Справа № 450/5442/24 Провадження № 1-кп/450/322/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2025 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Пустомити матеріали обвинувального акту від 15.11.2024 р. з угодою про визнання винуватості від 14.11.2024 р. у кримінальному провадженні, внесених в ЄРДР за №0002611 від 14.11.2024 р., відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , з вищою освітою, фізичної особи-підприємця, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, не навчається, не інвалід, на наркологічному і психіатричному обліках не перебуває, не депутат, не адвокат, не нотаріус, військовозобов"язаний, не військовослужбовець, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.227 КК України,-

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою отримання прибутку від реалізації на ринку України небезпечної продовольчої продукції, у порушення вимог законодавства, що регулює відносини у сфері виготовлення та реалізації продовольчих товарів, без наявності передбаченого законодавством висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи, декларування відповідностей або сертифікації, випробувань на відповідність обов"язковим вимогам нормативних документів і нормативно-правових актів у випробувальних лабораторіях, акредитованих у встановленому законодавством порядку, що підтверджують якість та безпеку продукції, здійснив введення в обіг небезпечної продукції.

У червні 2023 р., більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи по місцю праці за адресою Львівська обл., Пустомитівський (Львівський) р-н, с.Муроване, вул.Будівельна, 30, познайомився з невстановленою особою від якої дізнався про можливість виготовлення фальсифікованої оливкової олії відомих європейських марок.

Від вказаної особи обвинувачений ОСОБА_4 дізнався, що для виготовлення фальсифікованої оливкової олії необхідні інгредієнти, зокрема олія, барвники хлорофілу 10, хлорофіліну 1,5%, аннато 4%, ароматизатори, а для процесу виробництва станки, великі ємкості для змішування та зберігання продукції перед розлиттям і тара для готової продукції.

У червні 2023 р., більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, в обвинуваченого ОСОБА_4 виник злочинний умисел на умисне введення в обіг (випуск на ринок України) небезпечної продукції - оливкової олії, яка не відповідає вимогам щодо її безпечності, у великих розмірах.

Згідно ч.1 ст.1 Закону України "Про захист прав споживачів" №1023-XII від 12.05.1991 р., безпека продукції - це відсутність будь-якого ризику для життя, здоров"я, майна споживача і навколишнього природного середовища при звичайних умовах використання, зберігання, транспортування, виготовлення і утилізації продукції.

Відповідно ст.1 Закону України "Про вилучення з обігу, переробку, утилізацію, знищення або подальше використання неякісної та небезпечної продукції" №1393-ХІV від 14.01.2000 р., до числа неякісної та небезпечної продукції відноситься: продукція, яка не відповідає обов"язковим вимогам чинних в Україні нормативно-правових актів і нормативних документів щодо її безпеки для життя і здоров"я людини, майна і довкілля; продукція, під час маркування якої порушено встановлені законодавством вимоги щодо мови маркування та (або) до змісту і повноти інформації, яка має при цьому повідомлятися; продукція, на яку немає передбачених законодавством відповідних документів, що підтверджують якість та безпеку продукції. Неякісна та небезпечна продукція підлягає обов"язковому вилученню з обігу.

В силу ст. 2 Закону України "Про вилучення з обігу, переробку, утилізацію, знищення або подальше використання неякісної та небезпечної продукції" №1393-ХІV від 14.01.2000 р., введення продукції в обіг є виготовлення або ввезення на митну територію України продукції з наступною її реалізацією на території України.

За ч.1 ст.32 Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів" від 23.12.1997 р. №771/97-ВР, харчові продукти, які знаходяться в обігу на території України, повинні відповідати вимогам законодавства про безпечність та окремі показники якості харчових продуктів. У випадку надходження доказів щодо шкідливості харчового продукту, незважаючи на його відповідність законодавству про безпечність та окремі показники якості харчових продуктів, виробництво та обіг такого харчового продукту має бути зупинено та заборонено.

