Справа № 756/1142/24
Номер провадження № 1-кп/756/668/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2025 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі колегії суддів:

судді, що головує ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі:

секретарів судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченої ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 15 Оболонського районного суду міста Києва судове провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Мотижина Бучанського району Київської області, громадянки України, яка має вищу освіту, офіційно працевлаштована, зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

УСТАНОВИВ:

1. Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

1.1. У невстановлений день, час та місці, однак не пізніше 30.10.2023 у ОСОБА_9 виник умисел спрямований на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, із метою збуту.

ОСОБА_9 , реалізуючи наведений умисел, діючи з корисливим мотивом, замовила в програмному комплексі «Телеграм» особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої обмежено - PVP та в подальшому у невстановлені день, час та місці незаконно придбала та розпочала зберігати при собі та за місцем проживання вказану особливо небезпечну психотропну речовину з метою подальшого збуту.

30.10.2023, близько 16 год. 10 хв., ОСОБА_9 , яка перебувала за адресою: м. Київ, просп. Оболонський, у районі будинку 16-є, була зупинена працівниками поліції. На запитання працівників поліції щодо наявності у неї заборонених засобів чи речовин, ОСОБА_9 повідомила, що у її сумці, яку вона в той момент тримала із собою, знаходяться 25 згортків, обклеєних ізоляційною стрічкою синього кольору та 5 згортків, обклеєних ізоляційного стрічкою чорного кольору в середині яких знаходилась кристалоподібна речовина.

У подальшому, у цей же день, близько о 21:56 год., працівниками поліції, в порядку ст. 233 КПК України, було здійснено обшук квартири АДРЕСА_1 , де мешкає ОСОБА_9 під час чого, було виявлено та вилучено 50 згортків, обклеєних ізоляційною стрічкою білого кольору в середині яких, знаходилась кристалоподібна речовина.

Під час досудового розслідування встановлено, що вилучена в ОСОБА_9 під час затримання кристалічна речовина, містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин- 1-іл-пентан-1-он), масою 4,53 грам, а вилучена за місцем проживання кристалічна речовина, містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин- 1-іл-пентан-1-он), масою 20,039 грам. Загальна маса PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), що вилучена в ОСОБА_9 у речовині становить 24,569 грам.

1.2. Отже, ОСОБА_9 учинила злочин, передбачений ч. 3 ст. 307 КК України, а саме незаконне придбання, зберігання з метою збуту психотропної речовини в особливо великих розмірах.

2. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

2.1. Позиції сторони обвинувачення та захисту.

2.1.1. Прокурор у судовому засіданні зазначила, що у судовому засіданні достеменно встановлено, що інкримінований злочин вчинено обвинуваченою, тому просить суд визнати ОСОБА_9 винуватою та призначити покарання за ч. 3 ст. 307 КК України у виді 9 років позбавлення волі із застосування додаткового покарання в виді конфіскації майна, оскільки ОСОБА_9 діяла з корисливим мотивом. Разом з цим, прокурор зауважила, що є пом`якшуюча обставина - щире каяття.

2.1.2. У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_9 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України визнала повністю, у вчиненому щиро покаялася, підтвердивши обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення нею інкримінованого злочину, викладені в обвинувальному акті, які відповідають дійсності, вона їх у повному обсязі підтверджує.

Зокрема, ОСОБА_9 надала показання, що вона проживає разом із батьками. Була працевлаштована, працювала на посаді касира в супермаркеті ТОВ «Сільпо». Її родина перебувала в скрутному матеріальному становищі через батька, який внаслідок вживання алкогольних напоїв набрав кредитів та їх діставали колектори. Відповідно коштів, що вона заробляла не вистачало для покриття цих боргів, бо також утворились борги за квартирою, яку вони боялись втратити.

