Справа № 301/953/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

21.05.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Іршавського районного суду від 18 липня 2023 року, якою відмовлено засудженому ОСОБА_6 у поновленні строку на подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Іршавського районного суду від 19 серпня 2020 року, та заяву про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами повернуто заявнику, -

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області від 18 липня 2023 року відмовлено засудженому ОСОБА_6 у поновленні строку на подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Іршавського районного суду від 19.08.2020, та заяву про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами повернуто заявнику.

З ухвали слідує, що 14.07.2023 засуджений ОСОБА_6 звернувся до Іршавського районного суду із заявою про перегляд вироку Іршавського районного суду від 19.08.2020 за нововиявленими обставинами на підставі ст. 459 ч. 2 п. 1 КПК України. Окрім цього, засуджений ОСОБА_6 просить у заяві визнати строк подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами вироку суду пропущеним через поважні причини. Вказує на те, що висновки суду, викладені у вироку, яким ОСОБА_6 визнано винуватим та засуджено за ст. 286 ч.2 КК України, ґрунтуються на висновку експерта за результатами проведеної судової авто-технічної експертизи №9133 від 21.04.2020, яким констатовано, що засуджений ОСОБА_6 мав технічну можливість зупинити керований ним транспортний засіб та уникнути наїзду на пішохода шляхом екстреного гальмування з моменту виникнення небезпеки для руху. Однак, ОСОБА_6 вважає, що вказаний доказ є недопустимий, оскільки експертом ОСОБА_7 при проведенні експертизи №9133 від 21.04.2020 застосовано неправильні вихідні дані, які вплинули на результати експертизи, а саме: експерт застосував час реакції водія у світлий час доби, тоді як подія мала місце у темний час доби. Вказана обставина, на переконання засудженого, підтверджується висновком судового експерта ОСОБА_8 , який за заявою захисника ОСОБА_9 провів інженерно-транспортну експертизу та надав висновок №40 від 21 листопада 2022 року, згідно з яким ОСОБА_6 не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода. Вважає, що та обставина, що виготовлений експертом ОСОБА_8 висновок інженерно-транспортної експертизи №40 від 21 листопада 2022 року засуджений отримав тільки у квітні цього року, є підставою для поновлення строку для звернення до суду з заявою про перегляд вироку за нововиявленими обставинами.

Дослідивши заяви та додані до неї матеріали, місцевий суд вказує, що строк звернення до суду з заявою про перегляд рішення суду нововиявленими обставинами пропущений ОСОБА_6 без поважних причин. Відтак, вироком Іршавського райсуду від 19.08.2020 ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 286 КК України волі та призначено покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки. У хвалою Закарпатського апеляційного суду від 15.05.2023 вирок Іршавського районного суду від 19.08.2020 залишено без змін. Тобто, вирок суду набрав законної сили 15.05.2023. Надалі, 14.07.2023, засуджений звернувся до суду з заявою про перегляд вироку Іршавського районного суду від 19.08.2020 за нововиявленими обставинами, на підставі ст. 459 ч. 2 п. 1 КПК України. У заяві ОСОБА_6 посилався на те, що висновок експерта за результатами проведеної судової авто-технічної експертизи №9133 від 21.04.2020 грунтується на неправильних вихідних даних. Про неправильність висновку експерта №9133 від 21.04.2020 ОСОБА_6 дізнався після отримання висновку інженерно-транспортної експертизи №40 від 21 листопада 2022 року, що проведена експертом ОСОБА_8 .. На підтвердження своїх вимог засуджений долучив до заяви висновок експерта за результатами судової інженерно-транспортної експертизи №40 від 21 листопада 2022 року. ОСОБА_6 просив поновити строк подання заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що вказаний висновок отримав у «квітні цього року» (при цьому у заяві про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, яку засуджений подавав до суду 16.06.2023 ним вказано про отримання висновку у «березні цього року»). Яких-небудь доказів поважності пропуску строку подання заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами до суду ОСОБА_6 не подав. З дослідженого місцевим судом висновку експерта слідує, що експертиза проводилася експертом ОСОБА_8 на підставі заяви захисника ОСОБА_9 від 11 листопада 2022 року. Сам висновок датований 22 листопада 2022 року. Отже, про існування висновку інженерно-транспортної експертизи №40 від 21 листопада 2022 року як засудженому, так і його захиснику було відомо ще у листопаді 2022 року під час апеляційного розгляду кримінального провадження. Враховуючи наведене місцевий суд вважає, що строк звернення до суду з заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами пропущено без поважних причин та підстав для поновлення вказаного строку не має.

