Справа № 279/4221/24
Провадження №1-кп/283/88/2025
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

23 травня 2025 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з секретарями судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , за участю прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , потерпілої ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_10 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.03.2024 за № 0000212 за обвинуваченням

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стремигород Коростенського району Житомирської області, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , із середньою освітою, одруженого, не працюючого, не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України (далі КК України),

В С Т А Н О В И В:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

26 березня 2024 року близько 01 години 50 хвилин між ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , за місцем проживання останнього, в АДРЕСА_2 , під час розпивання спиртних напоїв у приміщенні літньої кухні, через малозначний привід виникла суперечка, яка переросла у конфлікт. Під час розвитку даного конфлікту у ОСОБА_10 виник злочинний умисел, направлений на умисне протиправне позбавлення життя ОСОБА_12 . З цією метою ОСОБА_10 взяв кухонний ніж у приміщенні літньої кухні та разом з ОСОБА_12 вийшов на подвір`я. Знаходячись на подвір`ї, ОСОБА_10 умисно наніс ОСОБА_12 один удар ножем в область голови, спричинивши рани в лобно-тім`яній ділянці волосяної частини голови справа, та зі значною силою прикладання один удар ножем в область грудної клітини ОСОБА_12 , внаслідок чого заподіяв потерпілому рану по передній поверхні грудної клітини зліва, між середньоключичною і грудною лініями, в проекції 4,5 міжребер`я, яка проникає у плевральну порожнину з пошкодженням тканини верхньої долі лівої легені, ускладненої гідропневмотораксом (наявністю рідини та повітря в плевральній порожнині), тобто умисні тяжкі тілесні ушкодження по критерію небезпеки для життя. Вказані тілесні ушкодження потягли за собою гостру крововтрату (як зовнішню, так і внутрішню), внаслідок якої у ОСОБА_12 розвинувся травматично-геморагічний шок, від якого настала його смерть.

ІІ. Позиція учасників судового розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_10 свою вину у інкримінованому кримінальному правопорушенні не визнав у повному обсязі. Висловив свою версію нанесення потерпілому смертельних тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_10 надав показання про те, що 25 березня 2024 року близько 14 години, коли він в себе вдома в АДРЕСА_2 , різав дрова, зайшов племінник ОСОБА_13 . При собі у ОСОБА_14 була горілка, яку вони випили. Потім ОСОБА_14 кудись пішов та близько 17-18 години знову прийшов з горілкою, яку вони розпили. Трохи посиділи, походили по господарству і ОСОБА_14 пішов. Коли обвинувачений вже зачинився в хаті та збирався лягати спати, знову прийшов потерпілий та постукав. Обвинувачений вийшов до нього і ОСОБА_14 почав кликати піти з ним по горілку у с. Мала ОСОБА_15 . Обвинувачений погодився і вони пішли. У с. Мала ОСОБА_16 придбав ще 2 пляшки горілки, можливо ще й там вживав спиртне, бо повернувся не швидко. Коли поверталися додому, то вживали горілку по дорозі. Повернулися до подвір`я обвинуваченого близько опівночі. Пішли у літню кухню. ОСОБА_14 ще сходив додому та приніс сало. Коли обоє вже багато випили, то потерпілий почав згадувати колишні часи, коли він відбував покарання у місцях позбавлення волі та почав висловлювати обвинуваченому претензії через те, що останній в той час йому ніяк не допомагав. Коли вони сиділи за столом, потерпілий припіднявся і вдарив обвинуваченого по голові збоку. В цей час на столі, за яким вони сиділи, було два ножі: один більший, а інший, менший, яким ОСОБА_14 різав сало. Потерпілий почав ними перебирати. Один ніж упав зі столу. Тоді обвинувачений відчув, що поведінка ОСОБА_14 стала неадекватною і, піднявши один з ножів (більший), викинув його із приміщення літньої кухні в сторону сараю. Потім повернувся до ОСОБА_14 та намагався його заспокоїти. На декілька хвилин йому це вдалося, ОСОБА_14 знову сів за стіл та продовжив розмову. Однак через декілька хвилин ОСОБА_14 раптово знову вдарив обвинуваченого по голові в область виска, а потім два рази - по голові зверху. Удар був дуже сильним, напевно не просто кулаком, а якимсь предметом, можливо ножем. Після цього ножем, яким різав сало, ОСОБА_14 різонув його за вухом. Обвинувачений відштовхнув потерпілого та зрозумів, що треба втікати і, притуливши рукою рану за вухом, почав йди до виходу із літньої кухні. Але ОСОБА_14 хапав його, намагався утримати. Потім обвинувачений відчув, як ОСОБА_14 накинув йому на шию щось і почав душити. Обвинувачений впираючись у меблі та двері, тягнучи за собою потерпілого, вийшов з літньої кухні. На виході падали. В дворі обвинувачений намагався дотягнутись до хвіртки, але не зміг її відчинити. ОСОБА_14 продовжував хапати його. Вони у дворі падали. Коли обвинувачений знову упав, опершись на руки та коліна, повернувся обличчям до літньої кухні і побачив на фоні освітленого вікна силует ОСОБА_14 , який стояв перед ним та махав перед ним рукою. Він схопився міцно своєю лівою рукою за руку чи куртку ОСОБА_14 , обіперся на нього і піднімаючись, сильно його відштовхнув від себе всім своїм тілом і напевно головою. В цей час ОСОБА_14 щось чи сказав чи крикнув, зробив крок назад і присів. Обвинувачений відразу пішов до хвіртки та підійшов до дверей будинку. Обвинувачений відімкнув замок до будинку та забіг у веранду. В цей час ОСОБА_14 продовжував сваритись нецензурно. Потім обвинувачений спитав у потерпілого: «Вітя, що сталось?», на що потерпілий відповів, що нічого, при цьому продовжував висловлюватись нецензурною лайкою. Потім ОСОБА_14 попросив обвинуваченого дати на щось присісти. Обвинувачений вийшов із веранди, відчинив хвіртку та пішов до підсобки, яка поруч, взяв там старий одяг та кинув у сторону ОСОБА_14 , але близько до нього не підходив, метрів за 2, бо дуже боявся. В цей час ОСОБА_14 сидів навприсядки. Обвинувачений пішов у хату, пам`ятає, що прокинувся у веранді, вже сонце встало, близько 5 години. Вийшов з будинку і побачив, що ОСОБА_14 лежить у дворі на боку поруч з речами. Він почав його штурхати, садити, намагався його поставити на ноги, але той не реагував. При цьому нічого на потерпілому не бачив. Потім взявши ОСОБА_14 зі спини під руки, припідняв його і побачив кров під ним. Почав на собі переміщати потерпілого в сторону сараю, щоб обіперти об драбину. Саме тоді до нього почало приходити розуміння, що щось не так з ОСОБА_14 , він не дихав, не говорив, не подавав ознак життя. Також пам`ятає, що комусь телефонував і вночі, і зранку, напевно хотів щось розказати, але кому телефонував не пам`ятає. До сусідів не ходив, до ОСОБА_17 можливо і заходив, але не пам`ятає про що з ним говорив. Швидку не викликав, бо ніколи в такій ситуації не був, і тому, що зрозумів, що вже пізно надавати допомогу. Обвинувачений стверджує, що ножа в руки не брав та не спричиняв потерпілому ніяких тілесних ушкоджень. На його думку, тілесне ушкодження у потерпілого могло утворитись під час того, як він схопив потерпілого руку та штовхнув. Ножа в руках потерпілого в той момент він не бачив. Бачив, що потерпілий брав ножа, коли вони були в літній кухні. Там він намагався забрати ніж у потерпілого і порізав руку собі. Також пояснив, що на сліди крові в дворі ніяких речовин не сипав, припускає, що то міг бути пральний порошок, сіль чи сода, які зберігаються у підсобці та які він міг випадково взяти разом з речами, які кидав ОСОБА_14 . Обвинувачений не зміг пояснити, чому він у телефонній розмові із своїм тестем повідомив, що вбив ОСОБА_14 . Зазначив, що кров у дворі речами накрив він, бо злякався. Всі обставини тієї ночі та ранку пам`ятає уривками, бо перебував у такому емоційному стані з урахуванням вжитого алкоголю, від якого відійшов через декілька днів.

ІІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Потерпіла ОСОБА_9 надала показання про те, що потерпілий ОСОБА_13 є її сином, а обвинувачений доводиться їй двоюрідним братом. Вона проживала із сином - ОСОБА_12 , у селі Стремигород. Син зловживав алкоголем, через це лікувався у нарколога. 25 березня 2024 року син знову перебував у запої. Вдень з`їздив до м. Коростень, отримав гроші на роботі, яку покинув через зловживання алкоголем. Коли повернувся, то віддав їй 2000 грн і пішов. Також заходив у магазин, купував продукти і «чвертку» алкоголю, про це потерпілій повідомила продавець магазину. Близько 20 години ОСОБА_13 повернувся додому, взяв їжу і знову пішов, сказав, що йде до обвинуваченого. Вранці наступного дня, близько 08 години потерпіла від ще одного свого сина дізналася про смерть ОСОБА_14 . Спочатку вона подумала, що смерть настала через стан здоров`я, а потім дізналася про ножове поранення. Коли прибула на місце події, то бачила посеред двору «копицю» одягу накиданого, яка прикривала сліди крові. Коли ці речі підняли, то було видно багато крові, вона була присипана сіллю. По крові на асфальті було видно сліди волочіння довжиною приблизно 4 м. Бачила, що ноги сина виглядали із-за сараю, тіло лежало обличчям до землі. Детально тіло сина не роздивлялась, бо була у ступорі. Обвинуваченого в той час на місці події не було, як стало відомо потерпілій від односельчан, він того ранку пішов у с. Мала ОСОБА_15 по горілку, а потім його на місце події привезла поліція. Потерпіла бачила, що в обвинуваченого за вухом було обдерто. Про те, що відбулося, обвинувачений по телефону сам повідомив своїй сестрі, а та перетелефонувала до дочки потерпілої, яка проживає поруч з будинком обвинуваченого, та попросила перевірити, що відбулося. Зі слів невістки потерпілій стало відомо, що під трупом знайшли великий ніж. Після події обвинувачений розповідав, що ОСОБА_13 душив його. Син не був агресивний, але коли вживав алкоголь, то надокучливо просив горілку. Надаючи характеристику обвинуваченому, потерпіла зазначила, що він у стані алкогольного сп`яніння також надокучливий, говіркий, але не агресивний. Між обвинуваченим та її сином раніше конфліктів не було. Коли вони обоє вживали алкоголь, то ходили один до одного, а коли один випивав, а інший ні, то намагались уникати зустрічей. Потерпіла наголосила, що до обвинуваченого претензій матеріального характеру не має, родина обвинуваченого давала їй гроші на похорон сина. Просила обвинуваченого суворо не карати, бо, на її думку, у всьому винувата горілка.

Свідок ОСОБА_18 надав показання про те, що є батьком обвинуваченого. 26 березня 2024 року близько 06 години обвинувачений зателефонував свідку та повідомив, що ОСОБА_13 мертвий. Коли він став розпитувати сина про деталі, він нічого не розказував, лише повторював, що ОСОБА_14 мертвий. Тоді свідок зателефонував своїй дочці ОСОБА_19 , та попросив її, щоб вона перетелефонувала до ОСОБА_20 і попросила піти до будинку сина і подивитись, що відбулося. Через деякий час дочка по телефону підтвердила, що ОСОБА_14 помер. Близько 07 години свідок приїхав на місце події, але поліція його не пустила в двір. Свідок перебував біля двору та бачив посеред двору купу шмаття, тіла ОСОБА_14 не бачив. Знає, що посеред двору була пляма крові 30*40 см. Сина на місці також не було. Свідок охарактеризував обвинуваченого як роботящого, здібного та такого, що не зловживає спиртними напоями. Надати характеристику потерпілому свідок не може, оскільки проживав з ним в різних місцях, однак знає, що між обвинуваченим та потерпілим були дружні відносини, ніяких конфліктів не було.

Допитаний свідок ОСОБА_21 повідомив, що є чоловіком сестри потерпілого та сусідом обвинуваченого ОСОБА_10 . Близько 6 години ранку того дня до дружини свідка зателефонувала ОСОБА_22 (сестра обвинуваченого) і попросила сходити до місця проживання обвинуваченого та подивитись, що там сталося. Він з дружиною пішли до подвір`я ОСОБА_10 , де в дворі побачили кров, прикриту шматтям, а за верандою тіло потерпілого ОСОБА_12 обличчям до землі, на голову натягнутий капюшон куртки. Кров була ближче до приміщення літньої кухні. Також стежка крові приблизною довжиною 1,5 м. Все це було прикидано речами (куртка, ганчірка, светр). Свідок нагнувся до потерпілого, послухав дихання. Потерпілий не дихав, не хрипів, пульсу не перевіряв, але тіло біля шиї було холодне. Свідок викликав швидку та поліцію. Обвинуваченого вдома не було, пізніше його привезла поліція.

Свідок ОСОБА_12 надав показання про те, що є рідним братом потерпілого ОСОБА_23 та сином потерпілої ОСОБА_9 . Того дня, зранку, близько 7 години 30 хвилин, зателефонувала сестра свідка ОСОБА_24 , і повідомила, що брат лежить мертвим по сусідству з її домом. Приблизно через 15 хвилин свідок прибув на місце події і побачив тіло брата у подвір`ї обвинуваченого. Тіло лежало між літньою кухнею і сараєм, прикидане якимись речами. Свідок перевірив пульс у потерпілого, його не було. По двору також були розложені речі, якими була прикрита кров та доріжка волочіння довжиною приблизно 5 м. Було видно кров. Коли тіло потерпілого забирала з місця події, свідок бачив, що у потерпілого був подертий лоб і на ньому було багато крові («весь у крові»). ОСОБА_10 на місці не було, потім, коли він з`явився, то розповідав поліції, що все це зробив він.

Свідок ОСОБА_25 надав показання про те, що є працівником поліції та того дня перебував у добовому наряді. Перед ранком на планшет надійшло повідомлення про умисне вбивство у с. Стремигород. По прибуттю на місце події разом з колегою, на подвір`ї побачили сліди крові, сліди волочіння, потерпілий лежав за сараєм без ознак життя. Все було прикидано старим одягом. Потім туди під`їхало таксі, на якому приїхав старший чоловік та повідомив, що в цьому будинку проживає його син і він його бачив у центрі села, син направлявся у сусіднє село; він кликав сина, але той не зреагував. Свідок з колегою на службовому автомобілі вирішили їхати та доставити цю особу на місце події, щоб допитати його. Про те, що саме ОСОБА_10 причетний до вбивства ОСОБА_12 свідок на той момент не знав. Проїхали через село, потім на польовій дорозі за автодорогою Київ-Ковель помітили особу. Напарник вийшов з авто та пішов пішки до вказаної особи та покликав її. Той чоловік підійшов до службового автомобіля добровільно, то почав розповідати, що розпивали з потерпілим спиртне, потім почався конфлікт, під час якого потерпілий проявив до обвинуваченого агресію. ОСОБА_10 сказав, що подальші події не запам`ятав. Пізніше побачив труп, відтягнув його, бо злякався, і пішов з дому. Вся розмова із обвинуваченим була зафіксована на портативний відеореєстратор. Свідок з напарником затримали ОСОБА_10 та доставили на місце події, де передали працівникам СОГ, при цьому ніяких процесуальних документів не оформляли. Допит обвинуваченого свідок не проводив, ніяких прав не роз`яснював, просто спілкувався з ним. Стан ОСОБА_10 на той час може описати як схвильований і зляканий, руки у нього були в крові, поводився адекватно, говорив послідовно. Чи перебував обвинувачений в той момент в стані алкогольного сп`яніння, свідок сказати не може, але від нього відчувався запах алкоголю, при цьому інших ознак алкогольного сп`яніння не було.

Допитаний свідок ОСОБА_26 надав показання про те, що перебуваючи у добовому наряді разом з ОСОБА_25 , рано вранці їм на планшетний пристрій надійшло повідомлення про вбивство у АДРЕСА_2 . Коли прибули на місце події, там було троє сусідів, які викликали поліцію. На подвір`ї були сліди крові, лівіше від веранди, прикидані одягом. Далі за сараєм було виявлено тіло потерпілого зі слідами насильницької смерті, також прикидане якимись речами. Зі слів сусідів, які перебували на місці, було встановлено, що вбита людина є родичем власника будинку ОСОБА_10 , його на місці не було. Потім приїхав батько ОСОБА_10 та повідомив, що бачив сина, який ішов у напрямку автодороги Київ-Ковель. Свідок з напарником поїхали у вказаному напрямку, виявили особу, яка йшла у напрямку с. Зубівщина, покликали. Чоловік прийшов до них сам. Вони затримали ОСОБА_10 та привезли його на місце події. ОСОБА_10 пояснював, що між ним та потерпілим виник конфлікт, потім він наніс потерпілому удар ножем та пішов спати до хати, а коли прокинувся, то потерпілий вже був мертвий; він відтягнув його і пішов з дому. Також ОСОБА_10 розповідав, що з потерпілим ходили по горілку у ОСОБА_15 , коли повернулись, то вживали алкоголь, а потім чи побачив у потерпілого ножа чи погрожував ним. Вся ця розмова фіксувалась на портативний відеореєстратор. Бачив, що у ОСОБА_10 порізана рука на долоні і була кров, також мав запах алкоголю. Ніяких прав ОСОБА_10 не роз`яснювали та документів не складали. Він все розповідав сам.

Свідок ОСОБА_27 надала показання про те, що є рідною сестрою потерпілого ОСОБА_12 та дочкою потерпілої ОСОБА_9 . Того дня їй зателефонувала ОСОБА_28 , сестра обвинуваченого, та повідомила, що в телефонній розмові з ОСОБА_10 , останній повідомив, що «завалив» ОСОБА_12 (брата свідка). Свідок разом з чоловіком пішли у двір до ОСОБА_10 і побачили там багато крові, сліди волочіння приблизно 4-5 м. За сараєм лежало тіло брата обличчям до землі. Також лежали якісь ганчірки, що прикривали кров. Свідок до трупа близько не підходила. Чоловік свідка викликав поліцію. Дочекались працівників поліції. Свідок зазначила, що її брат потерпілий ОСОБА_12 , зловживав алкоголем, заходив у запої, агресію не проявляв, але міг бути агресивним, коли виходив із запою. ОСОБА_10 також періодично зловживав алкоголем. Загалом між обвинуваченим та потерпілим були дружні відносини.