Побачив оголошення про легкий заробіток, шляхом розкладання пакунків з психотропними речовинами, які називають «солі», що було розміщено у програмному комплексі «Телеграм», зв`язалась із продавцем, їй повідомили умови співпраці, на які вона спочатку не погоджувалась, бо розуміла, що здійснення таких дій є протизаконним та наносить шкоди суспільству. Між тим, поміркувавши декілька днів - погодилась на цей вчинок. Невідома особа, відправила психотропну речовину та запевнила, що це є невеликим розміром, близько 10 грам. У подальшому, їй вказали на спосіб розкладання та умови оплати. Проте вона не змогла одразу здійснити розкладання, бо з ранку до вечора працювала касиром в магазині ТОВ «СільпоФуд», та сил на розкладання пакунків в неї не було. Крім того, у той час, необхідно було їхати до матері на два тижні задля допомоги їй по господарству. Через це, невідома особа повідомляла їй, що була незадоволена виконаною роботою, що дуже лякало її. Через деякий час, їй було знову відправлено психотропну речовину, однак в меншому розмірі. Всього було близько 3-4 відправлень, згортки були двох видів.

В останній раз, коли здійснювала розкладання згортків, була затримана працівниками поліції. Під час затримання добровільно розповіла про обставини залучення її до противоправної діяльності, кількість речовини, що мала при собі, а також повідомила добровільно, що також зберігає за місцем свого проживання ще психотропну речовину, надав дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання правоохоронному органу без рішення суду, як і надала дозвіл на огляд належного їй мобільного телефону, де зберігалась повністю вся інформації про спосіб придбання психотропної речовини, умови роби тощо.

Всі згортки були запаковані, що саме було в середині точно повідомити не може, бо не розпаковувала, однак невідома особа, яка надавала ці згортки повідомляла, що в них містяться «солі».

Наразі засуджує свою поведінку, кається, просить не призначати надто суворе покарання, аби вона мала можливість встати на шлях виправлення. Бо вже знов працевлаштувалась, працює на посаді продавця консультанта супермаркеті «Варус» ТОВ «Омега». Також просила урахувати, що її брат проходить військову службу за мобілізацією під час воєнного стану вже понад два роки.

2.1.3. Захисник ОСОБА_10 підтримав позицію обвинуваченої, зокрема щодо визнання винуватості, але просив призначити покарання із застосування положень статей 69, 69-1 КК України, оскільки його підзахисна в повній мірі визнає обставини викладені обвинувальному акті, під час здійснення досудового розслідування повністю надала відомості про обставини учинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим, наслідки були нівельовані, бо саме вона сприяла розкриттю таким обставинам. Крім того, просив урахувати тяжкі сімейні обставини, як і відсутні обставини, які можуть обтяжувати покарання.

2.2. Підстави, за яких суд не досліджує докази сторони обвинувачення та захисту, а також уважає доведеною винуватість поза розумним сумнівом.

2.2.1. У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_9 в повному обсязі визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй органом досудового слідства злочині при обставинах, викладених у обвинувальному акті. Тож, беручи до уваги, що прокурор та захисник не оспорювали фактичні обставини провадження (надані обвинуваченим показання), і судом встановлено, що учасники судового провадження, у тому числі обвинувачена ОСОБА_9 , правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності її позиції. При цьому суд роз`яснив обвинуваченій положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вона буде позбавлена права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

2.2.2. Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювались.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченої та не знайшов підстави вважати, що остання себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані нею у судовому засіданні обставини, чи визнає під певним тиском.

2.2.3. Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинувачену, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особистість обвинуваченої, дійшов висновку, щодо доведеності винуватості ОСОБА_9 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, а саме - незаконне придбання, зберігання з метою збуту психотропної речовини в особливо великих розмірах.

3. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

3.1. У судовому засіданні було встановлено, що обвинувачена ОСОБА_9 свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину визнала повністю, у вчиненому щиро кається, засудила свою протиправну поведінку. На думку суду, визнання винуватості обвинуваченою та її щире каяття не пов`язане саме з бажанням отримати мінімальне покарання, а також наявності беззаперечних доказів учинення злочину в кримінальному провадженні. Бо саме обвинувачена просила суд не досліджувати докази через повне та беззаперечне визнання винуватості. Аналогічну позицію було висловлено прокурором та захисником у судовому засіданні.

