ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/2594/25 Провадження№1-кп/636/1049/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2025 року Чугуївський міський суд Харківської області у складі головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуїв кримінальне провадження № 00000290 від 25 січня 2025 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рожів Макарівського району Київської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, обіймаючого посаду оператора 2 відділення авіаційних комплексів 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не маючого судимості, відносно якого 05 серпня 2022 року до Макарівського районного суду Київської області скеровано обвинувальний акт у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення - злочин за встановлених, в судовому засіданні, обставин.

Так, відповідно до ст. 68 Конституції України ОСОБА_4 зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України це військове формування, на яке відповідно до Конституції країни покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності. Органи військового управління забезпечують неухильне додержання вимог Конституції України стосовно того, що Збройні Сили України не можуть бути використані для обмеження прав і свобод громадян або з метою повалення конституційного ладу, усунення органів державної влади чи перешкоджання їх діяльності. Ніякі надзвичайні обставини, накази чи розпорядження командирів і начальників не можуть бути підставою для будь-яких незаконних дій по відношенню до цивільного населення, його майна та навколишнього середовища. За віддання і виконання явно злочинного розпорядження чи наказу військовослужбовці несуть відповідальність згідно з законом. Права і обов`язки військовослужбовців, які залучаються до здійснення заходів, передбачених частиною четвертою цієї статті, визначаються законом.

Відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49, 50, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.1,4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України ОСОБА_4 був зобов`язаний додержуватись Конституції і Законів України, бути прикладом високої культури, скромності та витримки, з повагою відноситися до спів службовців, поважати чужу гідність, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від їх вчинення інших, додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; берегти державне майно, дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, вести бойові дії ініціативо, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання та виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, досконало володіти зброєю і технікою, тримати їх справними, чистими та готовими до бою, неухильно виконувати правила безпеки під час використання зброї.

Порушуючи вимоги вказаних вище нормативно-правових актів ОСОБА_4 діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, став на шлях злочинної діяльності.

Так, 25 січня 2025 року близько 8 години ранку солдат на посаді оператора 2 відділення ударних авіаційних комплексів 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , перебуваючи в якості пасажира транспортного засобу «Mitsubisi L 200», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виїхав з місця тимчасової дислокації підрозділу у напрямку м. Чугуїв Харківської області. Під час руху по автодорозі неподалік с. Гетьманівка Шевченківського району Харківської області солдат ОСОБА_4 вийшов до лісопосадки, де на ґрунті побачив полімерний прозорий пакет з кристалічною речовиною білого кольору. Будучи обізнаним про властивості речовини та достовірно розуміючи, що виявлена кристалічна речовина являється психотропною речовиною, у нього виник злочинний умисел на її незаконне придбання з метою власного вживання.

Усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, ОСОБА_4 підняв з ґрунту полімерний пакет з кристалічною речовиною та поклав його до особистої нагрудної сумки, яка знаходилась при ньому, тим самим незаконно придбав психотропну речовину, у великих розмірах та почав незаконно зберігати при собі для власного вживання, без мети збуту.

Повернувшись до транспортного засобу солдат ОСОБА_4 приховуючи від ОСОБА_5 дану інформацію, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, маючи при собі полімерний згорток з психотропною речовиною, продовжив рух у транспортному засобі, тим самим незаконно зберігав при собі та перевозив психотропну речовину, у великих розмірах, без мети збуту.

Близько 09 години ранку ОСОБА_5 зупинив транспортний засіб на АЗС «Лілія», розташованої неподалік блок посту «Джерело», 547 км. автодороги «Київ-Харків-Довжанський» та вийшов по власним справам. У цей час солдат ОСОБА_4 підійшов до сміттєвих баків, розташованих неподалік блок посту «Джерело» та дістав із сумки психотропну речовину з метою власного вживання, однак був зупинений працівником Чугуївського відділення ВСП ХЗВВСП старшим стрільцем ОСОБА_6 для перевірки, під час якої у останнього виявив полімерний пакет з психотропною речовиною про що повідомив на лінію «102».

Після цього, 25 січня 2025 року у період часу з 12 години 42 хвилини до 12 години 47 хвилин в ході огляду місця події, проведеного за адресою: Харківська область, Чугуївський район, автодорога «Київ-Харків-Довжанський», 547 км., блок-пост «Джерело» у солдата ОСОБА_4 виявлено та вилучено прозорий зіп-пакет з порошкоподібною кристалічною речовиною білого кольору, масою: 3,2612 г., яка відповідно до висновку експерта № СЕ-19/121-25/2399-НЗПРАП від 30.01.2025 містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, маса PVP в складі речовини становить: 2,7417 г.

