Слобідський районний суд міста Харкова
Номер провадження № 1-кс/641/943/2025 Справа № 641/3590/24
УХВАЛА
12 червня 2025 року м.Харків

Слобідський районний суд міста Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
скаржника ОСОБА_3 ,
Досудове розслідування проводилося слідчим ВП №2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області, яка 29.05.2025 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України винесла постанову про закриття вищевказаного кримінального провадження, у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Скаржник вважає, що в ході досудового розслідування слідчим не було встановлено обставин, за яких рецептурний препарат аміназин, в результаті отруєння яким настала смерть ОСОБА_4 , потрапив до нього під час перебування в реабілітаційному центрі; обставини спричинення численних синців, саден, виявлених на тілі ОСОБА_4 . Оскаржувана постанова була отримана заявником 07.06.2025 року.
11.06.2025 слідчому судді були надані матеріали витребуваного кримінального провадження.
Скаржник ОСОБА_3 в судовому засіданні просила скаргу задовольнити, посилаючись на неповноту здійсненого досудового розслідування зазначеного кримінального провадження. Просила скаргу задовольнити та матеріали кримінального провадження направити для продовження досудового розслідування.
Представник ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином.
Відсутність суб`єкта оскарження, у відповідності до ч. 3 ст. 306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.
Слідчий суддя, вивчивши скаргу, заслухавши доводи заявника та дослідивши додані до скарги документи, матеріали кримінального провадження, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення скарги та скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження, виходячи з наступного.
При вирішенні питання щодо дотримання строків, передбачених ч. 1 ст. 304 КПК України, слідчий суддя бере до уваги, що в даному випадку на слідчого відповідно до ст. 111 КПК України покладено обов`язок повідомити заявника про прийняте процесуальне рішення-постанову про закриття кримінального провадження. Порядок повідомлення у кримінальному провадженні є аналогічним виклику слідчим підозрюваного, обвинуваченого, потерпілого тощо повісткою, як передбачено гл. 11 КПК України.
Статтею 136 КПК України (гл. 11 КПК України) визначено, що належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик. Зазначене кореспондується з положеннями ч.1 ст. 304 КПК України, відповідно до якої, якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
У своїй скарзі ОСОБА_3 зазначає, що оскаржувана постанова була отримана нею 07.06.2025 року, також додано копію конверту, адресованого заявникові, із зазначенням дати направлення поштового відправлення: 30.05.2025, тобто скарга подана в межах строку встановленого КПК України.
Відповідно до вимог ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити, як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого. А також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно із вимогами п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися /використовувалися/ для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.
У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, як рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
В ході досудового розслідування було проведено ряд слідчих дій, зокрема, було призначено судово-медичну експертизу трупа, комісійну судово-медичну експертизу; здійснено допит свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та інших; проведено обшук за адресою: м. Харків, вул. Сенявіна, 17 за місцем виявлення трупу ОСОБА_4 ; витребувано інформацію щодо джерел фінансування благодійної організації «Благо-Дар», яка здійснює діяльність за адресою: м. Харків, вул. Сенявіна, 17 тощо.
В матеріалах кримінального провадження міститься повідомлення про закриття кримінального провадження від 30.05.2025, адресоване потерпілій ОСОБА_3 .
Згідно із вимогами п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Постанова слідчого має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладена суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій прав та законних інтересів учасників процесу.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.
Згідно із ч. 1 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.
Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом (ст. 93 КПК України).
Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Положеннями ч.5 ст. 110 КПК України передбачено, що постанова слідчого, дізнавача, прокурора повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
З аналізу наведених норм вбачається, що для прийняття рішення слідчий повинен був дослідити зібрані докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
За змістом оскаржуваної постанови слідчий прийшов до висновку, що в ході досудового розслідування будь-яких даних, які б свідчили про насильницьку смерть ОСОБА_4 встановлено не було, оскільки причиною смерті останнього стало отруєння «аміназином», вказаний лікарський препарат є рецептурним та призначався ОСОБА_4 під час проходження ним стаціонарного та амбулаторного лікування; виявлені на тілі ОСОБА_4 синці та садна, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, могли бути отримані ним до моменту надходження до реабілітаційного центру; фактів позбавлення волі, викрадення, примусового утримання у реабілітаційному центрі ОСОБА_4 під час досудового розслідування не встановлено.
Таким чином, слідчим не було дотримано положень закону, не вжито всіх передбачених процесуальним законом заходів задля встановлення об`єктивної істини в кримінальному провадженні. Цими діями слідчий порушив ст. 2 КПК України, яка визначає завдання кримінального провадження - захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування. Такі факти, без сумніву, вплинули на об`єктивність і повноту досудового розслідування у кримінальному провадженні.
Отже, зазначені вище обставини вказують на те, що органом досудового розслідування не в повному обсязі виконані вимоги кримінального процесуального закону, досудове розслідування проведене неповно, що обумовлює необхідність задоволення скарги та скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження як такої, що прийнята передчасно, у зв`язку з чим матеріали кримінального провадження підлягають поверненню для продовження досудового розслідування.
При цьому, слідчий суддя також вважає за необхідне зазначити, що уповноважена особа слідчого органу, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, відповідно до вимог ч. 5 ст. 40 КПК України, а тому суд не визначає конкретного обсягу процесуальних дій, необхідного для здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 26, 306-307 КПК України, слідчий суддя,-
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя- ОСОБА_1