Справа № 588/552/24
Провадження № 1-кп/588/14/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2025 року м. Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000005від 04.01.2024 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кам`янка Тростянецького району Сумської області, громадянина України, з неповною вищою освітою, непрацюючого, який має інвалідність 3 групи, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 ,

У С Т А Н О В И В:

Суд, в межах пред`явленого ОСОБА_3 обвинувачення, визнав доведеним, що обвинувачений, наприкінці лютого 2022 року, після початку повномасштабного вторгнення російських військ на територію України, без передбаченого законом дозволу придбав, шляхом привласнення знайдених ним, у 2021 році, у лісі, поблизу с. Кам`янка Охтирського району Сумської області, боєприпасів з речовиною схожою на порох. Вказану речовину з боєприпасів ОСОБА_3 у подальшому пересипав до пластикової пляшки та переніс до господарства за адресою: АДРЕСА_1 , де почав її зберігати у господарчій будівлі.

Також, наприкінці лютого 2022 року, після початку повномасштабного вторгнення російських військ на територію України, ОСОБА_3 вирішив виготовити для зберігання за місцем проживання вогнепальну зброю типу дульнозарядного пістолету та рушниці. Так, знаходячись у приміщенні гаражу за місцем проживання, що по АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 з фрагменту металевої труби та власноруч виготовленого дерев`яного руків`я виготовив одноствольний дульнозарядний пістолет із гнотовим запаленням. Теж, за допомогою фрагменту металевої труби та рукоятки рушниці для підводного полювання, ОСОБА_3 виготовив одноствольну дульнозарядну рушницю із капсульним механізмом запалювання. Саморобні пістолет та рушницю ОСОБА_3 став зберігати в приміщенні гаражу господарства за місцем проживання, що по АДРЕСА_1 .

Крім того, у точно невстановлений досудовим слідством час, приблизно восени 2023 року та у точно не встановленому досудовим слідством місці, у лісах поблизу с. Кам`янка Охтирського району, ОСОБА_3 знайшов вироблений саморобним способом одноствольний дульнозарядний пістолет із гнотовим запаленням. Достовірно знаючи, що придбання, носіння та зберігання зброї, до якої відноситься і вказаний пістолет, без передбаченого законом дозволу, є злочином, за вчинення якого настає кримінальна відповідальність, ОСОБА_3 переніс незаконно придбаний пістолет до подвір`я господарства за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де став його незаконно зберігати у прибудові до господарської будівлі дровника, вчинивши таким чином придбання, носіння та зберігання зброї без передбаченого законом дозволу.

11.01.2024 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 у господарстві по АДРЕСА_1 , працівниками поліції виявлено та вилучено:

у господарській будівлі гаражу виготовлені обвинуваченим: пістолет, який є вогнепальною зброєю - одноствольним дульнозарядним пістолетом із гнотовим запаленням, що вироблений саморобним способом та придатний до проведення пострілів; рушницю, вироблену за типом одноствольної дульнозарядної рушниці із капсульним механізмом запалювання, яка є вогнепальною стрілецькою зброєю, виробленою саморобним способом з використанням частини виробу промислового виготовлення (пістолетної рукоятки), що придатна до проведення пострілів;

у прибудові до господарської будівлі дровника знайдений обвинуваченим пістолет, який є вогнепальною зброєю - одноствольним дульнозарядним пістолетом із гнотовим запаленням, вироблений саморобним способом, придатний до проведення пострілів;

у господарській будівлі гаражу, полімерну ємність з вибуховою речовиною - нітроцелюлозним порохом, маса якого складає 1252,3 грам.