Свідок ОСОБА_29 надав показання про те, що обвинувачений є його зятем. Того дня, точної дати не пам`ятає, перед ранком (коли ще було темно), можливо близько 6 години, йому зателефонував ОСОБА_10 в нетверезому стані та повідомив: «я наробив горя, напевно, я вбив Вітю племінника». Сказав, що потерпілий хотів його задушити чи вбити, а вийшло навпаки. Після цієї розмови, хвилин через 5 обвинувачений знову зателефонував свідкові і повторно почав розказувати, що вбив ОСОБА_12 . Тоді свідок зателефонував до батька обвинуваченого та запитав, що це таке говорить його син. На що батько обвинуваченого відповів, що ОСОБА_10 випив і тому таке каже. Пізніше батько обвинуваченого перетелефонував свідкові і підтвердив, що дійсно обвинувачений із потерпілим побились і ОСОБА_14 мертвий.

Допитаний свідок ОСОБА_30 надав показання про те, що є сусідом обвинуваченого. Зранку 26 березня після 7 години до свідка додому, по АДРЕСА_3 , прийшов ОСОБА_10 і розказав, що напередодні випивали із ОСОБА_31 та побились. Також ОСОБА_10 запропонував свідкові випити, однак свідок відмовився, після чого ОСОБА_10 пішов. Обвинувачений вже був в стані сп`яніння, але говорив чітко, був у спокійному стані. Тілесних ушкоджень, крові на ОСОБА_10 свідок не бачив, одяг у нього був чистий. Коли близько 8 години 30 хвилин того дня свідок ішов на роботу, то побачив біля подвір`я обвинуваченого автомобіль поліції та інші автомобілі, також там стояли сусіди, від яких свідку стало відомо про вбивство ОСОБА_23 .

Свідки ОСОБА_32 (рідна сестра обвинуваченого) та ОСОБА_33 (матір обвинуваченого) відмовились від допиту під час судового розгляду на підставі ст. 63 Конституції України.

Судовий експерт ОСОБА_34 у судовому засіданні підтвердила, що в межах експертного дослідження №112/ц проводила дослідження зразків крові саме на ножі, який був переданий до експертної установи разом з постановою від 02.04.2024 з слідчим Бутняковим з Коростенського РУП. Експертне дослідження стосується ножа, опис якого вказаний у тексті висновку. Зазначення нею у тексті висновку про те, що об`єктом дослідження був ніж, який вилучений під час обшуку в с. Стара Котельня Бердичівського району, є технічною помилкою. В іншій частині висновку дослідження відповідає фактичним обставинам. Після завершення експертного дослідження, об`єкт дослідження ніж, був запакований до первинного пакування, на яке нею наклеєно свою бірку, та в подальшому пакет з речовим доказом повернуто слідчому.

Судом безпосередньо досліджені наступні письмові докази, надані стороною обвинувачення та встановлені наступні фактичні дані.

З витягу з ЄРДР встановлено, що відомості про злочин були внесені до ЄРДР за №000021226.03.2024 о 09:51:43 на підставі повідомлення ОСОБА_21 (т.1 а.с.212-215).

Згідно з рапортом інспектора-чергового Коростенського РУП ГУ НП в Житомирській області, повідомлення про злочин надійшло о 06 годині 35 хвилин 26 березня 2024 року від ОСОБА_21 , про те, що 26.03.2024 о 06 год. 34 хв. в АДРЕСА_2 , виявив тіло родича ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який лежав у дворі обличчям донизу, весь в крові. Тіло накрите курткою, звідки кров невідомо (т.1 а.с.216).

З протоколу огляду місця події від 26.03.2024 з планом-схемою та ілюстративною таблицею встановлено, що 26.03.2024 в період часу з 07 години 03 хвилини і до 11 години 00 хвилин на підставі заяви ОСОБА_18 (т. 1 а.с. 217) проведено огляд місця події, а саме домоволодіння АДРЕСА_2 . Труп чоловіка виявлено на асфальтному покритті доріжки між блоковою спорудою господарське приміщення та підсобним приміщенням. Труп в горизонтальному положенні на спині. Перед оглядом трупа положення тіла змінювалось. Першочергове положення трупа було горизонтально на животі. На трупі наявний одяг, а саме: кросівки шкіряні чорного кольору на масивній рельєфній підошві, шкарпетки чорні, штани спортивні чорні трикотажні, дещо приспущені, забруднені ґрунтом і темно-вологою кров`ю зі згортками, труси чоловічі сіро-блакитного кольору, абстрактний малюнок. Куртка темно-синього кольору демісезонна, футболка блідо-зеленого кольору з наявним пошкодженням тканини, рясно просякнута кров`ю з налипанням великих згортків. Одяг одягнений правильно, послідовно, брудний, рясно просякнутий кров`ю. Верхні і нижні кінцівки розташовані вздовж осі тулуба. Трупне заклякання помірно виражене у верхніх і нижніх кінцівках. Трупні плями неможливо виявити за рахунок просякнення спини, живота, грудей підсохлою кров`ю. По передній поверхні грудної клітки зліва по середній ключичній лінії умовно на рівні 4-5 ребер наявна лінійна рана косо-горизонтальної направленості з рівними не осадженими краями з гострими кутами. Від місця виявленого тіла, на асфальтному покритті на ділянці між будівлями, наявний нерівномірний потік з рідкої крові та згортків протягом восьми метрів від голови трупа, у вигляді смуги та декількох калюж, що нагадує слід від волочіння трупа від місця його первинного виявлення до місця його опису на місці події. Поряд зі смугою крові на асфальті виявлено десять речей жіночого верхнього одягу: різнокольорові куртки, пальто, светр і кофта. Також на відстані 7 метрів від місця виявлення трупа виявлено кухонний ніж, рукоятка і лезо якого виконанні з металу білого кольору, загальною довжиною приблизно 24 см. Рукоятка ножа довжиною 12 см, товщиною 0,9 см, має виїмку у вигляді жолоба по нижньому краю на межі з обухом. Товщина леза в ділянці обуха 1,7 см, середній частині 1,6 см, довжина леза 12 см. Лезо ножа має плавний схил, кінчик ножа гострий. По боковим поверхням леза ножа наявні накладення червоної крові. На рукоятці ножа є декілька плям червоної крові. Під час огляду місця події було вилучено: прозору скляну пляшку «HLIBNY DAR»1,75 л, «Хлібний дар» 0,5 л, «Житомир сучасна», мотузку білого кольору, 2 кухонні ножі, наволочку білого кольору з рожевим горошком, що попередньо поміщені в паперовий конверти та упаковані до паперових конвертів, змив на марлевий тампон з речовини бурого кольору, виявленої на дерев`яній лавці синього кольору, змив на марлевий тампон з поверхні речовини бурого кольору,виявленої на заливному привареному пристрої, змив на марлевий тампон з калюжі крові, змив зі смуги волочіння(т.1 а.с.218-245)

Відповідно до протоколу огляду трупа від 26.03.2024з ілюстративною таблицею, 26.03.2024 в період часу з 11 години 59 хвилин по 13 годину 39 хвилин проведено огляд трупа ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за участю судово-медичного експерта ОСОБА_35 . При огляді встановлено, що трупне заклякання добре виражено в усіх групах м`язів. На трупі потерпілого виявлено наступні зовнішні тілесні ушкодження: в ділянці лоба по передній лінії садно смугастої форми не містить коринку. Поверхня жовто-коричневого кольору у вигляді вертикальних смуг, які нерівномірно виражені з елементами злущеного епітелію, розміром на ділянці 8x4 см. Подібне за характером садно є в ділянці живота в нижній частині, розміром 6x3 см та 7 подібних саден в проекції правого лівого колінних суглобів, розміром від 1,5x1 см до 3,5x3 см нагадують сліди волочіння. В лобно-тім`яній ділянці волосистої частини голови справа дві лінійні рани в косо-вертикальному напрямку довжиною 3 та 1,5 см паралельні між собою на відстані 5,5 см з рівними не осадженими краями, глибиною на 1 мм. На шкірі правої щоки в середній частині садно смугастої форми в косо-вертикальному напрямку вкрите темно-червоною кірочкою, розташованою нижче рівня неушкодженої шкіри, розміром 3x0,5 см. В проекції правої ключиці та правого плеча лінійне садно вертикальної направленості подібне вищеописаному, довжиною 13 см. По передній поверхні грудної клітки зліва між середньою ключичною і грудинною лініями в проекції 4,5 міжребер`я наявна рана косо-горизонтальної направленості лінійної форми довжиною до 2 см на висоті 142 см від рівня п`ятки при його рості 182 см. Рана з рівними не осадженими краями з гострими кутами. На шкірі спини в міжлопатковій ділянці спини садно невизначеної форми вкрите ніжною темно-червоного кольору кірочкою нижче рівня неушкодженої шкіри розміром 2,5x2 см. По тильній поверхні правої кисті 3 синці блакитно-фіолетового кольору овальної форми з чіткими краями, розміром 2x1,5 см, 1,5x1,5 см, 1x1 см. По тильній поверхні лівої кисті лінійне садно в горизонтальному напрямку в проекції 5 п`ясної кістки подібне вищеописаним довжиною 2 см. В лівій лобній ділянці наявний ледве помітний синець блідо-фіолетового кольору не визначеної форми без чітких меж. Будь яких інших ушкоджень при зовнішньому дослідженні трупа не виявлено. При огляді встановлено, що на трупі потерпілого виявлено наступні внутрішні тілесні ушкодження: рана грудної клітки зліва, яка проектується в косо-горизонтальному напрямку між 4 і 5 ребрами, між середньою ключичною і лівою грудинною лініями умовно починається раневий канал, іде через м`які тканини грудей, і заходить у грудну порожнину між 3 і 4 ребрами з переду назад, горизонтально, дещо знизу вверх, проходить через верхню частину лівої легені наскрізь. В лівій плевральній порожнині сліди рідкої крові і два великі згортки крові 35 мл. За результатами огляду трупа встановлено судово-медичний діагноз: комбінований травматично-геморагічний шок. Колото-різана рана грудної клітки зліва з наскрізним ушкодженням верхньої долі лівої легені. Внутрішні та зовнішні крововтрати. Різані рани, лінійні садна голови, обличчя, тулуба (т.2 а.с.3-16).