Не погоджуючись з ухвлою засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій вказує на те, що ухвала суду є незаконною та підлягає скасуванню. Зазначає, що місцевий суд безпідставно відмовив у розгляді заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами. Вважає, що суд першої інстанції допустив неповноту судового розгляду, при цьому, оскаржувану ухвалу постановила суддя, яка підлягала відводу, що вплинуло на висновки суду щодо дотримання апелянтом строків на подання заяви про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами. На переконання апелянта, оскаржувана ухвала перешкоджає ОСОБА_6 у доступі до правосуддя. Просить ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою задовольнити вимоги, викладені у заяві про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Іршавського районного суду від 19.08.2020.

Апеляційний розгляд проводиться за відсутності засудженого ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_9 , неявка яких, відповідно до положень ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає розгляду справи. Підставою для прийняття рішення про розгляд апеляційної скарги за відсутності зазначених учасників кримінального провадження є те, що: сторони були належним чином повідомлені про час та місце розгляду кримінального провадження, що підтверджується довідкою про доставку SMS-повідомлення адвокату ОСОБА_9 та засудженому ОСОБА_6 (т. 2, а. с. 183-184), а також рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення засудженому ОСОБА_6 ; клопотань чи заяв про відкладення розгляду апеляційної скарги від зазначених осіб не надходило; апеляційний суд не визнавав явку сторони захисту обов`язковою для розгляду кримінального провадження; прокурор не заперечував проти продовження розгляду без участі цих осіб; засуджений та його захисник на розгляд кримінального провадження жодного разу не з`являлися; відповідно до ст. 28 КПК України кримінальне провадження повинно бути розглянуте, а процесуальні рішення прийняті у розумні строки.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, про основні доводи апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_5 , яка заперечила щодо задоволення апеляційної скарги та перевіривши матеріали кримінального провадження, дослідивши зібрані у кримінальному провадженні докази, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто в тому числі ухвалене з дотриманням вимог кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 цього Кодексу, з наведенням належних та достатніх мотивів і підстав його ухвалення.

Глава 34 КПК України визначає підстави та порядок здійснення провадження за нововиявленими обставинами, строки звернення й вимоги до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Частиною 1 ст. 467 КПК України встановлено, що суд має право скасувати вирок чи ухвалу і ухвалити новий вирок чи постановити ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами без задоволення. При ухваленні нового судового рішення суд користується повноваженнями суду відповідної інстанції.

Згідно з ч. ч.1, 2 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Перелік підстав для перегляду за нововиявленими обставинами судових рішень, що набрали законної сили, передбачених ст. 459 КПК України, є вичерпним.

Під нововиявленими обставинами розуміють встановлені розслідуванням або вироком суду, що набрав законної сили, і викладені у заяві учасників судового провадження юридичні факти, які знаходяться в зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальній справі і спростовують їх через невідомість та істотність висновків, що містяться у вироку, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності.

Обов`язковою умовою розгляду справи за нововиявленими обставинами є те, що обставини, які наводяться як підстава для поновлення справи, повинні бути абсолютно новими, раніше невідомими слідчим органам, суду, самому засудженому, що в матеріалах справи не висвітлені і потребують окремого розслідування.

Нововиявлені обставини характеризуються такими ознаками, як їх невідомість суду з причин, від нього незалежних; їх істотне значення для провадження; їх наявність в об`єктивній дійсності до ухвалення вироку; неможливість урахування під час провадження у справі та ухвалення вироку в зв`язку з їх невідомістю судові; їх відкриття тільки після вступу вироку у закону силу.

Тобто, необхідно наявність двох умов для визнання обставини нововиявленою. Це обставини, які об`єктивно існували на момент вирішення кримінального провадження та не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі.

Роль суду при перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами зводиться лише до встановлення наявності таких обставин, оцінки їх з точки зору істотності для даної конкретної справи, їх дослідження та прийняття відповідного рішення. Однак, суд не уповноважений збирати докази існування нововиявлених обставин, в тому числі шляхом переоцінки вже досліджених доказів, лише на підставі припущення сторони кримінального провадження про існування таких обставин та доказів, що їх підтверджують.