3.2. Крім того, на думку суду, існує обставина, що пом`якшує покарання - активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Оскільки як встановлено під час розгляду судового провадження, ОСОБА_9 не лише добровільно повідомила та видала психотропні речовини, які мала при собі, але й розповіла про обставини їх придбання, місця зберігання, де та в якій кількості вона їх сховала на території міста Києва із метою подальшого отримання іншими особами. А також про те, що зберігає ще вдома в значній кількості такі речовини, надавши безперешкодний доступ правоохоронному органові на їх вилучення в її житлі без попереднього дозволу слідчого судді. При цьому, такими діями ОСОБА_9 фактично повідомила про вчинення нею більш тяжкого злочину (особливо тяжкого), ніж того, який міг би бути інкримінованим за виявлену та вилучену при її затримані кількість психотропної речовини (за місцем проживання ОСОБА_9 зберігала понад 20 грам психотропної речовини, а при затриманні вилучено 4 грами).

3.3. У зв`язку з чим, на думку суду, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

3.4. При цьому судом не було встановлено обставин, які би обтяжували покарання ОСОБА_9 відповідно до ст. 67 КК України.

4. Мотиви призначення покарання.

4.1. Суд, призначаючи обвинуваченій ОСОБА_9 покарання, ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину. Індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром якої є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

4.2. Отже, обираючи вид та строк покарання обвинуваченій ОСОБА_9 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорій особливо тяжких злочинів відповідно до ст. 12 КК України, його вид та суспільна небезпечність. Наслідки вчинення злочину, зокрема, що матеріальна шкода не завдана, але даний вид злочинів завдає значну шкоду суспільству.

Також суд бере до уваги вже наведені відомості про особу обвинуваченої, яка раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалась, має вищу освіту, на момент учинення злочину офіційно працювала, та працевлаштована офіційно наразі. На обліку лікарів нарколога та психіатра ОСОБА_9 не перебуває, наркотичні засоби та психотропні речовини - не вживала та не виживає, однак має захворювання зору з дитинства (відшарування сітківки).

4.3. У судовому засіданні при дослідженні особистості обвинуваченої відповідно до положень ст. 50 КК України, оцінюючи доводи як сторони обвинувачення так і захисту, зокрема дії обвинуваченої, а також підстави їх виникнення, суд погоджується зі стороною захисту про наявність підстав для застосування в даному випадку одночасно положень як статті 69-1, так і статті 69 КК України (постанова ВС від 06.12.2018 у справі № 712/8515/15-к).

Зокрема, судом установлено, що ОСОБА_9 інкриміновано злочин за ч. 3 ст. 307 КК України - незаконне придбання, зберігання з метою збуту психотропної речовини в особливо великих розмірах.

Положення ст. 69-1 КК України визначають, що за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Як вже було наведено, що під час здійснення досудового розслідування так і протягом судового розгляду, ОСОБА_9 повністю визнала свою винуватість в учиненні інкримінованого органом досудового розслідування злочину, сприяла органу досудового розслідування в розкритті кримінального правопорушення.

4.4. Наведені судом міркування дають підстави для призначення покарання ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 307 КК України, із застосуванням положень ст. 69-1 КК України, зокрема призначення покарання, яке не може бути більшим за позбавлення волі строком на 8 років (постанова ВС від 11.07.2024 у справі № 495/6756/23).

4.5. Окрім того, на думку суду є підстави для застосування і положень ст. 69 КК України при призначенні ОСОБА_9 покарання. Зокрема, судом було встановлено, що (пункти 3.1. - 3.4.) наявні дві обставини, що пом`якшують покарання та відсутні обставини, що обтяжують покарання обвинуваченої (щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення).

Слід урахувати, що положення ст. 69 КК України передбачають їх застосування (призначення основного покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті) за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Отже, для застосування вказаних положень, суд має дійти переконання про те, що існують саме для цього кримінального провадження, разом із відомостями щодо особистості обвинуваченої, істотні обставини, що дають підстави для призначення покарання ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 307 КК України нижче від найнижчої межі, ураховуючи вже застосовані положення ст. 69-1 КК України.

4.6. Як вбачається з показань, які надані обвинуваченою, остання, будучи особою молодого віку, погодилась на легкий заробіток, який побачила в оголошенні в програмному комплексі «Телеграм» та полягав у розкладанні пакунків з психотропними речовинами, які називають «солі». При цьому, метою отримання коштів, незважаючи на те, що ОСОБА_9 офіційно була працевлаштована, була потреба в фінансовій підтримки родини, яка потрапила в скрутне матеріальне становище через дії батька - ОСОБА_11 . А саме, останній, унаслідок зловживання алкогольних напоїв, отримав багато позик від різних фінансових установ, через що родину постійно атакували колектори, та погрожували відібрати житло.

