21.05.2025
Справа № 335/2790/25
Провадження № 1-кс/331/984/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 року м. Запоріжжя

Слідча суддя Олександрівського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , із участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Запорізької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

У С Т А Н О В И Л А:

19 травня 2025 року в провадження слідчої судді Олександрівського районного суду міста Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Запорізької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

1. Короткий зміст скарги

В обґрунтування вимоги, викладеній в скарзі, ОСОБА_3 зазначив, що 17.07.2024 він звернувся до Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя із заявою про вчинення злочинів, які були вчинені групою посадових осіб, в складі інспектора поліції ОСОБА_4 та невідомих осіб за кваліфікацією ч.3 ст.28, ч.2 ст.365, ч.2 ст.366, ч.2 ст.426-1 КК України. Уповноваженими особами Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя вказана заява була проігнорована, тому він змушений був звернутись до суду зі скаргою на бездіяльність прокурора у порядку ст. 303 КПК України. 01 серпня 2024 року ухвалою слідчої судді ОСОБА_5 було відмовлено у задоволенні його скарги. Після чого з апеляційною скаргою на вказану ухвалу він звернувся до Запорізького апеляційного суду. Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 05 лютого 2025 року його апеляційну скаргу залишено без задоволення. Враховуючи викладене суддею першої інстанції ОСОБА_5 та суддями апеляційної інстанції, в складі: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 було вчинено кримінальне правопорушення за кваліфікацією ч.3 ст.28 ч.1 ст.396 КК України. У зв`язку з чим, 21 березня 2025 року він звернувся до Запорізької обласної прокуратури із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Просив слідчу суддю зобов`язати посадових осіб Запорізької обласної прокуратури внести до ЄРДР відомості, що містяться у його заяві від 21.03.2025 про кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.28 ч.1 ст.396 КК України та розпочати досудове розслідування.

2. Позиції учасників провадження

У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив її задовольнити, зазначивши, що посадові особи Запорізької обласної прокуратури порушили вимоги КПК України та безпідставно відмовили у розслідуванні цієї справи, тому просив зобов`язати відповідну посадову особу внести відомості до Реєстру та розпочати розслідування.

Прокурор ОСОБА_9 у судове засідання не прибула, однак надала заяву, в якій просила розглянути скаргу за її відсутності, у задоволенні скарги просила відмовити, обґрунтовуючи свою позицію тим, що звернення ОСОБА_3 №8982-25 від 21.03.2025 перенаправлено для розгляду та прийняття рішення в межах компетенції до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Мелітополь, про що листом повідомлено ОСОБА_3 . На теперішній час будь-яка інформація про результати розгляду зазначеного звернення до прокуратури області не надходила. Також, звернула увагу на те, що заявник у своїй скарзі не оскаржує бездіяльність ТУ ДБР у міста Мелітополь, яке будучи органом, до підслідності якого входить проведення досудового розслідування у кримінальних провадженнях, після отримання повідомлення ОСОБА_3 вирішує питання щодо внесення відомостей до ЄРДР і наданні відповіді заявнику. Приймаючи до уваги зазначене, вважає, що підстави для внесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_3 №8982-25 від 21.03.2025 відсутні, а скарга ОСОБА_3 є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

3. Встановлені судом обставини

Ухвалою судової колегії з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду від 23 квітня 2025 року провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Запорізької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань направлено до Олександрівського районного суду міста Запоріжжя.

19 травня 2025 року в провадження слідчої судді Олександрівського районного суду міста Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Запорізької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвалою слідчої судді Олександрівського районного суду міста Запоріжжя від 19 травня 2025 року прийнято до провадження слідчої судді скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Запорізької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та призначено скаргу до розгляду.

12.07.2024 заявник ОСОБА_3 звернувся до Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя з заявою про вчинення кримінального правопорушення. У заяві зазначив про вчинення щодо нього співробітниками поліції та військовими злочинів та просив зареєструвати заяву за кваліфікацією кримінального правопорушення за ч.3 ст.28 ч.2 ст.365, ч.2 ст.366, ч.2 ст.426-1 КК України.

Ухвалою слідчої судді Вознесенівського (Орджонікідзевського) районного суду міста Запоріжжя від 01 серпня 2024 року скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення залишено без задоволення.

Ухвалою судової колегії з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду від 05 лютого 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення. Ухвалу слідчої судді (Орджонікідзевського) районного суду міста Запоріжжя від 01 серпня 2024 року залишено без змін.

21 березня 2025 року ОСОБА_3 звернувся до Запорізької обласної прокуратури із заявою про вчинення злочину слідчою суддею Вознесенівського (Орджонікідзевського) районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_5 , суддями судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які 01.08.2024 та 05.02.2025 вчинили заздалегідь не обіцяне приховування тяжкого злочину, вчинене організованою групою за кваліфікацією ч.3 ст.28 ч.1 ст.396 КК України.

21 березня 2025 року виконувач обов`язків начальника другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління ДБР Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_10 на адресу ОСОБА_3 направив лист за № 31/2-2702-22, відповідно до якого звернення ОСОБА_3 від 21.03.2025 за №8982-25 за належністю для розгляду та прийняття рішення в межах компетенції направлено до ТУ ДБР розташоване у місті Мелітополі.