Дії ОСОБА_3 , вчинені після деокупації Тростянецької територіальної громади, а саме після 26.03.2022, що пов`язані: зі зберіганням вибухових речовин без передбаченого законом дозволу; зі зберіганням власноруч виготовлених дульнозарядного пістолету та рушниці; з придбанням, носінням та зберіганням знайденого одноствольного дульнозарядного пістолета із гнотовим запаленням, виробленого саморобним способом, суд кваліфікує за ч. 1 ст. 263 КК України, як незаконне поводження з вибуховими речовинами, а також як незаконне поводження зі зброєю.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вказав, що за пред`явленим йому обвинуваченням за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1 КК України винуватим себе не визнає проте надав покази, якими частково підтвердив пред`явлене обвинувачення. Зокрема, обвинувачений пояснив, що у 2014 році, коли почалася загроза на півдні України, при військоматі були створені партизанські загони та він добровільно вступив у такий загін і з того часу вважав себе захисником України. Однак, коли почалося повномасштабне вторгнення, то цей загін вже був розформований. На той момент він прийшов у військомат, але там збирали речі та сказали, що зараз не до нього. Його направили у тероборону до ОСОБА_6 та він пішов туди. Коли вже заїхали у м. Тростянець російські танки, то було прийнято рішення про евакуацію до м. Лебедин. Під вечір 24.02.2022, він вже був у м. Лебедин разом з мером м. Тростянець. В ніч з 24 на 25 лютого 2022 року у них була там нарада і розробили такий план: вони повинні були зупинити колону, щоб по ній нанесла удар українська артилерія. Йому дали ще трьох людей і він їх провів на місце, але нажаль диверсію не вдалося здійснити, бо там вже були російські війська і техніка. ОСОБА_6 перейшов у підпілля, оскільки м. Тростянець було окуповано. Так як у нього не було зброї, йому прийшлося виготовити її самому. Він прийшов з м. Тростянець, вдома відпочив та побіг у ліс по порох, якого він там знайшов мішок у 2021 році, щоб в подальшому передати військовим, і не раз передавав хлопцям. Тобто пороху він знайшов мішок, а не пляшечку, як написала слідчий. Викопав він порох не для того, щоб порушити закон, а для того, щоб захистити людей. Йому знадобилося пів дня, щоб його «розковирять» та притягти додому і виготовити бомби, якими він мінував нижній шлях, щоб російські війська не зайшли в село. Як тільки він зробив рушницю і випробував її у лісі, чи дійсно вона працює, то побіг одразу до старости села. Вони із старостою села, як з представником влади, удвох провели перше патрулювання з тією рушницею, а потім набрали 50 людей у с. Кам`янка у тероборону. Також він зробив маленький пістолет, щоб носити із собою, щоб застрелиться і не попасти у полон. Так ця зброя в нього і лежала вдома. У нього був попередній досвід добровільної здачі зброї та його ледве не посадили. Приїжджали працівники СБУ, сказали, щоб здав зброю після війни. Коли до нього прибули працівники поліції, то він погодився добровільно видати рушницю, оскільки про її зберігання знали всі після сюжету на телебаченні. Він не розуміє навіщо було проводити обшук, якщо він добровільно видав зброю і це зафіксовано на відео. Самопал він знайшов, хоча і не знав одразу, що це самопал, гнила коряга. Вважає, що той самопал не придатний до пострілу, щоб там не писав експерт у своєму висновку. З директором музею у нього була розмова про те, щоб здати рушницю в музей. Директор музею сказав, що із задоволенням прийняв би рушницю, але не має права примати боєздатну зброю. Тоді він, щоб зробити рушницю небоєздатною, 23.11.2024 вкинув її у ночви з водою. Це дульнозарядна зброя, і якщо її вкинути у воду, то вона стане небоєздатною. По іншому не можна було розрядити рушницю. Коли добровільно видавав рушницю, він намагався три рази стріляти, щоб переконатися у тому, що рушниця розряджена. На ньому була безпека всього села. Зброя, яку вилучили, була в кусках льоду, не придатна до стрільби. Порох придатний для горіння, а не для пострілу. Все, що він робив, робив для захисту України, громади та своєї родини. Він не вчиняв злочину, а захищав Україну.

Після надання особистих пояснень ОСОБА_3 відмовився відповідати на питання прокурора та суду.

Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за обставин викладених в обвинувальному акті та визнаних судом доведеними підтверджується показами допитаних у судовому засіданні свідків, а також письмовими доказами.

