Справа № 515/293/25
Провадження № 1-кп/515/510/25
Татарбунарський районний суд Одеської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2025 року м. Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Татарбунари об`єднане кримінальне провадження №0000156, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 січня 2025 року, та № 0000005, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 січня 2025 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Татарбунари Одеської області, українця, громадянина України, освіти базової середньої, неодруженого, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, військовозобов`язаного, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.197-1 КК, ч.4 ст.185 України,

В С Т А Н О В И В :

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022 та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Збройних Сил Російської Федерації проти України, на всій території України запроваджено воєнний стан з 05:30 години 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому воєнний стан в Україні продовжувався, востаннє Указом Президента України від 28 жовтня 2024 року № 740/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 10 листопада 2024 року по 10 лютого 2025 року. Законом України від 29 жовтня 2024 року «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено визначений Указ.

Під час дії воєнного стану на території України на початку грудня місяця 2024 року близько 15 години 00 хвилин, більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_5 з будинку АДРЕСА_2 вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин.

На початку грудня місяця 2024 року близько 15 години 00 хвилин, більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , переслідуючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, прийшов до будинку АДРЕСА_2 . Прибувши до вищевказаного будинку ОСОБА_4 , впевнившись, що його дії не будуть поміченими сторонніми особами, пройшов до подвір`я. У подальшому, шляхом пошкодження вікна, розташованого біля вхідних дверей, проник до приміщення будинку, де, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна потерпілого ОСОБА_5 , розуміючи протиправність своїх дій та передбачаючи їх наслідки в умовах воєнного стану на території України, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, умисно, таємно, викрав майно, належне останньому, а саме: холодильник марки «Indesit», моделі «NTS 14 A», бувший у користуванні, вартістю 7 500,00 гривень та телевізор марки «Digital», моделі «21ВМ39», бувший у користуванні, вартістю 1900,00 гривень, після чого зник з місця події, розпорядившись викраденим на власний розсуд, заподіявши потерпілому майнову шкоду на загальну суму 9 400,00 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена в умовах воєнного стану.

Крім того, ОСОБА_4 під час дії воєнного стану на території України, веденого Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022, востаннє продовжено строком на 90 діб до 10 лютого 2025 року Указом Президента України від 28 жовтня 2024 року №740/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», введеним у дію Законом України від 29 жовтня 2024 року № 4024-ІХ, на початку січня місяця 2025 року близько 19 години 00 хвилин, більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, маючи умисел на викрадення чужого майна, яке належить потерпілому ОСОБА_6 , з домоволодіння АДРЕСА_3 , скоїв кримінальне правопорушення за таких обставин.

У першій половині січня місяця 2025 року близько 19 години 00 хвилин, більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , переслідуючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, прийшов до домоволодіння АДРЕСА_3 . Прибувши до вищевказаного будинку ОСОБА_4 , впевнившись, що його дії не будуть поміченими сторонніми особами, пройшов до подвір`я, після через незамкнені двері проник до приміщення будинку, де, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна потерпілого ОСОБА_6 , розуміючи протиправність своїх дій та передбачаючи їх наслідки в умовах воєнного стану на території України, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, умисно, таємно, повторно викрав майно, належне останньому, а саме радіоприймач марки Р-250М, бувший у користуванні, у працюючому стані, вартістю 14 000,00 грн., після чого з місця події зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому майнову шкоду на суму 14 000,00 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло, вчинена в умовах воєнного стану.

За сукупністю скоєного ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України.