Тож коштів, які ОСОБА_9 заробляла, не вистачало для покриття цих боргів, через що також утворились борги за утримання квартири, яку вони боялись втратити. При цьому, інших працездатних осіб, окрім її брата, який понад два роки захищає суверенітет та незалежність України, будучи мобілізованим під час воєнного стану пов`язаного зі збройною агресію з боку росії, у родині немає.

4.7. Оцінюючи вказані показання обвинуваченої, слід узяти до уваги, що прокурор не заперечувала щодо існування таких складних життєвих обставин, та підстав, за яких обвинувачена учинила злочин.

При цьому суд, дотримуючись засад змагальності та диспозитивної, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, не вповноважений за відсутності доказів в спростування версії сторони захисту стороною обвинувачення, самостійно доводити її неспроможність чи недостовірність, бо в такому випадку буде позбавлений статусу незалежного органу правосуддя. Ураховуючи, що показання обвинуваченої є доказом, а обставини зазначені в обвинувальному акті - лише версією, яка має бути доведеною поза розумним сумнівом.

А отже, достовірність як процесуальна властивість, відображає безсумнівність змісту, встановлену суб`єктом доказування під час здійснення перевірки та оцінки доказів, і придатність на її основі використовуватися для встановлення фактів й обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

За вказаних обставин, надані ОСОБА_9 показання є достовірними, а отже повинні бути враховані судом при вирішенні відповідних їм процесуальних рішень.

4.8. Ураховуючи встановлені обставини за яких ОСОБА_9 було вчинено кримінальне правопорушення, разом із відомостями щодо особистості обвинуваченої - для цього кримінального провадження є істотними, і відповідно дають суду підстави для призначення ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 307 КК України покарання, нижче від найнижчої межі, а саме в виді позбавлення волі строком на 5 років.

4.9. Оскільки суд дійшов висновку про призначення обвинуваченій покарання в виді позбавлення волі строком на 5 років, відсутні також підстави для не призначення покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України, ураховуючи в цілому встановлені судом обставини щодо особистості обвинуваченої, її віку, складу родини (непрацездатні батько та мати), брата, який перебуває в складі Збройних Сил України та відповідно позбавлений безпосередньо надавати допомогу непрацездатним батькам, а також й те, що обвинувачена позитивно характеризується як за місцем проживання так і роботи, займаючись суспільно-корисною працею.

А отже, призначення покарання з іспитовим строком на 3 роки, з покладенням обов`язків (передбачених пунктами 1, 2 ч. 1, пунктами 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України) зокрема пройти пробаційну програму, яка полягає в застосуванні комплексу заходів, необхідних для корекції соціальної поведінки як і її окремих проявів, формування соціально сприятливих змін особистості, які можливо об`єктивно перевірити, у даному випадку щодо особистості обвинуваченої - є достатніми та необхідними заходами з метою досягнення мети покарання.

4.10. Одночасно з цим, суд звісно урахував, що сторона обвинувачення покликалась на наявність в діях обвинуваченої корисливого мотиву. Між тим, як було наведено судом в п. 4.6. рішення, а також й те, що суд дійшов висновку про можливість призначення покарання без ізоляції від суспільства, тобто в порядку ст. 75 КК України - відповідно до положень ч. 1 ст. 77 КК України додатковий вид покарання, як конфіскація майна застосуванню не підлягає.

4.11. Призначення ОСОБА_9 саме такого покарання, буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів рівних можливостей та справедливого судового розгляду. Адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь.

5. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

5.1. У кримінальному провадженні щодо обвинуваченої ОСОБА_9 застосовувався запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який полягає у забороні залишати житло за адресою АДРЕСА_1 , із зобов`язанням з`являтися за першою вимогою до суду, а також покладено обов`язки: прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду, не відлучатися з місця проживання в межах часу заборони залишати житло без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання, здати на зберігання, за наявності, до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

При цьому, суд ураховує строк попереднього ув`язнення ОСОБА_9 відповідно до ст. 72 КК України, а саме за 30.10.2023 - виходячи з того, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі, а також строк перебування під цілодобовим домашнім арештом з 01.11.2023 до 30.03.2024 - виходячи з того, що трьом дням домашнього арешту відповідає один день позбавлення волі, які підлягають зарахуванню у строк відбутого покарання.