4. Норми права, які підлягають застосуванню

Згідно із п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

5. Оцінка та мотиви суду

Статтею 303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно із якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Окрім цього, внесення відомостей до ЄРДР також врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженим наказом Генерального прокурора України №298 від 30.06.2020 року, згідно з пунктом 2 глави 1 розділу ІІ «Порядок формування та ведення Реєстру» якого, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

За ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення. Не є кримінальним правопорушенням дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Отже, положення ст. 214 КПК України, перебувають у тісному взаємозв`язку з ч.1 ст.2 та ст.11 КК України, згідно з якими підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою не будь-яких дій, а суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки конкретного складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення відомостей до ЄРДР.

Вищезазначені положення закону дають підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо ж зі змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР і це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

За вимогами скарги вбачається, що ОСОБА_3 , просить визнати бездіяльність уповноважених осіб Запорізької обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про суспільно небезпечне діяння за ознаками кримінального правопорушення, передбаченогоч.3 ст.28 ч.1 ст.396 КК України, вчиненного слідчою суддею Вознесенівського (Орджонікідзевського) районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_5 , суддями судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 під час виконання професійних обов`язків.

Із наведеного вбачається, що обставини, викладені у заяві ОСОБА_3 , вказують про його незгоду з окремими рішеннями слідчої судді Вознесенівського (Орджонікідзевського) районного суду міста Запоріжжя та суддів Запорізького апеляційного суду, прийнятими в ході розгляду скарг, а також надання таким рішенням власної оцінки.

У Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки від 17.11.2010 № CM/Rec (2010) 12 зазначено, що рішення суддів не можуть підлягати будь-якому перегляду поза межами апеляційних процедур, закладених у законодавстві; за винятком рішень про амністію, помилування або подібних заходів, виконавча влада та законодавча влада не повинні ухвалювати рішення, що скасовують судові рішення" (§ 16, §17 додатка до Рекомендації).

Отже, для перегляду судового рішення в законі встановлюються відповідні процедури судочинства, які передбачають оскарження судового рішення та надання йому юридичної оцінки компетентним судом. Конституція України не наділяє інші органи державної влади повноваженнями щодо перевірки судового рішення в позасудовому порядку та оцінки його як «неправосудного».

Згідно з п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про незалежність судової влади» від 13.06.2007 № 8, судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом. Процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд, згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Згідно з ч. ч. 1, 6 ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, а також фізичні й юридичні особи та їх об`єднання зобов`язані поважати незалежність судді і не посягати на неї.

З наведених вище правових норм можна зробити висновок, що висловлення незадоволення або непогодження з процесуальними діями та рішеннями суддів шляхом подання заяви про кримінальне правопорушення, може вказувати на наявність ознак протиправного втручання у здійснення правосуддя й посягання на процесуальну незалежність суддів, визначених ст. ст. 126 та 129 Конституції України.

Тобто, КПК України правом оцінювати відповідне рішення при вчиненні дій, які мають наслідком притягнення суддів до кримінальної відповідальності, слідчого та прокурора не наділяє. Оцінка судових рішень, прийнятих суддями, може бути надана виключно у межах установленого законодавством процесуального перегляду. Тому, ухвалення суддею у межах своїх повноважень судового рішення та вчинення дій з відправлення правосуддя у ході судового розгляду об`єктивно не може розглядатися як вчинення злочину.

Також у судовому засіданні було встановлено, що листом від 21.03.2025 № 31/2-2702-22 за підписом виконувача обов`язків начальника другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління ДБР Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_10 , звернення ОСОБА_3 від 21.03.2025 на 12 арк., скеровано Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованому у міста Мелітополь.

У вказаному листі міститься посилання на положення п. 1 ч. 4 ст. 216 КПК України, що свідчить про розгляд заяви саме в порядку визначеному КПК України. У свою чергу, та обставина, що визначення належного органу досудового розслідування може відбуватись після внесення відомостей до ЄРДР, не спростовує те, що відповідний орган наділений повноваженнями на внесення даних щодо первинної реєстрації заяви про вчинення кримінального правопорушення в реєстрі.

У цьому контексті слід відзначити, що законодавець наділяє заявника правом оскаржити і відповідні дії територіального підрозділу ДБР, у разі незгоди з такими.

Дії уповноваженого представника прокуратури щодо скерування наведеної вище заяви про вчинення кримінального правопорушення компетентній особі, не свідчать про вчинення свідомих дій щодо не реєстрації заяви в ЄРДР. Більше того, фактично наведені вище обставини вказують на те, що така заява буда прийнята, розглядалась і скерована для розгляду саме з урахуванням положень КПК України. При цьому, заявник наділений можливістю оскаржити дії компетентного органу, зокрема щодо невнесення відповідних відомостей до ЄРДР.

У даному випадку, з урахуванням того, що заява про вчинення злочину скерована Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованому у міста Мелітополь, слідча суддя не оцінює дії відповідних службових осіб цього управління, оскільки це виходить за межі його компетенції.

Отже, слідча суддя не вбачає підстав для зобов`язання посадових осіб Запорізької обласної прокуратури внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР відповідно до поданої ОСОБА_3 заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 169, 214, 303 КПК України, слідча суддя

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Запорізької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_1