Справа № 351/593/25 Номер провадження №1-кп/351/170/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2025 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Снятина кримінальне провадження № 0000446 від 29.04.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації на посаді стрільця номер обслуги 2 десантно-штурмового відділення 1 десантно-штурмового взводу 7 десантно-штурмової роти 2 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, не одруженого, утриманців не має, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в порядку ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 ОСОБА_5 , який прибув із ІНФОРМАЦІЯ_2 , 03.07.2023 призваний на військову службу за призовом під час мобілізації до лав Збройних Сил України.

Надалі, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.10.2023 № 278 солдата ОСОБА_5 , який прибув із військової частини НОМЕР_2 для подальшого проходження військової служби, призначено на посаду стрільця номер обслуги 2 десантно-штурмового відділення 1 десантно-штурмового взводу 7 десантно-штурмової роти 2 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 та зараховано на всі види забезпечення.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Проходячи військову службу у вищевказаній військовій частині, солдат ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і Законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Згідно з п. 1, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», воєнний стан в Україні запроваджено із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та в подальшому продовжено по теперішній час. Таке рішення було ухвалено у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Про введення в дію воєнного стану солдату ОСОБА_5 достеменно було відомо, оскільки Указ Президента України № 64/2022 оголошено за допомогою засобів масової інформації та доведено до населення країни.

Однак, солдат ОСОБА_5 , будучи обізнаним із зазначеними вище вимогами законодавства, у тому числі в умовах воєнного стану, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, проходячи військову службу за призовом під час мобілізації, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби в умовах воєнного стану, 09.02.2024 самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та незаконно перебував поза її розташуванням до 21.02.2024, цим самим проводив службовий час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням обов`язків військової служби.

21.02.2024 солдат ОСОБА_5 самостійно повернувся до розташування військової частини НОМЕР_1 та продовжив проходити військову службу у вказаній військовій частині.

У подальшому солдат ОСОБА_5 , діючи умисно та повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, проходячи військову службу за призовом під час мобілізації, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби в умовах воєнного стану, 14.03.2024 самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та перебував поза її розташуванням по 02.03.2025, чим самим проводив службовий час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням обов`язків військової служби.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 5 ст. 407 КК України, як самовільне залишення військової частини військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

24.04.2025 на адресу суду надійшло клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України та закриття кримінального провадження, оскільки останній добровільно виявив бажання продовжити військову службу у військовій частині НОМЕР_3 , командиром якої надано письмову згоду на продовження проходження ним військової служби.

25.04.2025 на адресу суду надійшло клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України та закриття кримінального провадження, оскільки він добровільно виявив бажання продовжити військову службу у військовій частині НОМЕР_3 , командиром якої надано письмову згоду на продовження проходження ним військової служби.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 свої клопотання підтримали та просили суд їх клопотання задовольнити.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення клопотань.

Розглянувши заявлені клопотання захисника та обвинуваченого, вислухавши думки учасників судового провадження, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає закриттю з таких підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 286 КПК України у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Як вбачається з обвинувального акта ОСОБА_5 обвинувачується у самовільному залишенні військової частини військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 407 КК України, добровільно звернувся із клопотанням до суду про намір повернутися до іншої військової частини для продовження проходження військової служби, а судом отримана письмова згода командира військової частини НОМЕР_3 на продовження проходження ОСОБА_5 військової служби на посаді стрільця стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_3 військової частини НОМЕР_4 військової частини НОМЕР_5 військової частини НОМЕР_6 Збройних сил України, ВОС 100915А, шпк «солдат», тарифний розряд 5.

З огляду на встановлені у судовому обставини та наявність підстав, передбачених частиною п`ятою статті 401 КК України, суд вважає, що ОСОБА_5 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, а кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, підлягає закриттю.

На підставі ч. 3 ст. 288 КПК України у зв`язку із закриттям кримінального провадження та звільненням обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 401 КК України, суд вважає за необхідне після набрання цією ухвалою законної сили зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 невідкладно поновити ОСОБА_5 на військовій службі, підготувати документи для його переміщення до військової частини НОМЕР_3 , а ОСОБА_5 не пізніше 72 годин прибути до військової частини НОМЕР_3 для продовження проходження військової служби.

Оскільки відповідно до ст. 203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закриття кримінального провадження, суд вважає, що ухвала слідчого судді від 02.03.2025 про застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію з моменту оголошення цієї ухвали, а обвинувачений ОСОБА_5 підлягає негайному звільненню з-під варти.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Речові докази та процесуальні витрати у цій справі відсутні.

Керуючись ст. 203, 284-286, 288, 314, 369-372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України.

Кримінальне провадження № 0000446 від 29.04.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, закрити.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою скасувати, звільнивши його з-під варти в залі суду негайно.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 після набрання цією ухвалою законної сили невідкладно поновити ОСОБА_5 на військовій службі та підготувати документи для його переміщення до військової частини НОМЕР_3 .

Зобов`язати ОСОБА_5 не пізніше 72 годин після набрання цією ухвалою законної сили прибути до військової частини НОМЕР_3 для продовження проходження військової служби.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_3 після прибуття ОСОБА_5 до військової частини НОМЕР_3 забезпечити продовження проходження ОСОБА_5 військової служби.

Ухвала може бути оск аржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Снятинський районний суд Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_6