Крім того, ОСОБА_4 , діючи всупереч вимогам ст.ст. 60, 61, 116-126 Земельного кодексу України, відповідно до якого право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав та оформляється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та п.«б» ст.211 Земельного Кодексу України, ст.1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», у порушення ст.ст. 87-89 Водного кодексу України, відповідно до яких у прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється: розорювання земель (крім підготовки ґрунту для залуження і залісення), а також садівництво та городництво, не маючи рішень органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу йому у власність чи надання у користування земельної ділянки, в період з 28 по 29 січня 2025 року, умисно, з корисливих мотивів, з порушенням встановленого порядку, самовільно зайняв земельну ділянку без кадастрового номера, яка має обмеження у вигляді водоохоронної зони водного об`єкта чи охоронної зони навколо об`єкта, прибережна захисна смуга навколо озера Сасик (Кундук) на території Татарбунарської об`єднаної територіальної громади Білгород-Дністровського району Одеської області, а саме на східній околиці м.Татарбунари Білгород-Дністровського району на відстані 350 км від автодороги (Одеса-Рені), яка відповідно до ст. 87 Водного кодексу України є водоохоронною зоною навколо озера Сасик на території Глибоківської, Нерушайської, Борисівської, Трапівської, Лиманської, Приморської сільських рад, Татарбунарської міської ради Татарбунарського району Одеської області та на території Татарбунарського району (за межами сільських рад) та вздовж Чорного моря на території Татарбунарського району (в тому числі коси Чорного моря) Одеської області та ст. 112 Земельного кодексу України є охоронною зоною, розоравши земельну ділянку площею 0,935га.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України, за кваліфікуючими ознаками: самовільне зайняття земельної ділянки, щодо земель в охоронних зонах.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою у інкримінованих кримінальних правопорушеннях визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, дав показання у відповідності з встановленими обставинами, погодився з обсягом здобутих по справі доказів і не оспорював їх. Просив суворо не карати.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд переконався у тому, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції. Учасникам розгляду справи роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч.3 ст.349 КПК України.

Таким чином, дії обвинуваченого суд кваліфікує: за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена в умовах воєнного стану; за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло, вчинена в умовах воєнного стану; за ч.2 ст.197-1 КК України як самовільне зайняття земельної ділянки, щодо земель в охоронних зонах.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він за місцем проживання характеризується позитивно, офіційно не працює, має постійне місце проживання, неодружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра КНП "Татарбунарська багатопрофільна лікарня" Татарбунарської міської ради не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

При призначенні покарання у відповідності до вимог ст.65 КК України суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, вчинено умисні тяжкі злочини та нетяжкий злочин, наслідки їх вчинення для потерпілих осіб, повне відшкодування завданої шкоди потерпілим, прохання потерпілого суворо не карати ОСОБА_4 , дані про особу обвинуваченого, те, що він офіційно не працює, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, за наявності обставин, які пом`якшують покарання, та відсутності обтяжуючих покарання обставин, з врахуванням висновку Білгород-Дністровського районного сектору №2 філії Державної установи "Центр пробації" в Одеській області, приходить висновку, що необхідне та достатнє для виправлення та перевиховання обвинуваченого, а також для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень є покарання не пов`язане із ізоляцією від суспільства, однак в умовах нагляду і контролю, у виді позбавлення волі із застосуванням ст.ст.75,76 КК України.

Підставою для звільнення обвинуваченого від відбування покарання згідно ст.75 КК України зокрема, є те, що він має постійне місце проживання, стабільні соціальні зв`язки, за місцем проживання характеризується позитивно, вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся, матеріальні збитки відшкодував повністю.

Цивільний позов не заявлено.

На підставі ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів на суму 16 963,20 грн.

Арешти, накладені на майно згідно з ухвалами слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12 лютого 2025 року підлягають скасуванню.

Питання про речові докази суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368,370,374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.2 ст. 197-1 КК України, та призначити покарання за:

- за ч.4 ст.185 КК України у виді п`яти років позбавлення волі;

- за ч.2 ст.197-1 КК України у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк два роки.

Згідно з п. п 1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк рахувати з 08 липня 2025 року.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 16 963,20 грн (шістнадцять тисяч дев`ятсот тридцять шість грн 20 к) витрат на залучення експерта.

Арешти, накладені на майно згідно з ухвалами слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12 лютого 2025 року - скасувати.

Речові докази, які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП №2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, а саме: два сліди папілярних візерунків пальців рук, які вилучено за допомогою одного відрізку клейкої стрічки скоч, який поміщено до сейф пакету №PSP1248577, сліди папілярних візерунків пальців рук свідка ОСОБА_4 , які поміщено до поперового конверту з маркуванням «Пакет №1», два сліди папілярних візерунків пальців рук, які вилучено за допомогою одного відрізку клейкої стрічки скоч, який поміщено до сейф пакету №ICR0235862, сліди папілярних візерунків пальців рук свідка ОСОБА_4 , які поміщено до поперового конверту з маркуванням «Пакет №1» залишити в матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ по справі холодильник марки «Indesit», моделі «NTS 14 A» залишити ОСОБА_7 .

Речовий доказ по справі кольоровий телевізор марки «Digital», моделі «21ВМ39», який переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП №2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області повернути за належністю ОСОБА_8 .

Речовий доказ по справі радіоприймач марки Р-250М залишити ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Татарбунарський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, засудженим у той самий строк з моменту вручення копії вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий ОСОБА_1