Згідно ч.6 ст.37 Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів" від 23.12.1997 р. №771/97-ВР, у разі якщо будь-які небезпечні харчові продукти є частиною партії або вантажу харчових продуктів одного найменування, вважається, що всі харчові продукти цього найменування в даній партії або вантажі також є небезпечними і їх подальший обіг забороняється, якщо тільки після проведення подальшої детальної оцінки не буде доведено, що решта партії або вантажу є безпечною.

З липня 2023 р. по серпень 2024 р. обвинувачений ОСОБА_4 , реалізовуючи власний злочинний намір, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи злочинність своїх дій, передбачаючи наслідки такої діяльності та бажаючи їх настання, а саме введення в обіг (випуск на ринок України) небезпечної продукції, здійснив сукупність дій, направлених на досягнення свого злочинного наміру.

Використовуючи складське приміщення, що розташоване за адресою Львівська обл., Львівський (Пустомитівський) р-н., с.Муроване, вул.Будівельна, 30, яке знаходиться у власності ТОВ "Фірма" Львівський Домобудівний комбінат", кінцевим бенефіціарним власником якого являється ОСОБА_6 , якому не було відомо про злочинні наміри, обвинувачений ОСОБА_4 створив цех для незаконного виготовлення та фасування олії невідомого походження під виглядом натуральної оливкової олії торгових марок "Vesu Vio Oil Extra Vergine Di Oliva", "Vesu Vio Avocado oil", "Olio di Oliva Vesuvio extra vergine зі спеціями", "Fra Ulivo Olio Extra Vergine di Oliva", "De Cecco".

Продовжуючи свою злочинну діяльність, у період з липня 2023 р. по серпень 2024 р., більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи в складському приміщенні за адресою Львівська обл., Львівський (Пустомитівський) р-н., с.Муроване, вул.Будівельна, 30, використовуючи працю найманих та інших невстановлених органом досудового розслідування працівників, які не були обізнані з його злочинними намірами, здійснював виготовлення готової до реалізації небезпечної продукції - фальсифікованої оливкової олії.

Через мережу Інтернет, на невстановленому органом досудового розслідування сайті, за допомогою засобів мобільного зв"язку, обвинувачений ОСОБА_4 замовляв інгредієнти у вигляді соняшникової олії, барвників хлорофілу, хлорофіліну, аннато, ароматизаторів, які змішував між собою у відповідних пропорціях та фасував виготовлену таким чином олію в упаковку, яку заздалегідь замовляв на заводі ТОВ "Фавор" у м.Суми, з маркуванням ТМ "Vesu Vio".

З метою надання законності реалізованої продукції, діючи як фізична особа-підприємець, обвинувачений ОСОБА_4 замовив через мережу Інтернет у невстановлених органом досудового розслідування осіб, виготовлення документів щодо надходження ФОП " ОСОБА_7 " пляшок оливкової олії, а саме накладних, ВМД, ТТН, сертифікатів якості та відповідності, які надіслали виготовлені документи поштою.

В подальшому виготовлену небезпечну продукцію - фальсифіковану оливкову олію, обвинувачений ОСОБА_4 реалізовував оптовим та роздрібним покупцям зі складу готової продукції, розташованого за адресою Львівська обл., Львівський (Пустомитівський) р-н., с.Муроване, вул.Будівельна, 30, який перебував у користуванні останнього, таким чином випускаючи небезпечну продукцію на ринок України.

09.08.2024 р. під час проведення санкціонованого обшуку за місцями виготовлення та реалізації вказаної продукції, а саме за адресою АДРЕСА_2 , виявлено і вилучено фальсифіковану оливкову олію торгових марок "Vesu Vio" та "Dе Сессо" в кількості 22649 літрів.

