Справа № 152/691/24
Провадження № 1-кп/147/36/25
УХВАЛА

про призначення судового розгляду

12 серпня 2025 року с-ще Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_5 за ч.1 ст. 263, ч.5 ст. 407 КК України,

в с т а н о в и в:

у провадженні Тростянецького районного суду Вінницької області знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 за ч.1 ст. 263, ч.5 ст. 407 КК України.

11 серпня 2025 року до суду надійшло клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 на 60 днів. В обгрунтування клопотання прокурор зазначає, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, тобто у самовільному залишенні військової частини військовослужбовцем без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану, тривалістю понад три доби. Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 28.06.2025 відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання піл вартою до 25.08.2025. Причетність ОСОБА_5 до вчинення вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними доказами, зокрема показаннями свідків, актом службового розслідування та іншими матеріалами у своїй сукупності.

У той же час, ризики, передбаченні ст. 177 КПК України, які слугували підставою для застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на даний час продовжують існувати та жодним чином не зменшилися. ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину вчиненого в умовах воєнного стану, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, усвідомивши невідворотність покарання, останній без застосування запобіжного заходу, окрім тримання під вартою, може зникнути та переховуватись від суду, оскільки раніше ухилявся від явок до Снігурівського районного суду Миколаївської у іншому кримінальному провадженні, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України. Також існує високий ступінь ризику того, що ОСОБА_5 буде незаконно впливати на свідків, оскільки згідно з ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Без продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 перебуваючи на волі матиме можливість незаконно впливати на свідків з метою створення сприятливих для себе умов, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КГІК України. Крім того, ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки відносно останнього на розгляді в Тростянецькому районному суді Вінницької області перебуває обвинувальний за ч.1 ст. 263 КК України, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КІІК України. Відтак, необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю ризиків, передбачених п.1, п.3, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 підтримав подане клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 та просить його задоволити, при цьому навів доводи викладені в ньому.

Прокурор ОСОБА_4 підтримав подане клопотання та зазначив, що під час досудового розслідування здобуто достатньо доказів, які підтверджують підозру у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 2363 та ч.5 ст. 407 КК України. Також ОСОБА_5 раніше судимий й не зробив для себе належних всновків та знову вчинив кримінальні правопорушення. Тому наявні ризики того, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на свідків у кримінальному провадженні, які не допитувалися, переховуватися від суду.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечив щодо задоволення клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_6 заперечив щодо задоволення клопотання прокурора та зазначив, що не всі наведені прокурором ризики знаходять своє підтвердження. Також вказала, що обвинувачений свою вину визнає в інкримінованих йому діях. Разом з тим ч.8 ст. 178 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених, зокрема ст. 407 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, у виді тримання під вартою. Тому у вирішенні даного питання поклалася на розсуд суду.

Заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши доводи клопотання, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.

Як вбачається з матеріалів справи, 28 червня 2025 року ухвалою слідчого судді застосовано до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 60 днів, тобто до 25 серпня 2025 року.

Судом встановлено, що з моменту взяття ОСОБА_5 під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання, не змінилися обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у виді взяття під вартою та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід. Наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 є належним чином обґрунтовані та мотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу на даний час не змінилися.

Суд зазначає, що запобіжні заходи є заходами превентивного характеру, що застосовуються з метою запобігання протиправній поведінці обвинуваченого і забезпечення кримінального провадження. Превентивний характер цих заходів чітко проявляється в цілях їх застосування, якими є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, які ст.177 КПК України віднесено до ризиків у кримінальному провадженні.

Ризиками у кримінальному провадженні є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки обвинуваченого.

Ризиками, які дають підстави суду продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою потрібно вважати: те, що останній може ухилятись від суду, адже обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено виключно покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років; впливати на свідків у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

З урахуванням наведеного, особи обвинуваченого ОСОБА_5 та тяжкості інкримінованих йому діянь, віку та стану його здоров`я, відсутність жодних медичних документів, які б могли підтвердити неможливість утримання обвинуваченого під вартою, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому на шістдесят днів.

Застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст. 177 КПК України, а тому клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому слід задоволити.

Згідно з ч.8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Враховуючи вимоги ч.8 ст. 176 КПК України, підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177 та 178 КПК України, які наведені вище, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визначення обвинуваченому розміру застави. Натомість, суд наголошує увагу на тому, що на даний час ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які існували на час застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшились та не перестали існувати.

Отже, враховуючи наведене вище, клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 слід задовільнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що угода в даному кримінальному провадженні не укладалася, підстав для закриття провадження немає, обставин, які б перешкоджали призначенню справи до судового розгляду не встановлено, обвинувальний акт відповідає вимогам кримінально-процесуального закону, вважає за можливе призначити судовий розгляд кримінального провадження у відкритому судовому засіданні суддею одноособово.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що угод в кримінальному провадженні не укладено, відсутні підстави для закриття провадження, обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, а тому справу слід призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні суддею одноособово.

Захисник ОСОБА_6 зазначила, що обвинувальні акти складені відповідно до вимог КПК України, підстав для їх повернення прокурору не вбачає, а тому вважає, що справу слід призначити до судового розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_5 не заперечив щодо призначення справи до судового розгляду.

Заслухавши сторони кримінального провадження, вивчивши обвинувальні акти, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з таких підстав.

Копії обвинувальних актів, реєстрів матеріалів досудового розслідування обвинувачений отримав.

Дані кримінальні провадження підсудні Тростянецькому районному суду Вінницької області.

Обвинувальні акти складені з дотриманням вимог кримінального процесуального закону України.

Підстав для закриття провадження чи повернення обвинувальних актів немає.

Порушень вимог кримінального процесуального закону України, які б унеможливлювали призначення судового розгляду не встановлено.

За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість призначення судового розгляду на підставі обвинувальних актів щодо ОСОБА_5 за ч.1 ст. 263, ч.5 ст. 407 КК України.

Судовий розгляд, з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід здійснювати у відкритому судовому засіданні. Обмежень, передбачених положеннями ч.2 ст. 27 КПК України, не встановлено.

В судове засідання викликати учасників судового розгляду.

Керуючись ч.2 ст. 376, ст. ст. 176, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 331, 395, 314-316 КПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 задовільнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 на 60 (шістдесят) днів, тобто до 10 жовтня 2025 року включно.

Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 за ч.1 ст. 263, ч.5 ст. 407 КК України призначити до судового розгляду на 13.00 год. 21 серпня 2025 року в приміщенні Тростянецького районного суду Вінницької області (вул. Соборна 21, с-ще Тростянець, Гайсинський район, Вінницька область).

Розгляд кримінального провадження здійснювати у відкритому судовому засіданні суддею одноособово.

В судове засідання викликати учасників судового розгляду.

Копію ухвали направити на адресу Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» для виконання та вручення обвинуваченому.

На ухвалу в частині оскарження продовження строку тримання під вартою може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено та оголошено о 08.45 год. 13 серпня 2025 року.

Суддя ОСОБА_1