5.2. Ураховуючи відсутність в обвинуваченої ОСОБА_9 на час ухвалення вироку запобіжного заходу, а також й те, що сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно обвинуваченої запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування стосовно обвинуваченої запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

5.3. Цивільний позов у рамках даного кримінального провадження не заявлено. Процесуальні витрати у провадженні, а саме витрати на проведення експертиз № СЕ-19/111-23/58443-НЗПРАП від 31.10.2023 у сумі 1434 грн 00 коп., № СЕ-19/111-23/58463-НЗПРАП від 16.11.2023 у сумі 1434 грн 00 коп., № СЕ-19/111-23/58455-НЗПРАП від 22.11.2023 у сумі 3824 грн 00 коп., № СЕ-19/111-23/58458-НЗПРАП від 21.11.2023 у сумі 2868 грн 00 коп., № СЕ-19/111-23/58450-НЗПРАП від 28.11.2023 у сумі 1912 грн 00 коп., № СЕ-19/111-23/58453-НЗПРАП від 17.11.2023 у сумі 1912 грн 00 коп., № СЕ-19/111-23/58446-НЗПРАП від 28.11.2023 у сумі 1434 грн 00 коп., № СЕ-19/111-23/58461-НЗПРАП від 27.11.2023 у сумі 1912 грн 00 коп., № СЕ-19/111-23/58699-НЗПРАП від 27.11.2023 у сумі 5258 грн 00 коп., № СЕ-19/111-23/58681-НЗПРАП від 28.11.2023 у сумі 5736 грн 00 коп., № СЕ-19/111-23/58712-НЗПРАП від 22.11.2023 у сумі 2390 грн 00 коп., № СЕ-19/111-23/58702-НЗПРАП від 16.11.2023 у сумі 1434 грн 00 коп., № СЕ-19/111-23/58709-НЗПРАП від 09.11.2023 у сумі 5258 грн 00 коп., № СЕ-19/111-23/58705-НЗПРАП від 24.11.2023 у сумі 1912 грн 00 коп., № СЕ-19/111-23/58910-КТ від 30.11.2023 у сумі 5736 грн 00 коп., відповідно до ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченої ОСОБА_9 на користь держави, у загальному розмірі 44450,00 грн.

5.4. Варто урахувати, що під час досудового розслідування було накладено арешт ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 07.11.2023 (судове провадження № 756/14433/23) зокрема на мобільний телефон, марки «HUAWEI» золотистого кольору із механічним пошкодженням екрану, в чохлі чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , в якому встановлено сім-карту мобільного оператора НОМЕР_3 . А отже, ураховуючи прийняте судом рішення щодо виду покарання, накладений арешт підлягає скасуванню.

5.5. Речові докази відповідно до ст. 100 КПК України, зокрема:

- особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP масою 0,453 грам, речовини рослинного походження в яких наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів або прекурсорів не виявлено, особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP масою 4,077 грам, особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP масою 13,120 грам, особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP масою 6,919 грам, (квитанції № 002311, № 002344, № 002345, № 002353, № 002343, № 002347, № 002348, № 002349, № 002350, № 002314, № 002312, № 002351), які перебувають в камері схову речових доказів Оболонського УП ГУНП в місті Києві, слід знищити;

- мобільний телефон, марки «HUAWEI» золотистого кольору із механічним пошкодженням екрану, в чохлі чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , в якому встановлено сім-карту мобільного оператора НОМЕР_3 , який перебуває в камері зберігання речових доказів Оболонського УП ГУНП у місті Києві, слід повернути ОСОБА_9 ;

- цифровий носій інформації, а саме флеш - накопичувач марки «Kingston», моделі «Micro SD», який знаходиться в матеріалах досудового розслідування та перебуває в Оболонській окружній прокуратури міста Києва, слід залишити в матеріалах досудового розслідування протягом всього строку їх зберігання.