Лікарським свідоцтвом про смерть №348 від 26.03.2024 та довідкою про причину смерті стверджується, що видані судовим експертом ОСОБА_36 , згідно з якими ОСОБА_12 , 1978 року народження, помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Стремигород Коростенського району Житомирської області. Причиною смерті є комбінований травматично-геморагічний шок, що розвинувся внаслідок проникаючої колото-різаної рани грудної клітки зліва з ушкодженням верхньої долі лівої легені. Смерть настала внаслідок нападу з використанням гострого предмета з метою вбивства чи нанесення ушкоджень (т.2 а.с.17-18).

Протокол огляду речей, а саме ножа розміром 325x225 мм, з металевою рукояткою. Ніж по типу кухонного, заводського виготовлення, загальною довжиною 233 мм зі слідами користування та накладанням речовини бурого кольору, що схожа на кров. Руків`я суцільне виготовлене з металу сірого кольору. Руків`я має шестикутний поперечний перетин, розмірами 21x21x15 мм. Клинок ножа однолезий, виготовлений із металу сірого кольору, що притягується магнітом, довжиною 112 мм. Обух клинка має «П»-подібний поперечний перетин. Лезо клинка двосторонньо заточене абразивними матеріалами та має пологий скіс. Скіс леза та обух сходяться між собою під кутом, утворюючи гостре вістря. На лівому боці наявний фабричний напис «VINZER»(т.2 а.с.27-28).

На підставі постанови слідчого від 26.03.2024 протягом 26 березня 17 травня 2024 року судово-медичним експертом Коростенського відділення Житомирського обласного бюро судово-медичних експертиз ОСОБА_36 проведено судово-медичну експертизу трупа ОСОБА_12 , та надано висновок експерта №48, яким встановлено, що смерть ОСОБА_12 , 1978 р.н., настала від комбінованого травматично-геморагічного шоку, що розвинувся внаслідок проникаючої колото-різаної рани грудної клітки зліва з ушкодженням верхньої долі лівої легені. Експертизою трупа встановлено наступні тілесні ушкодження:А) По передній поверхні грудної клітки зліва між середньою ключичною і грудиною лінією в проекції 4,5 міжребер`я наявна рана косо-горизонтальної направленості лінійної форми довжиною до 2см на висоті 142 см від рівня п`ятки при його рості 182с м. Рана з рівними не осадженими краями з гострими кутами. Від вище описаної рани грудної клітки зліва, яка розташована між середній ключичною і навколо грудиною лініями між 4 і 5 міжребер`ями бере (умовно) початок раневий канал, іде через м`які тканини грудної клітки, реберну плевру, ліву плевральну порожнину між 3 і 4 міжребер`ями, має напрямок спереду назад, горизонтально, далі дещо до верху і закінчується наскрізною раною верхньої долі лівої легені. Б) в ділянці лоба по передній лінії садно смугастої форми. Подібне за характером садно є в ділянці живота в нижній частині, 7 подібних саден в проекції правого лівого колінних суглобів, нагадують сліди волочіння. В лобно-тім`яній ділянці волосистої частини голови справа дві лінійні рани в косо-вертикальному напрямку. На шкірі правої щоки в середній частині садно смугастої форми в косо-вертикальному напрямку. В проекції правої ключиці та правого плеча лінійне садно вертикальної направленості подібне вищеописаному. На шкірі спини в між лопатковій ділянці спини садно . По тильній поверхні правої кисті 3 синця . По тильній поверхні лівої кисті лінійне садно в горизонтальному напрямку в проекції 5 п`ясної кістки подібне вищеописаним. В лівій лобній ділянці наявний ледве помітний синець. Будь яких інших тілесних ушкоджень експертизою не виявлено.

Тілесні ушкодження пункту 2А утворились від проникаючої дії гострого предмету з колючо-ріжучими властивостями, який мав лезо і обух, на ширину проникнення до 2 см; можливо при обставинах і термін вказаних в постанові; відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, з загрозою життя людини, і такі, що потягли за собою смерть.

Тілесні ушкодження пункту 2Б виникли від багаторазової дії тупого твердого і гострого предметів; незадовго до настання смерті; в будь якій послідовності; при житті людини мають ознаки легких тілесних ушкоджень; в причинному зв`язку з настанням смерті не знаходяться.

В крові та сечі трупа виявлено етиловий спирт в концентрації 4,45 проміле та 4,72 проміле відповідно, що при житті відповідає тяжкому ступеню алкогольного отруєння.

Кров трупа ОСОБА_12 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АБО.

Розмежувати вище описані тілесні ушкодження за кількістю не можливо.

Тілесні ушкодження (пункт 2) за морфологічними ознаками (формою, розмірами, кольором і т.п.), за механізмом утворення і ступенем тяжкості, безпосередньо обумовлені чисельною кількістю нанесення ударів з різною силою прикладення.

Тілесні ушкодження виникли в один обмежений проміжок часу до настання смерті, який можливо рахувати хвилинами, годиною, тощо; в деякій послідовності одне за другим, при житті потерпілого.

Вірогідно, після отриманих тілесних ушкоджень (в сукупності) потерпілий міг виконувати нескладні рухи. Здатність людини (пересуватися, говорити, піднятися) тощо, при наявності комплексу вище встановлених тілесних ушкоджень, розцінюється імовірною. В даному конкретному випадку смерть настала в межах часу, що обраховується хвилинами.

В момент нанесення ударів, потерпілий міг знаходитись в любому доступному положенні тіла по відношенню до іншої особи.

Експертизою трупа не встановлені інші суттєві стани і захворювання, які сприяли смерті, чи пов`язані безпосередньо з причиною смерті.

На тілі трупа тілесних ушкоджень, які свідчити про можливу самооборону, не встановлено.

Утворення тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_12 при умові падіння з вертикального положення тіла на горизонтальну поверхню виключено (т.2 а.с.29-32).

На підставі постанови старшого слідчого СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_37 , судово-медичним експертом-криміналістом ОСОБА_38 з 07.06.2024 по 17.06.2024 проведено дослідження 2-х ножів та надано висновок експерта №119-МК, згідно з яким на тілі ОСОБА_12 наявне наскрізне ушкодження, яке по своєму характеру утворення є колото-різаним та утворилось від проникаючої дії колючо-ріжучого предмету, який має лезо та обух, з шириною занурення клинка в тіло до 2 см (20 мм). При досліджені клинків ножів було встановлено конструктивні їх особливості та ширину клинків на рівні занурення в тіло, тому не виключається можливість, що колото-різане ушкодження на тілі ОСОБА_12 могло утворитися від одноразової дії клинка ножа №1. Враховуючи ширину колото-різаної рани до 2 см (20 мм), а при дослідженні клинка ножа №1 було встановлено, що ширина клинка на відстані (112 мм) становить 20 мм, тому не виключається можливість, що глибина раневого каналу могла складати до 112 мм (т.2 а.с.35-37).

Згідно з висновком комісійної судово-медичної експертизи №119 від 11.06.2024, по факту смерті ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , безпосередньою причиною смерті ОСОБА_12 є комбінований травматично-геморагічний шок, що не суперечить висновку експерта за №48 судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_12 . Тілесні ушкодження у вигляді ран по передній поверхні грудної клітки зліва проникаючої в плевральну порожнину та ускладненої розвитком гідропневмотораксу (наявність рідини та повітря в плевральній порожнині), волосяної частини голови, потягли за собою гостру крововтрату, як зовнішню так і внутрішню, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя, згідно з п. 4.8 «Правил визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 є смертельними, тобто знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті.

Всі інші виявлені тілесні ушкодження при проведенні судово-медичної експертизи трупа мають ознаки легких тілесних ушкоджень та в причинно-наслідковому зв`язку зі смертю не знаходяться. Характер виявлених тілесних ушкоджень при проведенні судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_12 свідчить про прижиттєвість їх заподіяння одне за одним в незначний проміжок часу.

Тілесне ушкодження у вигляді рани лівої половини грудної клітки виникло від дії колючо-ріжучого предмета. Тілесні ушкодження у вигляді ран волосяної частини голови виникли внаслідок дії гостро-ріжучої травмуючої поверхні, яким могло бути лезо ножа.

Тілесні ушкодження у вигляді саден в ділянці чола, в ділянці передньої черевної стінки, в проекції правого і лівого колінних суглобів, на обличчі справа, в проекції правої ключиці та правого плеча, задньої поверхні тулуба в міжлопатковій ділянці, по тильній поверхні лівої кисті; синців тильної поверхні правої кисті, в лівій лобній ділянці виникли від дії тупої контактуючої, травмуючої, слідоутворюючої поверхні, не залишивши в них яких не будь специфічних та характерних ознак, що дозволяють ідентифікувати їх контактуючу поверхню. Визначити точну кількість нанесених травмуючи дій (ударів) не є можливим, вони були множинні, не підлягаючи рахунку.

Не виключена можливість утворення частини тілесних ушкоджень (садна в ділянці чола, колінних суглобів, тильної поверхні лівої кисті) при падінні на площину.

