Центрально-Міського районного суду замінено на покарання у виді громадських робіт на строк 240 (двісті сорок) годин.

26.02.2025 співробітниками Центрально-Міського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, ОСОБА_3 під підпис ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, роз`яснено вимоги статі 40 Кримінально-виконавчого кодексу України, що у разі порушення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт він може бути притягнений до кримінальної відповідальності за ст. 389 КК України, а також про роз`яснено про поняття ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, якими є: систематичне невиконання встановлених обов`язків, порушення порядку та умов відбування покарання, а також притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, які були вчиненні після письмового попередження; невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, а також недопущення більше двох порушень трудової дисципліни протягом місяця, поява на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння, про що попереджений під особистий підпис.

На підставі «Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 29.01.2019 № 272/5, до КУ «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) у Центрально-Міському районі» КМР, що перебуває за адресою: м. Кривий Ріг, Центрально-Міський район, вул. Гданцівська, будівля № 15к, скеровано повідомлення та копію вироку відносно ОСОБА_3 , щодо необхідності відбуття покарання у виді 240 годин громадських робіт.

Наказом по підприємству від 28.02.2025 року № 56 засудженого ОСОБА_3 прийнято для відбування покарання до КУ «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) у Центрально-Міському районі» КМР, складено графік виходу на роботу засудженого до громадських робіт на березень та квітень 2025 року, згідно якого, засуджений ОСОБА_3 повинен був приступити до відпрацювання громадських робіт з 03.03.2025 року.

24.03.2025 року відповідно до повідомлення КУ «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) у Центрально-Міському районі» КМР засуджений ОСОБА_3 не вийшов для відбування громадських робіт.

26.03.2025 року під час контрольної перевірки за місцем відбування засудженим покарання у виді громадських робіт, гр. ОСОБА_3 був відсутній та не виконував роботи відповідно графіку виходу на роботу.

02.04.2025 року ОСОБА_3 наголошено, на необхідності дотримання умов відбування покарання у виді громадських робіт відповідно ст. 37 Кримінально-виконавчого кодексу України в КУ «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) у Центрально-Міському районі» КМР, та було застосовано попередження про притягнення до кримінальної відповідальності за порушення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт.

У період з 25.03.2025 року по 28.03.2025 року відповідно до повідомлення КУ «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) у Центрально-Міському районі» КМР засуджений ОСОБА_3 не вийшов для відбування громадських робіт.

В подальшому 31.03.2025, 01.04.2025, 02.04.2025 року, 03.04.2025 року, 04.04.2025 року та 07.04.2025 року відповідно до повідомлення КУ «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) у Центрально-Міському районі» КМР засуджений ОСОБА_3 не вийшов для відбування громадських робіт.

14.04.2025 року засудженому ОСОБА_3 повторно роз`яснено порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт, відповідальність, яка передбачена законодавством за ухилення від відбування покарання та скоєння нових кримінальних та адміністративних правопорушень, та було застосовано попередження про притягнення до кримінальної відповідальності за порушення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт.

14.04.2025 року під час контрольної перевірки за місцем відбування засудженим покарання у виді громадських робіт, гр. ОСОБА_3 був відсутній та не виконував роботи відповідно графіку виходу на роботу.

В подальшому 08.04.2025, 09.04.2025, 10.04.2025 року, 11.04.2025 року, та у період часу з 14.04.2025 року по 18.04.2025 року відповідно до повідомлення КУ «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) у Центрально-Міському районі» КМР засуджений ОСОБА_3 не вийшов для відбування громадських робіт.

Таким чином, засуджений ОСОБА_3 на шлях виправлення не став, будучи обізнаним та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді дискредитації правосуддя та авторитету правоохоронних органів, та бажаючи настання таких наслідків, тобто діючи з прямим умислом, направленим на невиконання обов`язку відпрацювати громадські роботи, визначені вироком суду, безпідставно, шляхом нез`явлення без поважних причин для виконання виправних робіт в КУ «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) у Центрально-Міському районі» КМР, допустив ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.

