Справа № 743/213/24 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/550/25
Категорія - кримінальна Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у письмовому провадженні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 23 травня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою місцевого суду продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28 ч.2 ст.310, ч.3 ст.307, ч.3 ст.28 ч.1 ст.263, ч.1 ст.263 КК України, - до 22 липня 2025 року, без визначення застави. Місцевий суд вказав, що передбачені ст.177 КПК України ризики продовжують існувати, до спливу строку тримання ОСОБА_6 під вартою дане кримінальне провадження не завершено, відсутні підстави для заміни останньому раніше обраного запобіжного заходу на більш м`який, тому строк тримання під вартою ОСОБА_6 необхідно продовжити.

Не погоджуючись з рішенням суду, захисник ОСОБА_5 подав в інтересах обвинуваченого апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу місцевого суду та обрати щодо його підзахисного запобіжний захід у виді застави. В обґрунтування скарги зазначає, що клопотання прокурора, всупереч вимог ст.ст.184, 193, 199 КПК України, не містить викладу обставин, що дають підстави обвинувачувати ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, ні посилань на матеріали, що підтверджують ці обставини, ні самих матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу. Судом, всупереч вимог ст.194 КПК України щодо обов`язку встановити, чи доводять надані стороною кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, на які вказує прокурор та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам. Також судом не роз`яснено обвинуваченому його права, передбачені ст.193 КПК України. Такі порушення вказують на недотримання судом порядку розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу та порушення права на захист ОСОБА_6 , так як обвинувачений не зміг реалізувати свої процесуальні права. Зазначає, що вказані у клопотанні прокурора ризики не знайшли свого обґрунтованого підтвердження у матеріалах кримінального провадження.

Перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, на розгляді Чернігівського районного суду Чернігівської області знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 08 липня 2023 року за №0002470, по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28 ч.2 ст.310, ч.3 ст.307, ч.3 ст.28 ч.1 ст.263, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28 ч.2 ст.310, ч.3 ст.307, ч.3 ст.28 ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

Під час досудового розслідування слідчим суддею ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який у подальшому неодноразово продовжувався, в тому числі й судом.

Відповідно до ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За змістом ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Вирішуючи питання про доцільність продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , місцевий суд, ураховуючи, що ризики, які полягають у можливості обвинуваченого переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності; незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні, оскільки не всі учасники злочинної групи були виявлені та затримані; знищити, сховати або спотворити будь-яку річ, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки під час досудового розслідування залишились невстановленими місця збуту та схову наркотичних засобів, боєприпасів та вогнепальної зброї; вчиняти інші кримінальні правопорушення, зважаючи, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належного виконання останнім процесуальних обов`язків та не зможе запобігти вказаним ризикам, а також те, що ОСОБА_6 одружений та має на утриманні малолітню дитину, правильно дійшов висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, з чим погоджується і колегія суддів.

Посилання захисника в апеляційній скарзі на необґрунтованість ризиків, вказаних у клопотанні прокурора, та на відсутність доказів, які обґрунтовують обрання запобіжного заходу та подальше тримання його підзахисного під вартою, не можуть бути підставою для скасування ухвали суду та обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Отже, продовжуючи строк тримання під вартою ОСОБА_6 , місцевий суд правильно зазначив, що вказані прокурором ризики не зменшились та визнав їх такими, що виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою, і на даний час вони виключають скасування цього запобіжного заходу та обрання більш м`якого запобіжного заходу, як про це просить сторона захисту.

Доводи апелянта щодо порушення права ОСОБА_6 на захист під час судового розгляду з підстав незабезпечення можливості реалізувати свої права, передбачені ст.193 КПК України, є неспроможними, виходячи з наступного.

Згідно з журналом судового засідання від 23.05.2025 року, місцевим судом клопотання про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою було розглянуто з дотриманням вимог ст.ст.331, 184, 193, 199 КПК України, серед іншого, заслухано сторони обвинувачення та захисту на підтримання своїх доводів, досліджено надані учасниками судового розгляду документи, вирішено клопотання захисників ОСОБА_11 та ОСОБА_5 про призначення стаціонарної комплексної судової психолог-психіатричної експертизи, зміну запобіжного захожу ОСОБА_6 , заслухано думки учасників судового розгляду з наданням можливості надати доповнення.

Колегія суддів вважає, що місцевим судом у цьому судовому провадженні дотримано вимоги статей 20, 21, 22, 42 КПК України, створено необхідні умови для виконання учасниками процесу своїх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав. Сторони користувалися рівними правами та свободою в поданні доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Всі клопотання учасників процесу розглянуті відповідно до вимог закону.

Відтак, місцевим судом не було допущено порушень прав обвинуваченого ОСОБА_6 на захист, а зазначені у апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Порушень місцевим судом під час розгляду справи вимог кримінального або кримінального процесуального закону, які б давали підставу для зміни або скасування судового рішення, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст.ст. 406, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 23 травня 2025 року щодо ОСОБА_6 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4