Загальна маса речовини складає 3,2612 г., загальна маса PVP в складі речовини складає 2,7417 г., що відповідно до Наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.08.2000 за № 512/4733 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» є великим розміром.

Відповідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770, PVP віднесений до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено (таблиця № 1, список № 2).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України визнав повністю, не оспорював фактичні обставини справи та пояснив, що дійсно вчинив злочин, який йому інкриміновано. Надав свідчення щодо місця, часу, способу вчинення злочину, підтвердивши правильність викладених в обвинувальному акті обставин. В скоєному щиро каявся.

За таких обставин справи, згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували обвинувачений та інші учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За змістом ст. 62 Конституції України під час розгляду кримінальних проваджень суд має суворо додержуватись принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у п. 65 справи «Коробов проти України» (заява №39598/03, остаточне рішення від 21.10.2011) зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n.161, Series А заява №25). Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Згідно з вимогами ст. 91 КПК України, доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Обов`язок доказування зазначених обставин покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК випадках, - на потерпілого.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення доведена в повному обсязі і підтверджується доказами, які наявні в матеріалах кримінального провадження, і обвинуваченим не оспорюються.

Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні психотропних речовин у великих розмірах, без мети збуту. Його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 309 КК України.

За таких обставин справи, враховуючи, що ОСОБА_4 є осудним, суд вважає, що він підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення.

При вирішенні питання про вид та міру покарання винному ОСОБА_4 суд враховує його щире каяття, яке виразилось у повному визнанні своєї вини, правдивій розповіді про обставини скоєного злочину, критичній оцінці своєї протиправної поведінки, та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, яке полягало в тому, що обвинувачений надавав органам досудового розслідування всіляку допомогу у встановленні невідомих їм обставин справи і визнає ці обставини, відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України такими, що пом`якшують його покарання. Обставин, що обтяжують покарання винного, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено. Крім того, суд враховує, що ОСОБА_4 виключно позитивно характеризується за місцем несення служби, на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра не перебуває є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 від 04 липня 2024 року, нагороджений відзнаками міністра оборони України «За зразкову службу» та «За поранення», станом на зараз бере безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації.

Виходячи з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, віднесеного законодавством до нетяжкого злочину, особу винного, який має постійне місце проживання, ту обставину, що обвинувачений є вільним від хворобливих звичок, які становлять небезпеку для оточення; його вік, що свідчить на користь здатності переоцінити зміст своєї згубної поведінки та повернутися до справжніх духовних і соціальних цінностей та вказує на достатньо високий рівень соціалізації ОСОБА_4 та обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, його ставлення до скоєного кримінального правопорушення та вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України, вважаючи, що таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

За таких обставин справи суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у виді штрафу в межах санкції відповідної частини статті.

На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів, як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертизи дослідження матеріалів речовин і виробів за експертною спеціальністю 8.6. «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» № СЕ 19/121-25/2399-НЗПРАП від 30 січня 2025 року у розмірі 2 387 грн 70 коп. підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 28 січня 2025 року на тимчасово вилучене майно, а саме: зіп пакет з кристалічною порошкоподібною речовиною білого кольору, що зовні схожа на наркотичну, яку було вилучено та поміщено до сейф пакету WAR 1023507 з відповідними написами та підписами всіх учасників слідчої дії підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України, у зв`язку з відсутністю клопотання прокурора, суд не вбачає підстав для обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Керуючись ст. 368, 369, 370, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 2000 (двох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн 00 коп.

Речові докази у кримінальному провадженні: один полімерний пакет, що опечатаний паперовою биркою з відбитком круглої печатки «Міністерство внутрішних справ України Харківський НДЕКЦ № 50», з пояснювальними написами, вміст упаковки полімерний пакет з речовиною, масою: 3,2612 г., яка відповідно до висновку експерта № СЕ-19/121-25/2399-НЗПРАП від 30.01.2025 містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, маса PVP в складі речовини становить - 2,7417 г., який зберігається в УЛМТЗ ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Молочна, буд. 40 знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертизи дослідження матеріалів речовин і виробів за експертною спеціальністю 8.6. «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» № СЕ 19/121-25/2399-НЗПРАП від 30 січня 2025 року у розмірі 2 387 грн 70 коп. на користь держави.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 28 січня 2025 року на тимчасово вилучене майно, а саме: зіп пакет з кристалічною порошкоподібною речовиною білого кольору, що зовні схожа на наркотичну, яку було вилучено та поміщено до сейф пакету WAR 1023507 з відповідними написами та підписами всіх учасників слідчої дії скасувати.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1