Керуючись статтями 7, 100, 124, 128, 349, 368-370, 373, 374, 376, 394, 395, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_9 визнати винуватою в учиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, та призначити їй покарання, з урахуванням положень статей 69-1, 69 КК України, у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна відповідно до ст. 77 КК України.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного основного покарання в виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1, пунктів 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_9 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Роз`яснити ОСОБА_9 , що іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Запобіжний захід ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Зарахувати в якості відбутого покарання за цим вироком відповідно до ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення ОСОБА_9 , а саме за 30.10.2023, виходячи з того, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі, а також строк перебування під цілодобовим домашнім арештом з 01.11.2023 до 30.03.2024 - виходячи з того, що відповідно трьом дням домашнього арешту відповідає один день позбавлення волі.

Заходи забезпечення кримінального провадження - арешт, який накладено ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 07.11.2023 (судове провадження № 756/14433/23) на мобільний телефон, марки «HUAWEI», золотистого кольору, в чохлі чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , з сім-картою мобільного оператора НОМЕР_3 - скасувати.

Речові докази:

- особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP масою 0,453 грам, речовини рослинного походження в яких наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів або прекурсорів не виявлено, особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP масою 4,077 грам, особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP масою 13,120 грам, особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP масою 6,919 грам, (квитанції № 002311, № 002344, № 002345, № 002353, № 002343, № 002347, № 002348, № 002349, № 002350, № 002314, № 002312, № 002351), які перебувають в камері схову речових доказів Оболонського УП ГУНП в місті Києві - знищити;

- мобільний телефон, марки «HUAWEI» золотистого кольору із механічним пошкодженням екрану, в чохлі чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , в якому встановлено сім-карту мобільного оператора НОМЕР_3 , який перебуває в камері зберігання речових доказів Оболонського УП ГУНП у місті Києві - повернути ОСОБА_9 ;

- цифровий носій інформації, а саме флеш - накопичувач марки «Kingston», моделі «Micro SD», який знаходиться в матеріалах досудового розслідування та перебуває в Оболонській окружній прокуратури міста Києва - залишити в матеріалах досудового розслідування протягом всього строку їх зберігання

Процесуальні витрати, які складаються з витрат на проведення експертиз № СЕ-19/111-23/58443-НЗПРАП від 31.10.2023 у розмірі 1434 грн 00 коп., № СЕ-19/111-23/58463-НЗПРАП від 16.11.2023 у розмірі 1434 грн 00 коп., № СЕ-19/111-23/58455-НЗПРАП від 22.11.2023 у розмірі 3824 грн 00 коп., № СЕ-19/111-23/58458-НЗПРАП від 21.11.2023 у розмірі 2868 грн 00 коп., № СЕ-19/111-23/58450-НЗПРАП від 28.11.2023 у розмірі 1912 грн 00 коп., № СЕ-19/111-23/58453-НЗПРАП від 17.11.2023 у розмірі 1912 грн 00 коп., № СЕ-19/111-23/58446-НЗПРАП від 28.11.2023 у розмірі 1434 грн 00 коп., № СЕ-19/111-23/58461-НЗПРАП від 27.11.2023 у розмірі 1912 грн 00 коп., № СЕ-19/111-23/58699-НЗПРАП від 27.11.2023 у розмірі 5258 грн 00 коп., № СЕ-19/111-23/58681-НЗПРАП від 28.11.2023 у розмірі 5736 грн 00 коп., № СЕ-19/111-23/58712-НЗПРАП від 22.11.2023 у розмірі 2390 грн 00 коп., № СЕ-19/111-23/58702-НЗПРАП від 16.11.2023 у розмірі 1434 грн 00 коп., № СЕ-19/111-23/58709-НЗПРАП від 09.11.2023 у розмірі 5258 грн 00 коп., № СЕ-19/111-23/58705-НЗПРАП від 24.11.2023 у розмірі 1912 грн 00 коп., № СЕ-19/111-23/58910-КТ від 30.11.2023 у розмірі 5736 грн 00 коп. - стягнути з ОСОБА_9 на користь держави, у загальному сумі 44 450,00 гривень.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору в порядку, визначеному статтями 376, 615 КПК України.

Суддя, що головує ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3