Зокрема, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що обвинувачений проживає з дружиною та дітьми в будинку, який знаходиться напроти його будинку через дорогу. Відстань між їхніми будинками 20-25 метрів. Він знає обвинуваченого близько 15-17 років, з того часу, як ОСОБА_3 став проживати там. Йому відомо, що ОСОБА_3 неодноразово стріляв у дворі. Під «Новий рік» був такий вибух, що навіть затремтіли вікна. Вибухи чув перед війною у січні 2021 року, на новорічні свята. Чи виготовляв щось вибухове ОСОБА_3 , він не знає, але чув, що той стріляв у дворі. Він був понятим як ОСОБА_3 стріляв собі у голову із самопала, це було шість років тому. Він не бачив, щоб ОСОБА_3 особисто здійснював патрулювання у селі під час окупації. Патрулювання здійснювали ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , це ті що проживають на їхньому краю села. Патрулювання здійснювали по 4-5 чоловік, по кілька годин. ОСОБА_3 він не бачив з іншими військовослужбовцями. У селі давно вже говорять, що ОСОБА_3 виготовляє вогнепальну зброю, самопали, вибухові речовини. При проведенні обшуку він був присутній біля двору ОСОБА_3 та бачив, як приїхала поліція, то жінка несла самопал з городу, там він був захований, та занесла у двір. З двору поліція несла пляшку та ще щось виносили. Пороху у ОСОБА_3 він не бачив. До нього приїжджали поліцейські та він надавав показання. Він відрізняє звук вибуху від звуку петарди.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснив, що він є старостою с. Кам`янка з 2021 року. ОСОБА_3 з`явився у селі 26.02.2022 та запитав у нього чи заходили російські війська у село. За весь час окупації російських військових у с. Кам`янка не було. 28.02.2022 він зібрав усіх небайдужих мешканців села разом із ОСОБА_3 та вони розробили план чергування в нічний час. ОСОБА_3 приймав активну участь у чергуваннях. 04.03.2022 в село зайшла розвідгрупа НОМЕР_1 бригади та дали їм автомати АК 74 та набої. Ці автомати потім хлопці добровільно здали в поліцію у квітні 2022 року. Зв`язок був з міським головою ОСОБА_6 , спілкувалися майже через день. Дорогу, яка йде до села з м. Тростянець через ліс вони перегородили дубами, щоб затримати російські війська. Обвинувачений показував йому самопал, який той виготовив. Під час чергування він з ОСОБА_3 пройшлися з цим самопалом по селу. Вважає, що кожен громадянин має право на захист держави та домівок. За ці дії ОСОБА_3 він не засуджує. Також ОСОБА_3 надавав житло військовослужбовцям та надавав продукти харчування. Від мешканців села скарг на ОСОБА_3 не надходило. Про здачу зброї домовлялися з поліцією, а також з хлопцями, щоб вони принесли зброю для здачі. ОСОБА_3 він не повідомив про здачу зброї, оскільки йому не видавали зброю.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснив, що бачив як ОСОБА_3 у березні 2022 року ходив із саморобною рушницею та вони патрулювали по селу групами по три - чотири чоловіки в комендантський час. До тих подій дану рушницю він не бачив у обвинуваченого. ОСОБА_3 повідомив, що ця рушниця була для захисту, так як наступали росіяни. Він не був свідком вилучення в обвинуваченого зброї. Йому не відомі будь-які інциденти пов`язані зі зброєю за участю ОСОБА_3 . Після звільнення м. Тростянець на залізничному вокзалі було багато зброї, яка валялась, а саме патронів та гранат. Зброю під час патрулювання не видавали. 19.03.2022 в село зайшла НОМЕР_1 бригада та вони вже не здійснювали патрулювання.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснив, що він є мисливцем та має дві одиниці зброї. Через тиждень після повномасштабного вторгнення їх зібрав староста села ОСОБА_12 та сказав, щоб ходили по селу та дивилися, щоб ніхто не заходив чужий та щоб не обкрадали. Коли вони ходили під час патрулювання, то зустрічали ОСОБА_3 , який був із саморобною рушницею, з якою той ходив по селу. Потім у село зайшла НОМЕР_1 бригада, та вони вже не патрулювали. До вторгнення та після вторгнення він не бачив у обвинуваченого зброї. Зброя, яку він бачив у ОСОБА_3 схожа на підводну рушницю. У с. Кам`янка він проживає все життя, але свідком виготовлення чи зберігання вибухових речовин ОСОБА_3 він не був. Він не бачив у обвинуваченого пістолета з гнотовим запалом. Обвинувачений ходив з особами, у яких не було зброї, на трьох у них була лише одна рушниця у ОСОБА_3 .

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснив, що бачив зброю у ОСОБА_3 лише під час патрулювання. До повномасштабного вторгнення зброї у ОСОБА_3 він не бачив. Та зброя була виключно для захисту. Він усе життя проживає у с. Кам`янка. Йому відомо, що ОСОБА_3 , судимий, але не знає за що. Ніяких випадків, пов`язаних зі зброєю чи вибуховими речовинами за участю ОСОБА_3 йому не відомо. Староста села їх зібрав приблизно через тиждень після початку повномасштабного вторгнення, щоб забезпечити порядок у селі, щоб не було мародерства. Їх поділили на групи, було близько 4 груп. Коли ходили, то зустрічалися групи між собою. На мотузці у ОСОБА_3 на плечі була зброя. У тих, з ким ходив ОСОБА_3 , ймовірно не було зброї. НОМЕР_1 бригада зайшла в село за 10 днів перед визволенням м. Тростянець. З того часу вони перестали патрулювати, так як військові сказали їм не заважати. Чи видавали зброю військові НОМЕР_1 бригади або староста села йому невідомо.