Колегія суддів вважає, що при розгляді заяви засудженого ОСОБА_6 про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, вищезазначені вимоги закону судом першої інстанції було дотримано в повному обсязі.

З матеріалів кримінального провадження слідує, що вироком Іршавського районного суду від 19.08.2020 року ОСОБА_6 засуджено за ст. 286 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 2 роки обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 15.05.2023 року, вищевказаний вирок залишено без змін. Вирок суду набрав законної сили 15.05.2023 року.

Після чого, 14.07.2023 року засуджений ОСОБА_6 звернувся до місцевого суду з заявою про перегляд вироку Іршавського районного суду від 19.08.2020 року у справі №301/953/20 за нововиявленими обставинами, на підставі ст. 459 ч. 2 п. 1 КПК України.

У заяві він вказав, що вироком Іршавського районного суду від 19.08.2020 року ґрунтується на висновку експерта за результатами проведеної судової авто-технічної експертизи №9133 від 21.04.2020 року. Згідно вказаного висновку експерта ОСОБА_10 , засуджений ОСОБА_11 мав технічну можливість зупинити керований ним транспортний засіб та уникнути наїзду на пішохода шляхом екстреного гальмування з моменту виникнення небезпеки для руху. Однак, засуджений вважає вказаний доказ недопустимим, оскільки експертом ОСОБА_10 при проведенні експертизи №9133 від 21.04.2020 року застосовано невірні вихідні дані, які вплинули на результати експертизи, а саме: експерт застосував час реакції водія у світлу пору доби, тоді як подія мала місце у темну пору доби. Вказана обставина, на думку засудженого, підтверджується висновком судового експерта ОСОБА_8 , який за заявою захисника ОСОБА_9 провів інженерно-транспортну експертизу та надав висновок №40 від 21 листопада 2022 року, згідно якого ОСОБА_6 не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода.

Зі змісту оскаржуваної ухвали слідує, що усім наведеним доводам засудженого була надана правова оцінка з зазначенням того, що яких-небудь доказів поважності пропуску строку подання заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами до місцевого суду не подано.

Отже, 14 липня 2023 року засуджений ОСОБА_6 звернувся до Іршавського районного суду із заявою про перегляд вироку від 19 серпня 2020 року, підставою для якого є висновок експерта №9133 від 21 листопада 2022 року. Водночас суд апеляційної інстанції встановив, що у заяві від 16 червня 2023 року ОСОБА_6 зазначив, що отримав цей висновок у березні (т. 2, а. с. 49), тоді як у заяві від 14 липня 2023 року вказав, що отримав його у квітні (т. 2, а. с. 74), що свідчить про наявність суперечностей у наведених поясненнях.

Однак із цього слідує, що про існування зазначеного висновку засудженому було відомо ще під час апеляційного провадження - до ухвалення рішення та набрання ним законної сили 15 травня 2023 року.

Враховуючи наведене вище, обставини, на які засуджений ОСОБА_6 посилається як на підстави скасування вироку суду за нововиявленими обставинами, не є нововиявленими в розумінні вимог ч. 2 ст. 459 КПК України, та зводяться виключно до переоцінки доказів та незгоди із прийнятим судовим рішенням.

Твердження апелянта про те, що місцевий суд неправомірно відмовив йому у відкритті провадження за заявою про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, є безпідставними.

При цьому, колегія суддів звертає у вагу і на практику ЄСПЛ, зокрема у справі «Желтяков проти України», який вимагає щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їх рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру.

Отже, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив засудженому ОСОБА_6 у поновленні строку на подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Іршавського районного суду від 19.08.2022 року, а заяву повернув заявнику, з чим погоджується і колегія суддів.

Враховуючи вказане, ухвала місцевого суду є законною та обґрунтованою, а доводи апеляційної скарги засудженого не дають підстав для її зміни або скасування.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407, 409 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 , відхилити.

Ухвалу Іршавського районного суду від 18 липня 2023 року, якою відмовлено засудженому ОСОБА_6 у поновленні строку на подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Іршавського районного суду від 19 серпня 2020 року, та заяву про перегляд рішення суду за ново виявленими обставинами повернуто заявнику, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Судді: