КРИВОРІЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 177/1443/25
Провадження № 1-кп/177/185/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2025 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі матеріали кримінального провадження№ 0001905 від 10.02.2025 за ч. 3 ст. 286-1 КК України щодо:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Єнський Мурманської області, росія, українця, громадянина України, із незакінченою вищою освітою, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, одруженого, утриманців не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

представника потерпілих,

адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_2 ,

захисника обвинуваченого,

адвоката ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 перебуваючи на посаді стрільця 2 відділення 2 стрілецького взводу стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону (із охорони важливих державних об`єктів) військової частини ЗОН Національної гвардії України, у званні «старший солдат», 09.02.2025 близько 17год. 57 хв., у темний час доби, керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ 21124», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , належить ОСОБА_9 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , рухався по сухому асфальтобетонному покриттю проїзної частини Р-74 Криворізького району Дніпропетровської області в напрямку м. Кривого Рогу Дніпропетровської області зі сторони смт Широке Криворізького району Дніпропетровської області, зі швидкістю близько 140/ км/год.

При цьому, перебуваючи за кермом вказаного транспортного засобу ОСОБА_2 , відповідно до висновку експерта ДСУ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Криворізький районний відділ від 14.03.2025 №329/19, перебував у стані алкогольного сп`яніння легкого ступеня (при токсикологічномуаналізі крові на алкоголь від 10.02.2025 №542 в крові ОСОБА_2 виявлено 0,85% алкоголю).

Таким чином, ОСОБА_2 , 09.02.2025 близько 17 год. 57 хв., у темний час доби, керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ 21124», реєстраційний номер НОМЕР_3 , перебуваючи за кермом у стані алкогольного сп`яніння, заздалегідь позбавив себе можливості об`єктивно оцінювати дорожню обстановку і координувати свої дії, порушивши тим самим п. 2.9 а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, згідно з якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та рухаючись по сухому асфальтобетонному покриттю проїзної частини Р-74 Криворізького району Дніпропетровської області, у напрямку м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, зі сторони смт Широке Криворізького району Дніпропетровської області, у порушення п. 12.1 в) Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, відповідно до якого під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, рухаючись із небезпечною для темної доби швидкістю, приблизно 140 км/год, діючи з кримінальною протиправною недбалістю, проявляючи неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не врахувавши швидкість руху та дорожню обстановку, на заокругленні проїзної частини дороги, втратив контроль над керованим ним автомобілем та допустив виїзд за межі проїзної частини, після чого в стані заносу виїхав на смугу зустрічного руху та допустив лобове зіткнення на полосі зустрічного руху передньою частиною керованого ним транспортного засобу марки «ВАЗ 21124», реєстраційний номер НОМЕР_3 , із передньою частиною транспортного засобу, який рухався в зустрічному напрямку марки «Renault Logan», реєстраційний номер НОМЕР_5 , під керуванням водія ОСОБА_10 , в якому на передньому пасажирському сидінні перебувала пасажир ОСОБА_11 , унаслідок чого, водій ОСОБА_5 та пасажир ОСОБА_11 були госпіталізовані до КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» Криворізької міської ради, із отриманими в результаті вказаної ДТП тілесними ушкодженнями, де ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 о 06 год. 15 хв. померла від отриманих тілесних ушкоджень.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди водій транспортного засобу «Renault Logan», р/н НОМЕР_6 , ОСОБА_5 , відповідно до висновку експерта ДСУ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Криворізький районний відділ від 12.03.2025 №328, отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому 5,6,7 ребер ліворуч, закритого перелому правої променевої кістки, закритого перелому основної фаланги 5 пальця правої кисті, що підтверджується даними огляду, медичних документів на його ім`я, даними рентгенологічного дослідження, які відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою тривалого розладу здоров`я більше 21 доби (термін загоювання кісткової тканини більше 21 доби).

Пасажир транспортного засобу «Renault Logan», р/н НОМЕР_5 , ОСОБА_11 , унаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до висновку експерта ДСУ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Криворізький районний відділ від 13.03.2025№450, отримала тілесні ушкодження у вигляді: внутрішньочерепної травми; крововиливу у м`які покривні тканини голови в лівій лобній області, крововиливів під оболонки головного мозку, субдуральної гематоми об`ємом 25 мл.Тупої травми тулуба, шиї, перелому тіла грудини, множинних переломів ребер по декільком анатомічним лінія, вивиху С5-го шийного хребця, уламкового перелому С6-го шийного хребця, забою спинного мозку, розриву великого чепця, забою серця, забою легень, синців грудної клітки, синця живота, садна лівого плеча, синців лівого плеча, лівого передпліччя, синця правого ліктьового суглоба, синця правого плеча, синців лівого стегна, синців правого стегна, саден грудної клітки, саден лівого плеча. Крововиливів підвішуючого апарату внутрішніх органів. Вказані тілесні ушкодження, як окремо, так і в сукупності, носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.