Показання вказаних свідків щодо обставин, викладених в обвинувальному акті, узгоджуються між собою, доповнюють один одне, не містять протиріч, а тому визнаються належними доказами, які в сукупності підтверджують винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Також винуватість ОСОБА_3 за обставин, визнаних судом доведеними, підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими та речовими доказами, а саме:

- фактичними даними, які містяться у протоколі огляду речей від 04.01.2024з доданим до нього оптичним диском, відповідно до яких на відеозаписі у соціальній мережі «Youtube» на офіційній сторінці «ІНФОРМАЦІЯ_2» міститься інтерв`ю з ОСОБА_3 , вході якого останній розповів як він навчився робити вибухівку, а також продемонстрував власноруч виготовлену в перші дні повномасштабного вторгнення зброю, назвавши її «шандарахою», продемонстрував механізм її роботи, а також продемонстрував ще один предмет зовні схожий на зброю, назвавши його «самопал традиційний» (а.с. 86-89 том 1);

- фактичними даними, які містяться в інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 04.01.2024 за №360893021, відповідно до яких право власності на будинок, що розташований по АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 25.12.2008 (а.с. 91-92 том 1);

- фактичними даними, які містяться у відповіді заступника начальника Охтирського ВП ГУНП в Сумській області від 28.02.2024 за № 2427/53/02-2024, відповідно до яких ОСОБА_3 як власник зброї згідно бази даних «ІКС ІПНП» раніше не значився та на даний час власником зброї не перебуває (а.с. 122 том 1);

- фактичними даними, які містяться у протоколі обшуку від 11.01.2024 з доданим до нього відеозаписом слідчої дії, відповідно до якого, було проведено обшук в господарстві розташованому по АДРЕСА_1 та в ході обшуку виявлено та вилучено: у господарській будівлі гаражу: предмет зовні схожий на саморобну виготовлену зброю, який поміщено до пакету № 1; предмет, зовні схожий на пістолет, який поміщено до пакету № 2; полімерну ємність з речовиною, зовні схожою на метальну вибухову речовину типу «порох», яку поміщено до пакету № 3; зразок речовини з полімерної ємності, яку поміщено до пакету № 4; предмет, зовні схожий на саморобну зброю, який поміщено до пакету № 5 (а.с. 124-126 том 1);

- фактичними даними, які містяться в акті перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів від 11.01.2024, відповідно до якого, було оглянуто господарство, що розташоване по АДРЕСА_1 та в ході огляду виявлено полімерну ємність з речовиною, зовні схожою «порох», яку було вилучено (а.с. 128 том 1);

- висновком експерта № СЕ-19/119-24/686-ФХВР від 22.01.2024 з доданою до нього ілюстрованою таблицею, відповідно до якого наданий на дослідження зразок речовини з полімерної ємності, запакованої до пакету №4, є вибуховою речовиною - нітроцелюлозним порохом (а.с. 133-137 том 1);

- висновком експерта № СЕ-19/119-24/579-БЛ від 02.02.2024, відповідно до якого пістолет, вилучений 11.01.2024 під час проведення обшуку в АДРЕСА_1 , є вогнепальною зброєю - одноствольним дульнозарядним пістолетом із ґнотовим запаленням. Даний пістолет вироблений саморобним способом та придатний до проведення пострілів (а.с. 139-145 том 1);

- висновком експерта № СЕ-19/119-24/580-БЛ від 07.02.2024, відповідно до якого пістолет, вилучений 11.01.2024 під час проведення обшуку в АДРЕСА_1 , є вогнепальною зброєю - одноствольним дульнозарядним пістолетом із ґнотовим запаленням. Даний пістолет вироблений саморобним способом та придатний до проведення пострілів (а.с. 147-153 том 1);

- висновком експерта № СЕ-19/119-24/578-БЛ від 05.02.2024, відповідно до якого предмет, вироблений за типом одноствольної дульнозарядної рушниці із капсульним механізмом запалювання, вилучений 11.01.2024 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 у АДРЕСА_1 , є вогнепальною стрілецькою зброєю. Надана рушниця вироблена саморобним способом з використанням частини виробу промислового виготовлення (пістолетної рукоятки) та придатна до проведення пострілів (а.с. 155-163 том 1);

- висновком експерта № СЕ-19/119-24/1162-ВТХ від 22.02.2024з доданою до нього ілюстрованою таблицею, відповідно до якого надана на дослідження речовина (нітроцелюлозний порох) з полімерної ємності, поміщеної до спецпакету Національної поліції України WAR1401364, що вилучений в ході обшуку 11.01.2024 у АДРЕСА_1 - придатна до горіння. Маса речовини (нітроцелюлозного пороху) складає 1252,5 грама (а.с. 165-172 том 1);

- оглянутими в судовому засіданні речовими доказами, а саме: полімерною ємністю, з речовиною - нітроцелюлозний порох, та зразком речовини - нітроцелюлозний порох; двома одноствольними дульнозарядними пістолетами із ґнотовим запаленням; одноствольною дульнозарядною рушницею із капсульним механізмом запалювання.