Характер гістологічних змін свідчить, що смерть ОСОБА_12 настала не більше 2-4 годин від нанесення ушкодження в ділянку лівої половини грудної клітки у вигляді проникаючої в плевральну порожнину рани з пошкодженням тканини легені.

Без сумніву, при наданні своєчасної кваліфікованої, спеціалізованої медичної допомоги життя ОСОБА_12 могло бути врятоване.

На час спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 міг знаходитися по відношенню до особи, яка спричиняла травмуючи дії в будь якому положенні, окрім того положення, при якому ділянки тіла розташування тілесних ушкоджень були б недоступними для нанесення ударів.

При проведенні судово-токсикологічної експертизи в крові та сечі, вилучених з трупа ОСОБА_12 , виявлений етиловий спирт в концентрації 4,45‰ та 4,72‰. Дана концентрація етилового спиту з крові трупа ОСОБА_12 за життя відповідала тяжкому отруєнню алкоголем на час настання смерті.

З врахуванням характеру та локалізації виявлених тілесних ушкоджень у ОСОБА_12 , що вони могли супроводжуватися больовими відчуттями, що відповідають характеру та тяжкості даних тілесних ушкоджень, однак виявлення 4,45‰ та 4,72‰ етилового спирту в крові та сечі, дозволяє вважати, що на час настання смерті ОСОБА_12 міг не відчувати сильної фізичної болі та особливих страждань, так як сам алкоголь має сильну знеболюючу, анестезуючу дію.

Питання «чи могли тілесні ушкодження які виявлені на тілі трупа ОСОБА_12 , які відноситься до тяжких тілесних ушкоджень виникнути за обставин, які відтворив під час слідчого експерименту 12.04.2024 підозрюваний ОСОБА_10 .?», «Чи могло тяжке тілесне ушкодження, яке виявлене на тілі ОСОБА_12 , виникнути за обставин, коли ОСОБА_12 тримає ніж в правій руці, підозрюваний ОСОБА_10 своєю правою рукою хватає за праву руку ОСОБА_12 , внаслідок чого лезо ножа розвертається до тулуба ОСОБА_12 , після чого ОСОБА_10 з прикладанням фізичної сили штовхає обома руками праву руку ОСОБА_12 , в якій знаходиться ніж та завдає удар в тулуб ОСОБА_12 .? Якщо ні, то який механізм заподіяння тяжкого тілесного ушкодження?» - вирішуються судово-слідчим шляхом, комісія експертів лише може висловити свою думку, що спричинення виявленого тілесного ушкодження у вигляді рани лівої половини грудної клітки, проникаючої в плевральну порожнину з пошкодженням тканини лівої легені за вищевказаними обставинами маловірогідне (т.2 а.с.39-43).

На підставі постанови старшого слідчого від 28.03.2024 протягом 26 березня 03 квітня 2024 року судово-медичним експертом Коростенського відділення Житомирського обласного бюро судово-медичних експертиз ОСОБА_36 проведено судово-медичну експертизу тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та надано висновок експерта №73, яким встановлено, що у обстежуваного мали місце тілесні ушкодження у вигляді: синця на нижній повіці лівого ока; ушитої рани в лівій потиличній ділянці на межі із заушною ділянкою; синця в лівій заушній області в проекції рани і до межі з`єднання з раковиною; садна в тім`яній області волосистої частини голови по серединній лінії до переду до тім`яних бугрів; лінійної рани по долонній поверхні кінцевої фаланги третього пальця лівої кисті; синця в проекції нижнього полюсу правого колінного суглобу; синця по внутрішній поверхні верхньої треті правої гомілки. Різані рани в лівій потиличній ділянці на межі із заушною ділянкою та по долонній поверхні кінцевої фаланги третього пальця лівої кисті виникли від двократної дії гострого предмета з ріжучими властивостями, можливо при обставинах та в термін, вказаних обстежуваним та в постанові; відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Інші наявні тілесні ушкодження виникли від багаторазової дії тупого/тупих твердого/твердих предмету/предметів; можливо при обставинах і термін вказаних в постанові; відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Будь яких інших тілесних ушкоджень експертизою не встановлено (т.2 а.с. 44-45).

З висновку судово-психіатричного експерта №500 від 06.05.2024 встановлено, що на період кримінального правопорушення та на час проведення експертизи, ОСОБА_10 міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом на період кримінального правопорушення та на час проведення експертизи ОСОБА_10 не потребував застосування по відношенню до нього примусових заходів медичного характеру, не потребував наркоманічного та протиалкогольного лікування. На період кримінального правопорушення та на час проведення експертизи виявляв ознаки психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю (епізодичне зловживання алкоголем) (т.2 а.с.47-56).

Висновками експертів №110/ц, №111/ц від 15.04.2024, №113/ц від 29.04.2024, №112/ц від 03.05.2025, №442,№444 від 11.04.2024, №440,№443, №445 від 12.04.2024, №441,№446,№447, №448 від 15.04.2024, №502 від 22.04.2024,№500 від 10.04.2024, №503 від 18.04.2024, №501, №504 від 19.04.2024, встановлено, що на наданих на дослідження об`єктах, а саме: зрізах з нігтьових пластин з обох рук ОСОБА_12 , зрізах з нігтьових пластин з обох рук ОСОБА_10 , на ножах, на кофті, штанах та кросівках, мобільному телефоні, які було вилучено у ОСОБА_10 під час затримання, на пляшках з-під горілки, мотузці, які було вилучено з місця події, на змивах із плям крові на місці події, виявлено кров людини, яка, враховуючи дані та групову належність крові осіб, які проходять по справі, могла належати як потерпілому ОСОБА_12 , так і ОСОБА_10 , за умови наявності у останнього ушкоджень, що супроводжувались зовнішньою кровотечею (т.2 а.с.57-128).

Висновком експерта №СЕ-19/106-24/6319-БД від 30.05.2024 встановлено генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразка букального епітелію ОСОБА_10 (т.2 а.с.130-136).

Згідно з довідкою№ 1527 від 26.03.2024, виданою травмпунктом Коростенської ЦМЛ, у ОСОБА_10 26.03.2024 о 15 годині 20 хвилин встановлено алкогольне сп`яніння, 0,7 ‰ (т.2 а.с. 144).

Постановою про визнання предметів речовими доказами від 26.03.2024 одяг та мобільний телефон обвинуваченого, які було вилучено під час затримання, визнано речовими доказами, та ухвалою слідчого судді від 27.03.2024 накладено на вказані речі арешт (т.2 а.с.145-148).

З протоколу огляду речей від 15.04.2024, а саме: мобільного телефону марки «XIAOMI», який належить обвинуваченому та добровільно наданий ним для огляду, встановлено, що в журналі дзвінків телефону виявлено з`єднання абонента із іншими абонентами, зокрема:

«Віка Доня» - 26.03.2024 о 04:51 год., вихідний виклик;

- 26.03.2024 о 05:17 год., вихідний виклик;

«Мамка» - вихідні з`єднання 26.03.2024 о 01:54 год. тривалістю 2 хв. 13 сек., о 02:56 год. тривалістю 5 хв. 9 сек., о 04:41 год. тривалістю 1 хв. 16 сек., о 05:18 год. тривалістю 3 хв. 46 сек., о 06:23 год. тривалістю 3 хв. 20 сек.;

«Тестюха» - вихідні з`єднання 26.03.2024 о 04:53 год. тривалістю 1 хв. 8 сек., о 05:23 год. тривалістю 1 хв. 28 сек., о 05:39 год. тривалістю 2 хв. 19 сек., о 06:35 год. тривалістю 1 хв. 36 сек.;

093 749 9021 «Таня кума» - вхідне з`єднання 26.03.2024 о 07:05 год., тривалістю 17 сек. (т. 2 а.с. 166-167).

З протоколу, відеозапису та стенограми проведення слідчого експерименту від 27.05.2024 за участю обвинуваченого ОСОБА_10 , встановлено, що ОСОБА_10 запропоновано розповісти та відтворити обставини вбивства ОСОБА_12 , останній на вказану пропозицію погодився та розповів про відомі йому обставини кримінального правопорушення. ОСОБА_10 повідомив, що подія кримінального правопорушення відбулася на його подвір`ї , біля приміщення літньої кухні. ОСОБА_10 безпосередньо на місці події відтворив свою версію механізму спричинення тілесного ушкодження ОСОБА_12 . Так, обвинувачений вказав, що ОСОБА_12 тримав ніж в правій руці лезом в напрямку підозрюваного та розмахував ним вліво та вправо. Коли обвинувачений стояв на коліні перед приміщенням літньої кухні, він побачив ніж у правій руці ОСОБА_12 . Далі ОСОБА_10 розповів та показав на статисті, що він своєю лівою рукою схопився за праве передпліччя ОСОБА_12 , в руці якого був ніж, після чого, встаючи з коліна, відштовхнув ОСОБА_12 від себе (т. 2 а.с. 174-179,187).

Протоколом затримання від 26.03.2024 та відеозаписом до нього зафіксовано, що 26.03.2024 в період часу з 12 години 31 хвилин по 13 годину 02 хвилин складено протокол про те, що 26.03.2024 о 08 годині 00 хвилин було фактично затримано ОСОБА_10 . Під час затримання у ОСОБА_10 було вилучено: кофту синього кольору зі слідами речовини бурого кольору; штани спортивні чорного кольору марки «Nike» та шапку чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору; кросівки чорно-синього кольору 42-го розміру зі слідами речовини бурого кольору(т.2 а.с.181-185).

Судом досліджено речові докази ножі, які були вилучені з місця події 26.03.2024. Зауважень до відповідності речових доказів, вилученим з місця події, цілісності пакування та інформації на бірках, у сторін кримінального провадження не виникло.