Смерть ОСОБА_11 настала від сполученої травми голови, тулуба, шиї, що супроводжувалася переломами кісток скелета, ушкодженнями м`яких тканин та органів трупа. Перебіг травми ускладнився розвитком поліорганої недостатності, що і з`явилося безпосередньою причиною її смерті. Висновок підтверджується комплексом ушкоджень виявлених на тілі трупа, морфологічними ознаками зі сторони внутрішніх органів.

Відповідно до висновку експерта Дніпропетровська НДЕКЦ МВС України, у діях водія ОСОБА_2 по керуванню автомобілем «ВАЗ 21124», р/н НОМЕР_3 , вбачаються невідповідності вимог п. 12.1 в) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, які з технічної точки зору знаходяться впричинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою.

Дії ОСОБА_2 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 286-1 КК України, за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження та смерть потерпілого.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 вину визнав, не заперечувала обставин, викладених в обвинувальному акті. Надав показання про те, що з 10.03.2022 є військовослужбовцем за мобілізацією та проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_1 Національної гвардії України. 09.02.2025, близько 18 год. 00 хв., перебуваючи у короткостроковій відпустці, їхав додому. Керував технічно справним авто «ВАЗ 21124», зі швидкістю більше 100 км/год, по автодорозі в напрямку м. Кривий Ріг, зі сторони смт Широке. На заокругленій ділянці дороги, втратив контроль над автомобілем, яким керував, тобто не зміг через велику швидкість автомобіля увійти в поворот, внаслідок чого виїхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення з автомобілем марки «Renault Logan», під керуванням водія ОСОБА_5 . Після зіткнення втратив свідомість, до тями прийшов у лікарні. Був госпіталізований, оскільки в ДТП отримав тілесні ушкодження. Як в послідуючому стало відомо, водій автомобіля «Renault Logan» також отримав у результаті ДТП середньої тяжкості тілесні ушкодження, а його дружина, яка була пасажиром в авто «Renault Logan», від отриманих травм згодом у лікарні померла. Також пояснив, що напередодні, приблизно за 12-15 годин, як вирушити додому, вживав алкогольні напої, а саме, пиво, близько 2 літрів, а потім коньяк. Однак, у той момент як сідати за кермо, почував себе добре, вважав, що алкоголь з організму вийшов. Рухаючись за кермом, самопочуття було цілком нормальне. Про вчинене сильно жалкує, просив вибачення у потерпілих, щиро розкаювався у скоєному. Просив суворо не карати та не призначати покарання, пов`язане з ізоляцією від суспільства, а дати можливість продовжити службу, боронити країну, тим самим, надати можливість відшкодовувати спричинену потерпіли моральну шкоду. Зазначив, що дотепер моральну шкоду не відшкодовував, оскільки на даний час не працює, проходить період реабілітації після отриманих у результаті ДТП травм, однак цивільний позов обох потерпілих визнає у повному обсязі та зобов`язується виплачувати.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні надав показання про те, що 09.02.2025, близько 17 год. 45 хв., він, за кермом свого автомобіля «Renault Logan» рухався по автодорозі в напрямку смт Широке, разом зі своєю дружиною, ОСОБА_11 , яка сиділа на передньому пасажирському сидінні. Рухався зі швидкістю близько 80 км/год, із увімкненим ближнім світлом фар, почував себе добре. Асфальтне покриття було чистим та сухим, видимість хороша. По ходу руху було заокруглення дороги та в цей час помітив як рухався в зустрічному напрямку автомобіль на великій швидкості, який спочатку виїхав на обочину, але потім цей автомобіль виїхав на зустрічну смугу руху, де рухався він. Відбулося зіткнення його автомобіля та автомобіля ВАЗ. Зіткнення відбулося на його смузі руху. Внаслідок ДТП втратив свідомість та прийшов до тями в лікарні. Також госпіталізовано було і його дружину, яка 21.02.205 від отриманих у результаті ДТП травм померла в лікарні. Ним отримано середньої тяжкості тілесні ушкодження. Вважає, що протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_2 йому спричинено моральну шкоду, що пов`язана і втратою близької йому людини, пошкодженням автомобіля та спричинення безпосередньо йому середньої тяжкості тілесних ушкоджень, розмір якої він оцінює у 400000,00 грн. Водночас, не наполягав на призначенні обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 надав показання про те, що 09.02.2025, у вечірній час, у районі смт Широке Криворізького району Дніпропетровської області, сталася ДТП за участі водія автомобіля «ВАЗ» під керуванням ОСОБА_2 та його батьків, ОСОБА_5 та ОСОБА_11 . У результаті ДТП його батько отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження, а мати від отриманих травм померла в лікарні.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів в кримінальному провадженні щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, що учасники судового проводження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, аналізуючи показання обвинуваченого, потерпілих, які мають логічний та послідовний характер, відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються, суд приходить до висновку про доведеність поза розумним сумнівом обвинувачення, яке пред`явлено ОСОБА_2 за ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 є щире каяття, оскільки останній вину визнав, висловлював жаль, просив вибачення у потерпілих, зобов`язався відшкодовувати шкоду відразу, як тільки стан його здоров`я поліпшиться після перенесених в результаті ДТП травм.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Визначену в обвинувальному акті як обтяжуючу покарання обставину: вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, суд до уваги не бере, на підставі ч. 4 ст. 67 КК України, оскільки така обставина передбачена ст. 286-1 КК України, як ознака цього кримінального правопорушення, що впливає на його кваліфікацію, тому суд не може ще раз врахувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд враховує приписи ст. ст. 50, 65 КК України, зі змісту яких випливає, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Саме на зазначені критерії призначення кримінального покарання звернуто увагу Верховним Судом (далі - ВС) у постанові від 10.07.2018 (справа № 148/1211/15-к).