Суд критично оцінює показання обвинуваченого щодо тих обставин, що він добровільно видав зброю оскільки видача зброї була здійснена після того як органу досудового розслідування стало відомо про незаконне поводження обвинуваченим зі зброєю, отримано дозвіл слідчого судді на проведення обшуку та слідчим розпочато процедуру проведення обшуку. Тобто обвинувачений повідомив орган досудового розслідування про факт зберігання зброї після того як усвідомив неможливість і надалі безперешкодно її зберігати, оскільки вона неминуче буде виявлена під час слідчої дії. Крім того, обвинувачений видав не всю зброю, яка в нього зберігалася. Зокрема, слідчими було знайдено та вилучено у прибудові до господарської будівлі дровника вироблений саморобним способом одноствольний дульнозарядний пістолет із гнотовим запаленням.

Відповідно до висновків Верховного Суду викладених у постанові від 11 жовтня 2023 року у справі № 756/15397/19, якщо засуджений повідомив орган досудового розслідування про факт зберігання зброї і боєприпасів тоді, коли усвідомив неможливість і надалі безперешкодно їх зберігати, оскільки вони неминуче будуть виявлені під час слідчої дії, то в такому разі він має нести кримінальну відповідальність за придбання та зберігання вогнепальної зброї і бойових припасів без передбаченого законом дозволу (ч. 1 ст. 263 КК України). Видача зброї та боєприпасів за таких умов не містить підстав для застосування ч. 3 ст. 263 КК України, яка передбачає, що особа, яка добровільно здала органам влади зброю, бойові припаси, вибухові речовини або вибухові пристрої, не підлягає кримінальній відповідальності за вчинення дій, передбачених ч. 1 або ч. 2 ст. 263 КК України.

Доводи захисника обвинуваченого про те, що його підзахисний мав право зберігати зброю до закінчення воєнного стану суд відхиляє, оскільки чинним законодавством заборонено зберігання зброї, боєприпасів та вибухових речовин громадянами без передбаченого законом дозволу.

Незаконне зберігання зброї становить значну загрозу безпеці громадян. Воно не лише може призвести до випадкових травм або загибелі, а й створює сприятливі умови для скоєння злочинів, таких як убивства, нанесення тяжких тілесних ушкоджень та розбійні напади.

Відтак, з моменту деокупації Тростянецької територіальної громади ОСОБА_3 мав здати зброю та вибухові речовини, які в нього зберігалися за місцем проживання.

Також не знайшли підтвердження в судовому засіданні аргументи ОСОБА_3 про те, що він повідомляв про зберігання ним зброї СБУ, а також домовлявся з директором музею про передання зброї в музей.

Щодо обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_3 і визнане судом недоведеним суд зазначає таке.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_3 звинувачується в тому, що він у серпні 2021 року за допомогою металошукача, незаконно, без передбаченого законом дозволу, придбав, шляхом привласнення знайдених ним у лісі поблизу с. Кам`янка Охтирського району Сумської області, боєприпасів з речовиною схожою на порох. Вказану речовину з боєприпасів у подальшому пересипав до пластикової пляшки та переніс до господарства за адресою: АДРЕСА_1 , де почав її зберігати у господарчій будівлі.

В подальшому, 25 лютого 2022 року, ОСОБА_3 вирішив незаконно виготовити для зберігання за місцем проживання вогнепальну зброю типу дульнозарядного пістолету та рушниці. Цього ж дня, знаходячись у приміщенні гаражу за місцем проживання, що по АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 з фрагменту металевої труби та власноруч виготовленого дерев`яного руків`я виготовив одноствольний дульнозарядний пістолет із гнотовим запаленням. Крім того, за допомогою фрагменту металевої труби та рукоятки рушниці для підводного полювання, незаконно виготовив одноствольну дульнозарядну рушницю із капсульним механізмом запалювання. Саморобні пістолет та рушницю став зберігати в приміщенні гаражу господарства за місцем проживання, що по АДРЕСА_1 , вчинивши таким чином, придбання та зберігання зброї без передбаченого законом дозволу.

Вказані дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України, як незаконне поводження з вибуховими речовинами, а саме придбання та зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, незаконне поводження зі зброєю, а саме носіння та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Також зазначені дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 263-1 КК України, як незаконне виготовлення вогнепальної зброї.

Згідно положень ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні поряд з іншим підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням (зазначена позиція викладена у постановах Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №688/788/15-к, від 08 жовтня 2019 року у справі №195/1563/16-к, від 21січня 2020 року у справі № 754/17019/17, від 16 вересня 2020 року у справі №760/23459/17).