Внаслідок умисного невиконання засудженим ОСОБА_3 умов відбування покарання у виді громадських робіт, станом на 22.04.2025 останній не відпрацював 180 годин із загального строку призначеного йому покарання у виді 240 годин громадських робіт.

Таким чином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, за ознаками: ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Разом з обвинувальним актом прокурором ОСОБА_4 заявлено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ст. ст. 381, 382 КПК України, просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 , який був представлений захисником адвокатом ОСОБА_5 надали письмову заяву, в якій обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального проступку беззастережно визнає в повному обсязі, згодні із встановленими досудовим розслідуванням обставинами вчинення кримінального правопорушення.

Також, у вказаній заяві зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

У відповідності до частини 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення.

ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззастережно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту матеріалами провадження підтверджено факт ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 389 КК України за ознаками: ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Згідно з частини 3 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

При призначенні покарання обвинуваченому, згідно з вимогами статей 65-67КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, особу винного, який вину визнав, у скоєному розкаявся, за місцем проживання характеризується посередньо (а.с. м.к.п. 68), офіційно не працевлаштований, неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні, раніше судимий, за медичною допомогою до лікаря - психіатра не звертався (а.с. м.к.п. 67), за медичною допомогою до лікаря-нарколога звертався з 24.02.2011 по теперішній час, психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опоїдів. Синдром залежності (а.с. м.к.п. 66).

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК визнає його щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого згідно п.1 ч.1 ст. 67 КК, суд визнає рецидив злочину.

При призначенні обвинуваченому покарання суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінальних проступків, наявність обставини, що пом`якшує покарання, та обставини, що обтяжує покарання, особу винного, та приходить до висновку, що покарання у виді обмеження волі строком 1 рік 6 місяців буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження нових кримінальних правопорушень.

Оскільки ОСОБА_3 після постановлення 03.01.2024 р. вироку Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, який вступив в законну силу 03.02.2024 р., але до повного відбуття покарання вчинив новий кримінальний проступок, суд вважає за доцільне, на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, призначити ОСОБА_3 за даним вироком покарання, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного йому вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 03.01.2024.

Разом з тим, крім характеристик обвинуваченого та наявності обставини, яка пом`якшує його покарання, слід звернути увагу на наявність обставини, що обтяжує покарання - рецидив злочинів те, що ОСОБА_3 вчинив умисне кримінальне правопорушення. Обвинувачений будучи раніше засудженим до покарання у виді громадських робіт на строк 240 (двісті сорок) годин останній не відпрацював 180 годин із загального строку призначеного йому покарання, призначене покарання не відбув, ухилявся від його відбування.

За змістом п. 4, 5 ч. 1ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню обмеження волі або арешту відповідають вісім годин громадських робіт; одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду.

Отже, судом враховано, що відповідно до положень п. 4, 5 ч. 1ст. 72 КК України вбачається, що одному дню обмеження волі відповідають вісім годин громадських робіт або один день пробаційного нагляду, а відтак одному дню пробаційного нагляду відповідають вісім годин громадських робіт.

Таким чином, на підставі ч.1 ст. 71 КК України до покарання за цим вироком необхідно частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 03.01.2024 року з розрахунку, відповідно до п. 4, 5 ч. 1 ст. 72 КК України, а саме 1 (один) день пробаційного нагляду відповідає 8 (вісім) годин громадських робіт.

При цьому, суд вважає таке рішення справедливим та достатнім для досягнення мети покарання, таким, що відповідає принципу верховенства права.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого під час досудового розслідування не обирався.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлений.

Керуючись ст. 2, 91, 337, 369-371, 373, 374, 381, 382, 392, 395 КПК України

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. ст. 71, 72 КК України до призначеного ОСОБА_3 покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 03.01.2024, виходячи з співвідношення, що одному дню пробаційного нагляду відповідає 8 (вісім) годин громадських робіт, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки 20 (двадцять) днів.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_3 не обирався.

Витрати на залучення експерта та речові докази відсутні.

Документи, приєднані до матеріалів кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381 та 382 цього КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його отримання.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Прокурору, обвинуваченому та захиснику направити копію вироку.

Суддя ОСОБА_1