Інші речові докази, зокрема, одяг, у судовому засіданні не оглядались, оскільки ні сторона обвинувачення, ні сторона захисту не ставили це питання перед судом; суд вважав за можливе обмежитись дослідженням лише письмових доказів, зокрема, висновків експертиз, об`єктами дослідження яких з використанням спеціальних знань були вказані речові докази.

ІV. Допустимість досліджених доказів.

Перед аналізом досліджених доказів, суд вирішує клопотання захисника обвинуваченого про визнання недопустимими доказів, поданих стороною обвинувачення та досліджених судом.

Так, захисник просить визнати недопустимими доказами речовий доказ оптичний носій інформації, на якому міститься шість записів із нагрудної камери працівника поліції ОСОБА_26 та протокол огляду вказаного доказу від 10.06.2024. Своє клопотання захисник обґрунтовує тим, що на вказаних відеозаписах зафіксоване фактичне затримання працівниками поліції ОСОБА_10 26.03.2024 о 7 годині 10 хвилин та проведено його фактичний допит. При цьому затримання ОСОБА_10 в порядку ст. 208 КПК України з роз`ясненням йому процесуальних прав відбулося в той день о 12 годині 31 хвилині. Таким чином, дані зафіксовані на відеозаписах, здобуті з порушенням вимог ст. 208, 223 КПК України, що призвело до порушення права на захист ОСОБА_10 .

Оцінюючи доводи захисника, колегія суддів враховує наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно зі ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст. 87 КПК України визначено, що недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Правила оцінки доказів, особливо вимога дотримуватися передбаченого законом порядку при отриманні доказів, мають за мету запобігання неправомірному втручанню держави та заохочення доброчесної поведінки правоохоронних органів (постанова ККС ВС від 29.09.2020 у справі № 601/1143/16).

У контексті такого елементу допустимості доказів як належний процесуальний порядок отримання доказів, метою встановлення та дотримання такого порядку є насамперед унеможливлення істотного порушення прав і свобод людини в ході збирання (отримання) доказів та забезпечення достовірності отриманих фактичних даних.

При цьому суд враховує, що критеріями дотримання законного порядку здобуття доказів є: належне процесуальне джерело (ч. 2 ст. 84 КПК містить вичерпний перелік процесуальних джерел доказів, який розширеному тлумаченню не підлягає); належний суб`єкт збирання доказів (докази можуть бути зібрані тільки тими суб`єктами, які згідно з нормами КПК мають на це право); належна процесуальна форма (встановлений КПК порядок здійснення кримінального провадження в цілому і проведення окремих процесуальних дій).

Зі змісту досліджених відеозаписів з нагрудної камери поліцейського Сектору реагування патрульної поліції Коростенського РУП від 26.03.2024 та протоколу огляду вказаних відеозаписів від 10.06.2024 встановлено, що на нагрудну камеру працівника патрульної поліції було зафіксовано шість відеозаписів, які містяться у файлах: № 0070110_0045, 0071611_0046, 0072211_0047, 0072725_0048, 0072730_0049, 0074231_0050.

Так, на відеозаписах №0070110_0045, 0071611_0046, 0072211_0047 зафіксована обстановка на місці події.

Відеозапис 0072725_0048 не містить жодних фактичних даних, які стосуються даного кримінального провадження.

На відеозаписах № 0072730_0049, 0074231_0050 зафіксоване фактичне затримання працівниками патрульної поліції ОСОБА_10 та його опитування з приводу події вбивства ОСОБА_12 .

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 93 КПК України).

Відповідно до положень ч. 5 ст. 208 КПК України про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, обов`язково складається протокол, у якому, крім відомостей, передбачених ст. 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень ст. 209 КПК; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого.

Зі змісту відеозаписів встановлено, що фактичне затримання ОСОБА_10 було проведено працівниками патрульної поліції, які не є суб`єктами проведення досудового слідства; під час такого затримання не було дотримано вимог ст. 208 КПК України, оскільки ОСОБА_10 не був поінформований про причини затримання та йому не роз`яснено процесуальні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

За правилами ст. 23 КПК України показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Враховуючи це, пояснення ОСОБА_10 , надані ним під час його фактичного затримання та які зафіксовані на відеозаписах з нагрудної камери патрульного поліцейського № 0072730_0049, 0074231_0050, не є джерелом доказів у кримінальному провадженні щодо злочину, тому не можуть виступати допустимим доказом, у тому числі в аспекті свободи особи від самовикриття (постанова ВС від 16.10.2024 №279/315/22).

Таким чином, клопотання захисника в частині визнання недопустимим оптичного носія інформації з шістьома відеозаписами підлягає частковому задоволенню: відеозаписи № 0072730_0049, 0074231_0050 та протокол огляду відеозаписів від 10.06.2024 в частині їх огляду суд визнає недопустимими доказами.

Також захисник просить визнати недопустимим доказом висновок експерта №112/ц від 03.05.2024 з огляду на те, що згідно зі змістом висновку, предметом експертного дослідження був ніж, який вилучений під час обшуку в с. Стара Котельня Бердичівського району. Тобто, об`єкт дослідження експертизи не відноситься до даного кримінального провадження.

Вирішуючи заявлене клопотання в цій частині, суд зауважує, що з метою усунення розбіжності, яка міститься у висновку експерта № 112/ц від 03.05.2024, було досліджено постанову про доручення проведення зазначеної експертизи від 02.04.2024, супровідний лист, яким вказану постанову скеровано до експертної установи та в якому зафіксовано, що разом з постановою було надано конверт із кухонним ножем металевим з білої сталі, виявленим під трупом ОСОБА_12 з речовиною бурого кольору, а також в судовому засіданні досліджено речові докази (ножі) разом з пакуванням та бирками до них. Крім того, судовий експерт ОСОБА_34 у судовому засіданні підтвердила, що в межах експертного дослідження №112/ц проводила дослідження зразків крові на ножі, який був переданий до експертної установи разом з постановою від 02.04.2024 з Коростенського РУП. Зазначення нею у тексті висновку про те, що об`єктом дослідження був ніж, який вилучений під час обшуку в с. Стара Котельня Бердичівського району, є технічною помилкою.

Враховуючи, що виявлені розбіжності були усунуті під час судового розгляду, та не вплинули на права учасників кримінального провадження, зокрема, й обвинуваченого, суд не вбачає підстав для визнання висновку експерта № 112/ц від 03.05.2024 недопустимим доказом, а тому відмовляє в задоволенні клопотання захисника.

V. Мотиви ухвалення вироку.

Враховуючи те, що обвинувачений не визнає своєї вини у вчиненні інкримінованого йому злочину, суд вважає за необхідне провести детальний аналіз показань обвинуваченого у взаємозв`язку з іншими дослідженими судом доказами в контексті елементів складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

ОСОБА_10 обвинувачується в тому, що своїми умисними діями протиправно позбавив життя ОСОБА_12 .

Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 115 КК України, характеризується: 1) діянням - посяганням на життя іншої особи; 2) наслідками у вигляді незворотної смерті потерпілого; 3) причинним зв`язком між вказаними діянням та наслідками.

Судом встановлено та не заперечується учасниками провадження, про те, що обвинувачений та потерпілий безпосередньо перед подією спільно розпивали спиртні напої та між ними виникла суперечка, яка переросла у конфлікт.

При цьому, як встановлено судом, суперечка виникла з малозначного приводу на фоні значної кількості вжитого алкоголю; до події між обвинуваченим та потерпілим були дружні відносини, на що вказав сам обвинувачений, а також потерпіла та свідки. Таким чином, пред`явлене обвинувачення в частині того, що суперечка між обвинуваченим та потерпілим виникла «на ґрунті існуючих неприязних відносин», не знайшла свого підтвердження, а тому ця обставина підлягає виключенню з обвинувачення.

Час та місце події правопорушення стороною захисту не заперечується.

Даних про те, що до спричинення смерті ОСОБА_12 можуть бути причетні треті особи, судом не встановлено та стороною захисту не зазначалось ні під час досудового розслідування, ні під час судового розгляду.

Перевіряючи версії сторін кримінального провадження щодо механізму спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, від яких настала його смерть, колегія суддів зауважує наступне.

Згідно з письмовими доказами, які не ставить під сумнів сторона захисту, смерть потерпілого настала від травматично-геморагічного шоку, який розвинувся від гострої крововтрати, яка виникла, в тому числі, від рани по передній поверхні грудної клітини зліва, між середньоключичною і грудною лініями, в проекції 4,5 міжребер`я, яка проникає у плевральну порожнину з пошкодженням тканини верхньої долі лівої легені. Вказане тілесне ушкодження виникло від проникаючої дії колюче-ріжучого предмета, який має лезо та обух; ширина занурення клинка в тіло до 2 см на рівні 142 см від рівня п`ятки потерпілого при його зрості 182 см. При дослідженні конструктивних особливостей ножів, вилучених з місця події, встановлено, що тілесне ушкодження на тілі ОСОБА_12 могло утворитись від дії клинка ножа №1 (загальна довжина ножа 233 мм), оскільки на відстані 11,2 см ширина його клинка становить 2 см, що не виключає, що глибина раневого каналу становить 112 мм.

Комісія експертів, вирішуючи питання щодо можливості спричинення тілесних ушкоджень за версією, яку запропонував під час слідчого експерименту обвинувачений ОСОБА_10 , визнала її маловірогідною (т. 2 а.с. 43).