Таким чином, суди повинні ретельно перевіряти доводи сторони захисту, які обґрунтовано ставлять під сумнів версію сторони обвинувачення. У випадку, якщо суд після такої перевірки відхиляє доводи сторони захисту, він має навести переконливі мотиви такого висновку, які не залишають розумного сумніву у винуватості обвинуваченого. Разом з тим, якщо небезпідставні доводи сторони захисту не можуть бути спростовані з наведенням переконливих мотивів, які ґрунтуються на обставинах відповідного провадження, то це свідчить про існування розумного сумніву в доведеності винуватості особи.

Згідно положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, ч. 3 ст. 17 КПК України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Прокурором не надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження тих обставин, що саме у серпні 2021 року ОСОБА_3 придбав, шляхом привласнення речовини з боєприпасів, знайдених ним у лісі поблизу с. Кам`янка Охтирського району Сумської області, яку переніс до господарства за адресою: АДРЕСА_1 , де почав її зберігати у господарчій будівлі. Відтак така обставина є недоведеною.

Також прокурором не надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження тих обставин, що саме 25 лютого 2022 року, ОСОБА_3 виготовив для зберігання за місцем проживання вогнепальну зброю типу дульнозарядного пістолету та рушниці. Тому зазначені обставини є недоведеними.

Крім того, суд вважає, що обвинувачений підлягає виправданню за вчинення дій щодо доведених фактичних обставин, а саме:

1) по придбанню та зберіганню вибухових речовин без передбаченого законом дозволу в період з 24.02.2022 року по 26.03.2022; по придбанню, носінню та зберіганню зброї без передбаченого законом дозволу в період з 24.02.2022 по 26.03.2022, які кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 263 КК України, як незаконне поводження з вибуховими речовинами, а також як незаконне поводження зі зброєю;

2) по виготовленню, наприкінці лютого 2022 року, після початку повномасштабного вторгнення російських військ на територію України, дульнозарядного пістолету та рушниці, які кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 263-1 КК України, зважаючи на таке.

Як зазначав суд вище, допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 надали покази про те, що ОСОБА_3 самостійно виготовлену рушницю носив із собою при патрулюванні села в нічний час, в період після повномасштабного вторгнення російських військ на територію України. Після того як у село зайшли українські військові обвинувачений не ходив зі зброєю.

Також у судовому засіданні за клопотанням сторони захисту було допитано свідків, які підтвердили обставини про активну громадську позицію обвинуваченого щодо відсічі збройної агресії РФ проти України.

Зокрема допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснив, що познайомився з ОСОБА_3 у 2014 році, коли був заступником військового комісара, займався заходами мобілізації. У 2014 звернувся ОСОБА_3 , щоб допомогти країні. Призвати ОСОБА_3 на той час не могли. Були сформовані загони самооборони та обвинувачений був включений до списків самооборони. З такими особами проводилися навчання, їх дії носили партизанський характер. У кінці лютого 2022 року з ним зв`язався ОСОБА_3 та повідомив координати переміщення російських військових та скупчення військ. Цю інформацію він передав далі. 15.03.2022 він виїхав з м. Тростянець. За зберігання зброї ОСОБА_3 йому нічого невідомо, а також не відомо нічого про те, чи були якісь завдання у ОСОБА_3 . Під час окупації м. Тростянець він не зустрічався з ОСОБА_3 та не бачив його.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_17 пояснив, що він є волонтером. ОСОБА_3 телефонував йому та просив забрати зброю, щоб передати хлопцям. Він, разом з військовими, забирав у ОСОБА_3 наконечники на снаряди до данка. Там був цілий ящик. Це було близько двох років тому, можливо одразу після окупації. На той час було багато звернень з приводу того щоб забрати зброю. Під час окупації він не бачив ОСОБА_3 та в с. Кам`янка він не був. Чим займався обвинувачений під час окупації, він не знає. Коли була окупація, то це було для людей ганебно, так як жили у вільній Україні та не могли зробити кроку, оскільки за кожним поворотом стояли російські окупанти, які мали зброю, клацали затворами, перевіряли документи. У всіх була мета захистити себе та шукали зброю. Коли окупанти вийшли з м. Тростянець, то вони поїхали шукати зброю. Він розуміє, що це якийсь злочин, але тоді всі намагалися забезпечити себе зброєю, щоб захиститися.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що коли почалася окупація 24.02.2022, то ОСОБА_3 один з перших людей, які прийшли до Тростянецької міської ради з метою допомоги недопущенню окупації Тростянецької громади. В той день в актовому залі було близько 100 людей серед яких був і ОСОБА_3 . Надавалися доручення кому що робити, хтось поїхав ліс завалювати, хтось набирав мішки з піском, кожен робив різну роботу. Вони намагалися здобути зброю. Охтирка на зв`язок не виходила. Він додзвонився до Живицького, та останній сказав, що зброю можна спробувати отримати в артучилищі. Кілька екіпажів поїхали автомобілями, щоб отримати зброю в артучилищі, але зброї не дали, там був хаос. На той момент російські колони заходили в м. Тростянець. Він додзвонився до мера м. Лебедин та останній повідомив, що до них у місто зайшла НОМЕР_2 десантно-штурмова бригада та по домовленості зможе надати якусь зброю. Він зайшов у актовий зал та запитав хто поїде з ним у м. Лебедин по зброю. ОСОБА_3 був один із тих, хто погодився поїхати та взяти зброю в м. Лебедин. Міський голова м. Лебедин привіз зброю та дав чотири автомати калібру 5,45 мм та кілька автоматів калібру 7,62 мм, без патронів. Вони почекали ще день, але більше зброї не було. Вирішили повертатися у м. Тростянець та займатися розвідувальною діяльністю. Обвинувачений повернувся до м. Тростянець та говорив, що має можливість щось робити для захисту держави. Більшість діяльності розвід груп була на виявлення російських військових, їх розташування. Зв`язку з ОСОБА_3 до кінця окупації у нього не було. Був зв`язок із старостою с. Кам`янка ОСОБА_12 та коли була можливість забезпечувати села, то доставляли продукти харчування. Він не був свідком виготовлення, зберігання чи вилучення у обвинуваченого вогнепальної зброї. Жодного разу скарг на діяльність ОСОБА_3 не надходило. Під час окупації в с. Кам`янка він не був.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 пояснив, що він працює виконуючим обов`язки директора КЗ «Сумський обласний краєзнавчий музей». До нього приїжджав ОСОБА_3 , коли вручав тризуб. Спілкування між ними відбулося 1,5 роки тому, деталей розмови не пам`ятає. Предметом розмови був намір ОСОБА_3 передати артефакти зі знищеної техніки ворога під час боїв за визволення м. Тростянець. ОСОБА_3 розповідав про події учасником яких той був, але не пам`ятає, щоб була розмова про передачу зброї. Музей і зброя це різні питання. На території м. Тростянець під час окупації він не був, приїздив у службових справах на початку осені 2022 року.

