Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

31 липня 2025 року м. Рівне

Справа № 569/12915/19

Провадження № 11-сс/4815/216/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

заявника ОСОБА_6 ,

представника заявника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 02 липня 2025 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження №0000113 від 20.08.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 02 липня 2025 року в задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову дізнавача Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області від 05.06.2023 року про закриття кримінального провадження №0000113 від 20.08.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України відмовлено.

Не погодившись з рішенням слідчого судді представником заявника адвокатом ОСОБА_7 подано апеляційну скаргу, в якій він вказує, що дана ухвала є незаконною та прийнятою без належного врахування фактичних обставин справи, тому підлягає скасуванню. Вважає, що рішення дізнавача про закриття кримінального провадження є передчасним, оскільки дізнавач не дослідив усіх обставин справи, які стали підставою для його відкриття, постанова не містить посилання на здобуті докази, які б вказували на необхідність закриття провадження, відсутність події правопорушення: речі чи документи, пояснення осіб, свідчення свідків. Наголошує, що аналіз матеріалів кримінального провадження свідчить про те, що з моменту винесення останньої ухвали слідчого судді від 31.08.2021 року щодо скасування постанови про закриття кримінального провадження з підстав її необґрунтованості та неповноти проведеного розслідування, слідством не здійснено жодних нових слідчих дій, зокрема не встановлено місцезнаходження і не допитано ймовірного підозрюваного, тобто не встановлено фактичних обставин вчинення правопорушення.

Також звертає увагу суду на те, що висновок слідчого судді про наявність цивільно-правового характеру правовідносин спростовується тривалістю кримінального провадження, неодноразовими рішеннями про скасування постанов про закриття кримінального провадження з підстав неможливості зробити висновок про характер відносин сторін до моменту належного з`ясування фактичних обставин події, що вимагає зокрема, допиту ймовірного підозрюваного.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді від 02 липня 2025 року та постановити нову, якою скасувати постанову дізнавача від 05.06.2023 року про закриття кримінального провадження №0000113 від 20.08.2014 року.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи ОСОБА_6 та його представника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, яка заперечила проти її задоволення, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до положень ч.2 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законного та неупередженого рішення.

Згідно ст.110 КПК України, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звертається з відповідною заявою та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Слідчий суддя зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. В разі, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить ця постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважає, що вчинено кримінальне правопорушення та доводи слідчого на їх спростування.

На переконання колегії суддів апеляційного суду, вказані вимоги закону при прийнятті дізнавачем рішення про закриття кримінального провадження були дотримані в повному обсязі.

Матеріали провадження свідчать про те, що дізнавачем Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000113 від 20.08.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Після безпосереднього дослідження і оцінки доказів в їх сукупності, дізнавачем прийнято рішення про закриття даного кримінального провадження.

Так, в ході досудового розслідування встановлено, що у 1997 році ОСОБА_6 позичив ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 1500 доларів США під відсотки. З урахуванням відсотків, згідно показів ОСОБА_6 , за рік борг виріс до 25000 доларів США. Протягом двох років грошові кошти ОСОБА_9 не були повернуті. Після чого ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_9 про стягнення боргу та моральної шкоди.

04.07.2000 року Рівненським міським судом (справа 2-3254/2001р.) винесено рішення про стягнення з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 8278,05 грн. боргу по договору позики, 1500 грн. відшкодування моральної шкоди, 216 грн. відшкодування судових витрат по справі, всього 9994,05 грн..

Виконавчий лист по вказаному рішенню суду неодноразово перебував на виконанні у Рівненському міському відділі ДВС ГТУЮ у Рівненській області та востаннє повернуто заявнику без виконання 01.03.2013, у зв`язку з відсутністю у ОСОБА_9 майна, на яке може бути звернено стягнення.

Повторно виконавчий лист до відділу ДВС ОСОБА_6 не пред`являвся.

На переконання колегії суддів, під час досудового розслідування даного кримінального провадження не отримано достатніх доказів для притягнення ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.190 КК України, оскільки між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 виникли суперечності при виконанні договірних зобов`язань. В таких діях не вбачаються ознаки незаконного заволодіння майном шляхом обману чи зловживання довірою, а натомість між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 мають місце цивільно-правові відносини, які вирішуються в порядку цивільного судочинства.

Судом вирішено питання про стягнення боргу з ОСОБА_9 , проте його несплата не свідчить про вчинення останнім шахрайських дій, передбачених ч.1 ст.190 КК України.

Під час апеляційного розгляду прокурор зазначила, що державною виконавчою службою відкрито виконавче провадження, однак у зв`язку з відсутністю майна у ОСОБА_9 дане рішення не виконується, тобто дізнавачем у повному обсязі, всебічно та об`єктивно досліджено усі обставини, надано оцінку всім зібраним та перевіреним доказам, проте на виконання рішення орган досудового розслідування вплинути не в змозі. Постанова дізнавача вмотивована, її зміст відповідає фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи.

Доцільність проведення будь-яких інших слідчих (розшукових) дій не вбачається, оскільки вони не здатні вплинути на наявні результати кримінального провадження, тобто колегія суддів приходить до переконання, що не існує правової необхідності проводити інші процесуальні дії чи приймати процесуальні рішення у цьому кримінальному провадженні, тому доводи апеляційної скарги про те, що органом досудового розслідування не в повному обсязі досліджено обставини справи, не заслуговують на увагу і задоволенню не підлягають. Всі питання, які ставить перед органом досудового розслідування ОСОБА_6 , носять цивільно-правовий характер та повинні розглядатися в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, висновки слідчого судді про те, що в ході досудового розслідування дізнавачем прийнято обґрунтоване рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, є вірними, тому судом не встановлено неповноти досудового розслідування, що могла вплинути на об`єктивність прийняття рішення дізнавачем.

Таким чином істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли бути підставою для скасування ухвали слідчого судді, не встановлено, тому рішення слідчого судді про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 є законним і обґрунтованим, та підстави для задоволення апеляційної скарги представника заявника відсутні.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 02 липня 2025 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження №0000113 від 20.08.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, залишити без зміни, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3