На те, що версія обвинуваченого є надуманою, вказують і показання самого ОСОБА_10 в судовому засіданні, який зазначив, що, схопивши потерпілого за руку, в якій той ймовірно тримав ножа, з достатньою силою (рукою, тулубом, головою) відштовхнув ОСОБА_12 від себе. Саме в цей момент, на думку обвинуваченого, потерпілий міг спричинити собі смертельне тілесне ушкодження. В той же час, зі слів обвинуваченого, від поштовху обвинуваченого ОСОБА_12 не втратив рівновагу, не впав, а просто зробив крок назад, що за умови тяжкого ступеню алкогольного сп`яніння ОСОБА_12 , встановленого у висновку експерта, є малоймовірним. Відтак об`єктивні дані щодо глибини проникнення ножа в тіло потерпілого (наскрізне поранення верхньої долі лівої легені) суперечать показанням обвинуваченого щодо сили його поштовху, як ймовірної причини ножового поранення потерпілого.

З огляду на встановлене, суд погоджується з пред`явленим обвинуваченням в тій частині, що обвинуваченим було спричинено потерпілому ОСОБА_12 один удар ножем зі значною силою прикладання у життєво-важливу частину тіла ліву частину грудної клітини, та відкидає версію обвинуваченого, який вказав, що тілесне ушкодження у потерпілого могло виникнути від того, що він самостійно завдав його собі від поштовху обвинуваченого.

Версія обвинуваченого також не узгоджується із виявленими на тілі потерпілого іншими ушкодженнями, зокрема, різаними ранами в лобно-тім`яній ділянці волосяної частини голови. Так, обвинувачений під час слідчого експерименту та судового розгляду наполягав, що він не брав ножа до рук. В той же час, як встановлено з експертного висновку, вказані тілесні ушкодження у потерпілого виникли внаслідок дії гостро-ріжучої травмуючої поверхні, яким могло бути лезо ножа. Характер та локалізація вказаних тілесних ушкоджень (лобно-тім`яна ділянка голови справа), на переконання суду, свідчить про те, що такі тілесні ушкодження не могли утворитись в результаті самоушкодження себе потерпілим від поштовху обвинуваченого, як зазначає ОСОБА_10 , а виникли від цілеспрямованої дії лезом ножа.

За встановленої сукупності обставин, суд вважає, що пред`явлене обвинувачення в частині того, що ОСОБА_10 наніс декілька ударів кулаком руки та ногою в область тіла ОСОБА_12 , внаслідок чого заподіяв потерпілому ОСОБА_12 умисні тяжкі тілесні ушкодження, внаслідок яких сталася смерть потерпілого у вигляді: садна - в ділянці чола, в ділянці передньої черевної стінки, в проекції правого і лівого колінних суглобів, на обличчі справа, в проекції правої ключиці та правого плеча, задньої поверхні тулуба в міжлопатковій ділянці, по тильній поверхні лівої кисті; синців - по тильній поверхні правої кисті, в лівій лобній ділянці, - є неспроможним з огляду на те, що згідно з висновком експерта №48 від 17.05.2024 та висновком комісійної судово-медичної експертизи №119 від 11.06.2024, зазначені тілесні ушкодження мають ознаки легких тілесних ушкоджень та в прямому зв`язку з настанням смерті не знаходяться. Відтак, колегія суддів вважає за необхідне виключити вказані обставини із пред`явленого обвинувачення.

Суб`єктивна сторона умисного вбивства характеризується виною у формі умислу.

Так, за змістом ст. 24 КК України наявність вини у формі умислу передбачає, що особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала або свідомо припускала їх настання. Умисел має дві характерні ознаки - інтелектуальну і вольову. Інтелектуальна - це усвідомлення особою суспільно небезпечного характеру своєї дії чи бездіяльності та передбачення її суспільно небезпечних наслідків. Вольова - наявність у суб`єкта бажання настання суспільно небезпечних наслідків від вчиненого ним діяння чи свідоме їх допущення.

ВС у своїй судовій практиці послідовно наголошує, що визначальним для розмежування умисного вбивства та умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, є ставлення винного до наслідку у вигляді смерті. Якщо у складі умисного вбивства таке ставлення є умисним, то у складі злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК, це ставлення є необережним.

Для розмежування умисного вбивства із умисним тяжким тілесним ушкодженням, що спричинило смерть необхідно встановити ставлення винного до наслідку у вигляді смерті. При цьому потрібно врахувати те, що винний може вчинити умисне вбивство як з прямим, так і з непрямим умислом. Якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання, то йдеться про вчинення нею відповідних діянь із прямим умислом.

ВС зазначив, що якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачала його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо припускала їх настання, то має місце вчинення відповідних діянь з непрямим умислом. У разі вчинення діяння із непрямим умислом, особа хоч і не бажає настання суспільно небезпечних наслідків, однак припускає їх настання.

Аналізуючи докази в контексті суб`єктивної сторони пред`явленого обвинувачення, суд зауважує наступне.

Запропоновані обвинуваченим версії подій про те, що потерпілий, можливо сам спричинив собі тілесні ушкодження в процесі їхньої штовханини або під час падіння, викликають сумніви, якщо їх розглянути у світлі всіх супутніх фактів, встановлених судом.

Як зазначено у висновку комісійної судово-медичної експертизи № 119 від 11.06.2024, смерть ОСОБА_12 настала не більше 2-4 годин від нанесення ушкодження в ліву частину грудної клітини, що без сумніву свідчить про те, при наданні своєчасної кваліфікованої медичної допомоги життя потерпілого було б врятоване (т. 2 а.с. 42 зворот).

В той же час, обвинувачений, спричинивши потерпілому зазначені тілесні ушкодження, байдуже поставився до вчиненого ним, залишив потерпілого без надання допомоги. При цьому, в своїх показаннях обвинувачений зазначав, що відходячи від ОСОБА_12 , після їхньої сутички на подвір`ї, останній «ойкнув» та присів, а він, зупинившись, запитав ОСОБА_14 «що сталося» та після цього пішов до підсобки, взяв старий одяг та кинув перед потерпілим, щоб той ліг на нього. Це є свідченням розуміння ОСОБА_10 настання негативних наслідків отриманих потерпілим ножових поранень безпосередньо в момент після нанесення тілесних ушкоджень та припинення конфлікту, а не постфактум, як вказує обвинувачений на світанку, коли потерпілий не подавав ознак життя.

Крім того, маючи реальну можливість викликати медичну допомогу чи поліцію, або ж попросити зробити це родичів, з якими спілкувався по телефону о 01 годині 54 хвилини, о 02 годині 50 хвилин, обвинувачений не вжив жодних заходів для можливого врятування життя потерпілого.

Навпаки, обстановка, яка була зафіксована на місці події (прикриття та присипання слідів крові, які утворилися в результаті волочіння тіла, переміщення трупа за приміщення сараю (так, щоб не було видно з вулиці) та накриття його ганчірками), свідчить про те, що обвинувачений активно та свідомо намагався приховати сліди злочину. Ці дії не містять ознак спонтанності або не усвідомлення своєї поведінки внаслідок страху або сильного душевного хвилювання. Крім того, обвинувачений близько 06 години телефонував свідкові ОСОБА_29 та повідомляв про вбивство племінника, після чого пішов до сусіда ОСОБА_17 , маючи намір випити, а потім, достовірно знаючи про тіло потерпілого на своєму подвір`ї, прикрите одягом, пішов в напрямку села Мала Зубівщина. Ні поліцію, ні швидку обвинувачений при цьому не викликав.

Така посткримінальна поведінка обвинуваченого поза розумним сумнівом свідчить, що ОСОБА_10 діяв з умислом на спричинення смерті ОСОБА_12 .

Також колегія зауважує, що суд через суперечливі, непослідовні та нечіткі показання обвинуваченого позбавлений можливості детально, з належним ступенем впевненості, встановити обставини виникнення конфлікту між обвинуваченим та потерпілим, деталі його розвитку та послідовність механізму спричинення останньому тілесних ушкоджень. При цьому, з дослідженої сукупності доказів судом не встановлено об`єктивних даних, які б свідчили про те, що потерпілий вчинив посягання по відношенню до обвинуваченого, у зв`язку з чим той перебував у стані необхідної оборони, межі якої перевищив.

Суд, проаналізувавши докази у їх взаємозв`язку, вважає показання обвинуваченого суперечливими, непослідовними, які є лінією захисту від пред`явленого обвинувачення з метою заперечення своєї причетності до злочину та зменшення відповідальності.

Доводи обвинуваченого, що поведінка потерпілого викликала у нього сильне хвилювання, страх за своє здоров`я і життя, оціпеніння свідомості, суд не вважає такими, які б давали підстави для кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 116 КК України, як умисного вбивства, вчиненого в стані сильного душевного хвилювання. Як встановлено судом, в даному кримінальному провадженні відсутній медичний критерій сильного душевного хвилювання, оскільки, як вже зазначалось вище, обвинувачений на момент інкримінованого злочину усвідомлював значення своїх дій та міг керувати ними. Крім того, в дослідницькій частині висновку судово-психіатричної експертизи №500 від 06.05.2024, зазначено, що на численні уточнюючі запитання з боку експерта, ОСОБА_10 не описує в себе в період часу події кримінального правопорушення виражених психічних розладів, не посилається на забування тих подій.

