Справа № 504/2985/25
Номер провадження 1-кп/504/682/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.2025 рокус-ще Доброслав

Доброславський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі прокурора Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні залі суду в с-щі Доброслав клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлоград Дніпропетровської області, українця за національністю, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, працюючого на посаді охоронця в дитсадку «Джерельце», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000298 від 20.05.2025, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

20.05.2025, близько 10:50 год. більш точний час не встановлено, водій ОСОБА_5 перебував за кермом автомобіля марки «Ford» моделі «Transit 125 Т300», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рульове керування, ходова частина та гальмова система якого знаходилась у працездатному стані та дозволяли водію контролювати, змінювати напрямок та характер руху в залежності від ситуації, що виникає на дорозі та стояв ним на узбіччі дороги з правого боку по ходу руху навпроти домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 .

У подальшому 20.05.20025 близько 10:50 год., більш точний час не встановлено, у порушення вимог пунктів 2.3.б), 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306 (далі по тексту ПДР), будучи неуважним, діючи необережно не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був та міг їх передбачати, водій ОСОБА_5 не був достатньо уважним, належно не стежив за дорожньою обстановкою, щоб своєчасно реагувати на її зміну та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, розпочав рух заднім ходом автомобіля марки «Ford» моделі «Transit 125 Т300», реєстраційний номер НОМЕР_1 , однак для забезпечення безпеки не звернувся за допомогою до інших осіб. При цьому ОСОБА_5 своєчасно не виявив небезпеку у вигляді пішохода ОСОБА_4 , яка в цей час здійснювала рух по проїзній частині дороги позад вищевказаного транспортного засобу, внаслідок чого допустив допустив наїзд задньою частиною керованого ним автомобіля на пішохода, від чого остання впала на дорожнє покриття.

У результаті дорожньо-транспортної події пішохід ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості у вигляді закритого перелому човноподібної кістки правої кисті, закритого перелому дистального метаепіфізу правої променевої кістки; тілесне ушкодження у вигляді садна лівого колінного суглобу.

Таким чином, водій ОСОБА_5 допустив порушення вимог пунктів 2.3.б), 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху України, якими передбачено:

п. 2.3 Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п.10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху

п.10.9 Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Таким чином, оскільки належним виконанням вимог пунктів 10.1, 10.9 ПДР ОСОБА_5 мав технічну можливість запобігти дорожньо-транспортній події, то його дії знаходяться у прямому причинному зв`язку з її виникненням, а відтак настанням суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесного ушкодження.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 заявив клопотання про закриття кримінального провадження на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим, тобто з нереабілітуючих підстав.

Потерпіла ОСОБА_4 своєю письмовою заявою та в судовому засіданні підтвердила, що примирення відповідає її волевиявленню, не заперечує проти задоволення клопотання обвинуваченого.

Прокурор окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого та потерпілої.

З`ясувавши думку учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Статтею 46 КК України передбачено звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим у разі, якщо особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Як повідомлено прокурором ОСОБА_3 за результатом складеного висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (тест алкотестеру Драгер) у ОСОБА_5 ознак сп`яніння не виявлено.

Санкція ч.1 ст. 286 КК України передбачає покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року N 12 "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Враховуючи те, що потерпіла сторона примирилась з обвинуваченим та бажає його звільнення від кримінальної відповідальності, а також те, що ОСОБА_5 обвинувачується вперше у скоєні необережного кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, яке, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії необережних нетяжких злочинів, беручи до уваги, що обвинувачений проти закриття провадження за нереабілітуючими підставами не заперечував, суд вважає клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття провадження відповідно до ст. 46 КК України таким, що підлягає задоволенню

Відповідно до положень ст. 100, ст. 124, ч.4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, вирішує долю речових доказів та питання процесуальних витрат.

У зв`язку із цим, арешт на майно, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Березівського районного суду Одеської області від 22.05.2025 підлягає скасуванню.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Прокурором надано в судовому засіданні акти на підтвердження витрат по справі на залучення експертів з проведення експертиз в загальному розмірі 16490,90 грн., які відповідно до ст. 124 КПК України підлягають відшкодуванню за рахунок обвинуваченого ОСОБА_5 .

Керуючись ст.46 КК України, п.1 ч.2 ст.284, ст.ст.286, 288, 367 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з його примиренням з потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000298 від 20.05.2025, за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України задовольнити.

ОСОБА_5 звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим.

Кримінальне провадження № 0000298 від 20.05.2025, за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України - закрити.

Скасувати арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Березівського районного суду Одеської області від 22.05.2025.

Речові докази по справі, а саме:

-автомобіль марки «Ford» моделі «Transit 125 T300», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », який знаходиться на спеціальному майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів повернути власнику ОСОБА_6 ;

- чотири рентгенограми, знімок КТ-дослідження, два висновки КТ-дослідження, протокол рентгенологічного дослідження, опис R-грами від 20.05.2025 повернути власнику ОСОБА_4 ;

- медичну карту амбулаторного хворого КНП «Доброславська БЛІЛ» №2199/622 в 1-му томі на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повернути до КНП «Доброславська БЛІЛ».

Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати на проведення експертних досліджень в загальному розмірі 16490 (шістнадцять тисяч чотириста дев`яносто) грн. 90 коп.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_1