Відповідно до положень ч. 1-3 ст. 43-1 КК України не є кримінальним правопорушенням діяння (дія або бездіяльність), вчинене в умовах воєнного стану або в період збройного конфлікту та спрямоване на відсіч та стримування збройної агресії Російської Федерації або агресії іншої країни, якщо це заподіяло шкоду життю або здоров`ю особи, яка здійснює таку агресію, або заподіяло шкоду правоохоронюваним інтересам, за відсутності ознак катування чи застосування засобів ведення війни, заборонених міжнародним правом, інших порушень законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Кожна особа має право на захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України незалежно від можливості уникнення зіткнення, заподіяння шкоди або звернення за допомогою до інших осіб чи органів державної влади, Збройних Сил України. Особа не підлягає кримінальній відповідальності за застосування зброї (озброєння), бойових припасів або вибухових речовин проти осіб, які здійснюють збройну агресію проти України, та за пошкодження чи знищення у зв`язку з цим майна.

Враховуючи установлені судом обставини про те, що ОСОБА_3 наприкінці лютого 2022 року, після початку повномасштабного вторгнення російських військ на територію України, без передбаченого законом дозволу придбав нітроцелюлозний порох, а також виготовив вогнепальну зброю типу дульнозарядного пістолету та рушниці, які носив, зберігав за місцем проживання та використовував для відсічі та стримування збройної агресії Російської Федерації, тому вчинені обвинуваченим дії, в період до моменту деокупації Тростянецької територіальної громади, а саме до 26.03.2022, не можуть бути кваліфіковані як кримінальне правопорушення.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке належить до тяжких злочинів, характер вчиненого діяння, особу обвинуваченого, який відповідно до ст. 89 КК України визнається таким, що не має судимості, не працює, має інвалідність 3 групи,за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-психіатра.

Суд не приймає до уваги надані прокурором копії вироків та ухвал суду на підтвердження обставин, які характеризують особу обвинуваченого, оскільки судимість останнього за вчинення зазначених у цих документах діянь погашена.

Припинення судимості анулює всі кримінально-правові та загально-правові наслідки засудження і призначення покарання. Особа, судимість якої погашено або знято, не повинна відчувати жодних негативних наслідків попередньої судимості. Врахування погашеної чи знятої судимості при вирішенні будь-яких питань, у тому числі й при характеристиці особи, суперечить самій суті інституту припинення судимості та є неприпустимим.

Такі висновки суду узгоджуються з висновками Верховного Суду викладеними у постанові від 21 серпня 2024 року у справі № 127/16102/23.

