Провадження № 11-сс/4823/220/25 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2025 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у порядку письмового провадження кримінальне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18 квітня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб органу досудового розслідування, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР. Слідчий суддя вказав, що викладені у заяві представника ОСОБА_6 відомості не містять достатніх об`єктивних даних, які б вказували на наявність ознак кримінальних правопорушень.

Не погодившись із рішенням суду, адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 задовольнити та зобов`язати уповноважених осіб ГУНП в Чернігівській області внести відомості про кримінальні правопорушення за заявою від 02.04.2025 до ЄРДР. Вказує, що викладені в заяві обставини вказують на вчинення кримінальних правопорушень, зокрема, щодо зникнення малолітніх дітей ОСОБА_6 , місцезнаходження яких невідомо. Порушуючи норми ст.214 КПК України, орган досудового розслідування не вніс відомості до ЄРДР, а розглянув заяву як звичайне звернення громадян, хоча відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальні правопорушення не допускається. Апелянт вказує, що слідчий суддя, ухвалюючи оскаржуване рішення та обґрунтовуючи його, перебрав на себе функцію слідства після внесення відомостей до ЄРДР, що не відповідає вимогам та змісту КПК України.

Перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Пунктом 1 ч.1 ст.303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні може бути оскаржена, в тому числі, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Частиною 1 статті 214 КПК України передбачено, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР і розпочати розслідування.

Повноваженнями щодо оцінки відомостей, повідомлених потерпілим чи наведених у заяві, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, дізнавач, прокурор.

Як убачається з матеріалів судового провадження, 02 квітня 2025 року адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 направив засобами електронної пошти на адресу ГУНП в Чернігівській області повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст.126-1, 137, 146, 150, 304 КК України, стосовно розшуку неповнолітніх дітей - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначив, що ОСОБА_9 викрала/вивезла за кордон України їх спільних дітей і йому не відоме їх місцеперебування та стан (а.п.6-7).

Вказане повідомлення було прийнято ГУНП в Чернігівській області, проте відповідні відомості за вказаним повідомленням про вчинення кримінальних правопорушень до ЄРДР не вносились, та таке направлено до СВ Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області для розгляду та ухвалення рішення в порядку ст.214 КПК України, де 15.04.2025 це повідомлення прийнято і зареєстровано в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журналі єдиного обліку) за №29959 (а.п.14).

Як слідує з висновку, зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Згідно з ч.1 ст.11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Згідно з ч.4 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом з тим, зміст ч.1 ст.214 КПК України не зобов`язує слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок ведення ЄРДР (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 06 квітня 2016 року №139). Згідно з п.1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами пп.4, 5 ч.5 ст.214 КПК України.

Отже, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК України).

Системний аналіз положень КПК України дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення (внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, передбачено положеннями ч.1 ст.214 КПК України, а прийняття і реєстрація заяв, передбачено положеннями ч.4 ст.214 КПКУ).

Кримінальний процесуальний закон не вимагає від заявника зазначення в заяві усіх складових кримінального правопорушення. Разом з тим, відомості не за будь-якою заявою про вчинене кримінальне правопорушення тягнуть за собою процесуальні наслідки у виді внесення відомостей до ЄРДР уповноваженою на те особою. Вносяться ж відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, яких адвокатом ОСОБА_5 в інтересах заявника ОСОБА_6 наведено не було, а відтак не було і бездіяльності, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР.

Отже, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що заява адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , не містить у собі відомостей, які б вказували на ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.126-1, 137, 146, 150, 304 КК України, та слугували б підставою для їх внесення до ЄРДР, відповідно до ст.214 КПК України, а зазначені в ній обставини свідчать про наявність спору між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 про спосіб та форму участі спілкування ОСОБА_6 з його малолітніми дітьми, що підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства, з чим погоджується і колегія суддів.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді місцевого суду, не вбачається.

Керуючись ст.406, ч.3 ст.407, ст.422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18 квітня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб ГУНП в Чернігівській області щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4