Колегія не вбачає підстав для перекваліфікації дій обвинуваченого на ч. 2 ст. 121 КК України, тобто, умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого. Ключовим критерієм для розмежування вказаного складу злочину та злочину, який інкримінується ОСОБА_10 , є умисел щодо наслідків у вигляді смерті потерпілого. Як визначено судом вище, сукупність наведених у вироку доказів переконливо свідчить про те, що поведінка обвинуваченого як в момент злочину, так і після його вчинення, механізм, характер, спосіб завдання, локалізація тілесних ушкоджень, які заподіяні обвинуваченим у життєво-важливі частини тіла потерпілого (голову та ліву частину грудної клітини), безумовно вказують на спрямованість його дій саме на позбавлення життя потерпілого.

Відповідно до п.22 постанови Пленуму ВС «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» від 07.02.2003 №2 питання про умисел, у тому числі на позбавлення іншої особи життя, необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. У контексті наведеного вище прикладу умисне нанесення лише одного удару ножем може свідчити про умисел на позбавлення особи життя з огляду на його локалізацію та поведінку підсудного після вчинення злочину. Зокрема, нанесення одного удару ножем саме у життєво важливий орган людини грудну клітку, яке супроводжувалось ненаданням медичної допомоги потерпілому та забороною іншим особам викликати для нього швидку медичну допомогу, обґрунтовано оцінено судом як бажання настання смерті потерпілого, тобто як ознака суб`єктивної сторони складу такого злочину, як умисне вбивство.

Крім того, за встановлених вище обставин, відсутні будь-які підстави для перекваліфікації дій обвинуваченого і за ст. 119 КК України вбивство через необережність, оскільки суб`єктивна сторона даного складу злочину передбачає вину у формі кримінально протиправної самовпевненості (особа передбачала можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховувала на їх відвернення), або ж кримінальну протиправної недбалості (особа не передбачала можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинна була і могла їх передбачити).

Так, умисне вбивство характеризується умисною формою вини у вигляді прямого або непрямого умислу, тобто винний усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті іншої людини й бажає або свідомо допускає їх настання. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їхні стосунки.

Оцінюючи форму вини як необережність, необхідно визначити вид необережності злочинну самовпевненість або злочинну недбалість, ознаки яких закріплені у ст.25 КК. Відповідно до п.26 постанови Пленуму ВС «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» від 07.02.2003 №2 вбивство чи заподіяння тілесних ушкоджень внаслідок злочинної самовпевненості як форми необережності необхідно відмежовувати від учинення цих діянь із непрямим умислом (коли винна особа передбачала і свідомо припускала настання відповідних наслідків, не розраховуючи при цьому на якість, конкретні обставини, які могли б їх відвернути), а вбивство чи заподіяння тілесних ушкоджень внаслідок злочинної недбалості від невинного заподіяння шкоди (коли особа не передбачала настання відповідних наслідків, не повинна була і (або) не могла їх передбачати).

Як встановлено вище, спричинення двох ран в лобно-тім`яній ділянці волосяної частини голови та одного ножового проникаючого удару у грудну клітину зліва створює безпосередню загрозу настання наслідку у вигляді смерті людини. Такий характер, кількість, локалізація тілесних ушкоджень, знаряддя, яким вони заподіяні, а також поведінка обвинуваченого після їх нанесення, встановлені судом та описані вище, вказують на наявність у обвинуваченого саме умислу на спричинення смерті потерпілому та спростовують доводи сторони захисту про невірну кваліфікацію діяння ОСОБА_10 .

Оцінюючи у даному кримінальному провадженні кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд визнає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_10 у тому, що 26 березня 2024 року близько 01 години 50 хвилин в АДРЕСА_2 , під час розпивання спиртних напоїв з ОСОБА_12 у приміщенні літньої кухні, через малозначний привід між ними виникла суперечка, яка переросла у конфлікт. Під час розвитку даного конфлікту у ОСОБА_10 виник злочинний умисел, направлений на умисне протиправне позбавлення життя ОСОБА_12 . З цією метою ОСОБА_10 взяв кухонний ніж у приміщенні літньої кухні та разом з ОСОБА_12 вийшов на подвір`я. Знаходячись на подвір`ї, ОСОБА_10 умисно наніс ОСОБА_12 один удар ножем в область голови, спричинивши рани в лобно-тім`яній ділянці волосяної частини голови справа, та зі значною силою прикладання один удар ножем в область грудної клітини ОСОБА_12 , внаслідок чого заподіяв потерпілому рану по передній поверхні грудної клітини зліва, між середньоключичною і грудною лініями, в проекції 4,5 міжребер`я, яка проникає у плевральну порожнину з пошкодженням тканини верхньої долі лівої легені, ускладнену гідропневмотораксом (наявністю рідини та повітря в плевральній порожнині), тобто умисні тяжкі тілесні ушкодження по критерію небезпеки для життя. Вказані тілесні ушкодження потягли за собою гостру крововтрату (як зовнішню, так і внутрішню), внаслідок якої у ОСОБА_12 розвинувся травматично-геморагічний шок, від якого настала його смерть.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_10 за ч. 1 ст. 115 КК України - як вчинення умисного протиправного заподіяння смерті ОСОБА_12 .

VI. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання

Відповідно до положень ст. 66 КК України обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Повідомлення обвинуваченого про розкаяння під час судового засідання, на думку суду, носить формальний характер та є лише намаганням обвинуваченого уникнути покарання, оскільки розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, чого з поведінки обвинуваченого судом встановлено не було. Навпаки, показання щодо подій кримінального правопорушення не послідовні, не чіткі а, іноді, суперечливі, доводять про відсутність будь-якого осуду обвинуваченим своєї поведінки, а відтак розкаяння.

Відповідно до положень ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

VII. Мотиви призначення покарання

Суд враховує дані про особу обвинуваченого:

- згідно з характеристикою з місця проживання ОСОБА_10 характеризується посередньо (т.2 а.с.139);

- відповідно до вимоги про судимості до кримінальної відповідальності раніше не притягувався (т.2 а.с.138);

- на обліках у нарколога та психіатра не перебуває (т.2 а.с.33-34).

Також колегія враховує ставлення обвинуваченого до злочину. Так, протягом судового розгляду в поведінці обвинуваченого судом не було зафіксовано розкаяння з приводу наслідків вчиненого ним та осуду своєї поведінки.

Обираючи обвинуваченому вид і розмір покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину особливо тяжкого злочину проти життя, та особу обвинуваченого, який є не судимим, має посередню характеристику, не визнав свою вину, а тому виправлення та перевиховання обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства, а тому призначає покарання у вигляді позбавлення волі, в межах санкції статті ч.1 ст. 115 КК України.

На думку суду таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

VІІІ. Інші процесуальні питання, які вирішує суд при ухваленні вироку

Запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну силу слід залишити без змін заставу, з покладенням на ОСОБА_10 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, до вступу вироку в законну силу, але не довше, ніж 60 днів.

Зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_10 з дати фактичного затримання 26.03.2024 по 18.03.2025 включно.

Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту, накладеного на підставі ухвал слідчого судді, скасувати.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати на залучення експертів у даному провадженні становлять 8784,25 грн, які підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 349, 368, 370, 371, 373, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років.

Запобіжний захід ОСОБА_10 до вступу вироку в законну силу залишити без змін заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів доходів громадян, що становить 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, з покладенням на строк не більше 60 днів з дня оголошення вироку обов`язків:

-не виїжджати за межі Коростенської міської територіальної громади Житомирської області без дозволу суду;

-повідомляти суд про зміну місця свого проживання.

Строк відбування покарання ОСОБА_10 обраховувати з моменту приведення вироку до виконання, зарахувавши у строк покарання строк попереднього ув`язнення з моменту затримання 26 березня 2024 року по 18 березня 2025 року включно.

Після набрання вироком законної сили, заставу у розмірі 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, внесену на підставі квитанції до платіжної інструкції №49270781 від 18.03.2025, повернути заставодавцеві - ОСОБА_39 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту, накладеного на підставі ухвал слідчого судді Коростенського міськрайонного суду від 27.03.2024, скасувати.

Речові докази по справі, а саме:

-DVD-R диск з відеозаписами нагрудної відеокамери працівника СРПП Коростенського РУП залишити в матеріалах кримінального провадження;

-прозору скляну пляшку з наліпкою «HLIBNY DAR» класична об`ємом 1,75 л, мотузку білого кольору, наволочку білого кольору, прозору скляну пляшку з наліпкою «HLIBNY DAR» класична об`ємом 0,5 л, прозору скляну пляшку з наліпкою «Житомир сучасна»; зразки волосся з ділянок голови, зрізи нігтьових пластин, змиви із поверхні рук, зразок букального епітелію ОСОБА_12 ; куртку, шкарпетки чорного кольору, штани чорного кольору, футболку зеленого кольору, черевики чорного кольору та труси чорно-блакитного кольору, кофту синього кольору, штани спортивні чорного кольору, кросівки чорно-синього кольору; зразок букального епітелію, зрізи з нігтьових пластин, змиви з рук, зразок крові ОСОБА_10 , кухонні ножі з металевими ручками, які передані на зберігання в камеру схову речових доказів Коростенського РУП ГУ НП в Житомирській області знищити;

-мобільний телефон марки «XIAOMI» чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , який переданий на зберігання в камеру схову речових доказів Коростенського РУП ГУ НП в Житомирській області повернути власнику ОСОБА_10 .

Стягнути з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь держави (отримувач: ГУК в Житомирській області/ТГ м. Житомир/24060300, банк отримувача: Казначейство України, , р/р UA0006797, ККД: 24060300) процесуальні витрати у розмірі 8784 (вісім тисяч сімсот вісімдесят чотири) гривні 25 копійок.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_3

Суддя ОСОБА_2