Всього обвинуваченим ОСОБА_4 виготовлено та введено в обіг небезпечної продукції загальною кількістю не менше 22649 літрів, ринкова вартість якої становить 3005652,00 грн.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.227 КК України, а саме умисне введення в обіг (випуск на ринок України) небезпечної продукції, тобто такої продукції, що не відповідає вимогам щодо безпечності продукції, встановленим нормативно-правовими актами, у великих розмірах.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою виннуватість у вчиненому визнав повністю та просить затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 14.11.2024 р. в присутності захисника ОСОБА_8 між ним і прокурором Печерської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_3 .

Захисник ОСОБА_5 та прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні не заперечують про затвердження угоди про визнання винуватості від 14.11.2024 р. і підтримали думку обвинуваченого ОСОБА_4 .

Судом досліджено письмові докази, які встановлюють та характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 .

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його винуватість стверджується іншими доказами, зібраними по кримінальному провадженню. Однак, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів про фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються, оскільки проти цього не заперечують учасники судового розгляду.

Аналізуючи зібрані по кримінальному провадженні докази, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення і його дії слід кваліфікувати за ст.227 КК України, оскільки він здійснив умисне введення в обіг (випуск на ринок України) небезпечної продукції, тобто такої продукції, що не відповідає вимогам щодо безпечності продукції, встановленим нормативно-правовими актами, у великих розмірах.

14.11.2024 р. між обвинуваченим та прокурором Печерської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_8 , у відповідності до вимог ст.472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої ОСОБА_4 визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.227 КК України, щиро розкаюється, а також погоджується понести покарання у виді штрафу розміром 4 (чотири) тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 68000,00 грн., з позбавленням права займатися діяльністю у сфері виробництва продуктів харчування і обіймати посади на підприємствах, пов"язаних з виробництвом продуктів харчування, строком 2 (два) роки.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження та з врахуванням вимог кримінально-процесуального законодавства, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості від 14.11.2024 р. між обвинуваченим ОСОБА_4 і прокурором Печерської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_3 , укладену в присутності захисника ОСОБА_8 , та призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання з наступних підстав.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно вимог ст.ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, не тяжких злочинів, тяжких злочинів, може бути укладена угода про визнання винуватості.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.227 КК України, яке згідно ст.12 КК України є нетяжким злочином.

При цьому, судом з"ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права та наслідки укладення і затвердження даної угоди, визначені ч.4 ст.474 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обвинуваченому ОСОБА_4 роз"яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України, а також судом з"ясовано, що обвинувачений розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ч.2 ст.473 КПК України.

Згідно вимог ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України і на її основі може бути ухвалено вирок, оскільки відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін чи інших осіб, а обвинувачений ОСОБА_4 має очевидну можливість виконати взяті на себе зобов"язання. Правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, а узгоджені сторонами вид та міра покарання є такими, що відповідають їх ступеню тяжкості та особі обвинуваченого ОСОБА_4 .

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, на наркологічному і психіатричному обліках не перебуває, посередньо характеризується по місцю народження, реєстрації та проживання.

Обставинами, які пом"якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого ОСОБА_4 та його активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , відсутні.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду і міри покарання суд керується загальними засадами призначення покарання, принципом пропорційності заходу переслідування меті, як він розтлумачений Європейським судом з прав людини у п.38 рішення "Ізмайлов проти Росії" від 16 жовтня 2008 р. та у п.п.34, 41 рішення "Швидка проти України" від 30 жовтня 2014 р.

Згідно ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Запобіжні заходи, арешти майна та речові докази зі слів органу обвинувачення у даному кримінальному провадженні відсутні, а документи щодо процесуальних витрат прокурором не надано, що в подальшому не перешкоджає вирішенню таких в порядку ст.ст.537, 539 КПК України.

Керуючись ст.ст.369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 14.11.2024 року укладену в присутності захисника ОСОБА_8 між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором Печерської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_3 .

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.227 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 4 (чотирьох) тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 68000,00 грн., з позбавленням права займатися діяльністю у сфері виробництва продуктів харчування і обіймати посади на підприємствах, пов"язаних з виробництвом продуктів харчування, строком 2 (два) роки.

На вирок може бути подано апеляцію до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1