Відповідно до висновку амбулаторної судової-психіатричної експертизи №199 від 11.03.2024 на момент вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 виявляв ознаки емоційно нестійкого розладу особистості, імпульсивний тип, стан компенсації, не виявляв ознак будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час ОСОБА_3 виявляє ознаки емоційно нестійкого розладу особистості, імпульсивний тип, стан компенсації, може усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом на теперішній час ОСОБА_3 застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до статей 66, 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує також вимоги ст. 65 КК України щодо призначення судом покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, з урахуванням того, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи сукупність зазначених обставин, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому слід призначити у межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки.

Разом з тим, враховуючи характер вчиненого діяння, відсутність негативних наслідків вчиненого діяння, враховуючи досудову доповідь органу пробації, в якій зазначено про можливість виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, суд вважає, що наявні правові підстави для звільнення ОСОБА_3 на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю один рік. При цьому на період дії іспитового строку необхідно покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Суд вважає, що саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Сумської області ОСОБА_19 від 12.01.2024 на речові докази у цьому кримінальному провадженні накладено арешт, який на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України слід скасувати.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, зокрема:

1) оптичний диск «DVD-R» з відеозаписом інтерв`ю ОСОБА_3 , що зберігається в матеріалах кримінального провадження - необхідно залишити в матеріалах кримінального провадження;

2) вилучене під час проведення обшуку 11.01.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: одноствольний дульнозарядний пістолет із гнотовим запаленням, вироблений саморобним способом; одноствольна дульнозарядна рушниця із капсульним механізмом запалювання; одноствольним дульнозарядним пістолетом із гнотовим запаленням, вироблений саморобним способом; речовина у полімерній ємності та зразок вказаної речовини, що є вибуховою речовиною - нітроцелюлозним порохом, що зберігаються в кімнаті зберігання зброї Відділення поліції № 1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції ГУ НП в Сумській області - необхідно знищити.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів при проведенні судових вибухово-технічних експертиз та судових експертиз зброї, а саме: № СЕ-19/119-24/686-ФХВР від 22.01.2024 у розмірі 2271,84 грн; № СЕ-19/119-24/579-БЛ від 02.02.2024 у розмірі 7951,44 грн; № СЕ-19/119-24/580-БЛ від 07.02.2024 у розмірі 4543,68 грн; № СЕ-19/119-24/578-БЛ від 05.02.2024 у розмірі 8708,72 грн; № СЕ-19/119-24/1162-ВТХ від 22.02.2024 у розмірі 3029,12 грн, а всього разом 26504,80 грн, відповідно до статті 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого.

Клопотання про застосування відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не заявлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 7, 368-374, 392, 395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 263 та ч. 1 ст. 263-1 КК України, за фактом придбання та зберігання нітроцелюлозного пороху, а також за фактом виготовлення, носіння та зберігання вогнепальної зброї типу дульнозарядного пістолету та рушниці в період до моменту деокупації Тростянецької територіальної громади, а саме до 26.03.2022, та виправдати.

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Звільнити ОСОБА_3 на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік.

На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Початок іспитового строку відраховувати з дня ухвалення вироку суду.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Сумської області від 12.01.2024 у справі № 588/49/24 (провадження № 1-кс/588/26/24) на вилучені 11.01.2024 під час обшуку в господарстві розташованому по АДРЕСА_1 : предмет зовні схожий на саморобну виготовлену зброю, вилучений зі стільця у гаражному приміщенні, що запаковано до спец. пакету №1; предмет зовні схожий на пістолет, вилучений зі стільця у гаражному приміщенні, що запаковано до спец. пакету №2; полімерну ємність об`ємом 2 л, з речовиною зовні схожою на метальну вибухову речовину, типу «порох», що запаковано до спец. пакету №3; зразок речовини з полімерної ємності, що запаковано до спец. пакету № 4; предмет зовні схожий на саморобну виготовлену зброю, вилучену з приміщення добудови до дровника, що запаковано до спец. пакету №5.

Речові докази:

1) оптичний диск «DVD-R» з відеозаписом інтерв`ю ОСОБА_3 , що зберігається в матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження;

2) вилучене під час проведення обшуку 11.01.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: одноствольний дульнозарядний пістолет із гнотовим запаленням, вироблений саморобним способом; одноствольна дульнозарядна рушниця із капсульним механізмом запалювання; одноствольним дульнозарядним пістолетом із гнотовим запаленням, вироблений саморобним способом; речовина у полімерній ємності та зразок вказаної речовини, що є вибуховою речовиною - нітроцелюлозним порохом, що зберігаються в кімнаті зберігання зброї Відділення поліції № 1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції ГУ НП в Сумській області - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів при проведенні судових вибухово-технічних експертиз та судових експертиз зброї в сумі 26504 (двадцять шість тисяч п`ятсот чотири) грн 80 коп.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1