Загальні засади призначення покарання (стаття 65 КК) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Отже, суд, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_2 покарання, керується ст. 50, ст. 65 КК України та враховує тяжкість вчиненого ним злочину, який згідно зі ст. 12 КК України, є тяжким злочином з необережною формою вини, обставини цього злочину, а саме, вчинення його обвинуваченим, який є військовослужбовцем, проте в умовах воєнного стану, керував транспортним засобом на момент ДТП у стані алкогольного сп`яніння, тим самим, заздалегідь позбавивши себе можливості об`єктивно оцінювати дорожню обстановку і координувати свої дії, вчинення злочину у зв`язку з грубим, свідомим ігноруванням основоположних правил дорожнього руху, беручи до уваги наслідки вчиненого злочину, внаслідок якого одна особа отримала тяжкі тілесні ушкодження, які призвели до незворотних наслідків, а саме, її смерті та отриманням іншою особою середньої тяжкості тілесних ушкоджень, а також особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, вважає за необхідне призначити обвинуваченому основне покарання в межах санкції ч. 3 ст. 286-1 КК України, у виді п`яти років позбавлення волі. Суд не вважає за можливе призначити основне покарання у більшому розмірі, що передбачений санкцією інкримінованої статті, беручи до уваги особу обвинуваченого, його посткримінальну поведінку, ставлення до вчиненого, що він вину визнав, щиро розкаювався, висловлював щирий жаль та співчуття потерпілим, жалкував про вчинене, не перешкоджав досудовому слідству та встановленню істини в справі, висловлював бажань щодо подальшого виконання свого громадського обов`язку із захисту Батьківщини та беззаперечного відшкодування моральної шкоди потерпілим.

Судом також враховується, що злочин, передбачений ст. 286-1 КК України, посягає переважно на публічні правовідносини, які регулюють, зокрема, безпеку дорожнього руху і охороняє всіх його учасників від протиправних посягань, тому додатковим обов`язковим об`єктом цього злочину є життя та здоров`я людини. У зв`язку з чим, думка потерпілого щодо виду і розміру покарання не може бути вирішальною у цій справі.

Така ж правова позиція сформульована в сталій судовій практиці Касаційного кримінального суду Верховного Суду, що викладена, зокрема, у постанові від 03.07.2019 у справі № 165/2070/17, від 17.09.2024 № 445/731/23, від 13.05.2025 № 759/19162/19, згідно з якою, думка потерпілого щодо призначення обвинуваченому покарання сама по собі не може бути вирішальною, оскільки це відноситься до дискреційних повноважень суду.

Суд зважає на позицію потерпілих, які не наполягають на призначенні обвинуваченому покарання у виді реального позбавлення волі, та вважали за необхідне застосувати при призначенні покарання вимоги ст. 75 КК України, проте, із огляду на вищевикладене та те, що дане кримінальне правопорушення відноситься до злочинів проти безпеки руху, яке ОСОБА_2 вчинив внаслідок грубого порушення Правил дорожнього руху, що призвело до тяжких незворотних наслідків у виді смерті пасажирки автомобіля «Renault Logan» ОСОБА_11 , які є непоправними і не можуть бути компенсовані відшкодуванням шкоди у матеріальному виразі. Тому, вказана обставина і думка потерпілих у цій справі не є вирішальною при призначенні покарання та не може бути достатньою підставою для застосування до ОСОБА_2 положень ст. 75 КК України.

Щодо додаткового покарання, то з урахуванням вищевказаних обставин, характеру, грубості, кількості та сукупності порушень Правил дорожнього руху України, що були допущені ОСОБА_2 під час вчинення ДТП, його водійський стаж, відсутності в матеріалах справи даних про порушення ПДР України до події розглядуваної ДТП, наслідків даного правопорушення у виді загибелі однієї особи, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_2 додаткове покарання у виді п`яти років позбавлення права керування транспортними засобами.

Саме таке покарання, на переконання суду, відповідатиме тяжкості, обставинам та наслідкам вчиненого кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, а також принципу індивідуалізації покарання, запобігатиме вчиненню інших правопорушень не лише ним, а й іншими особами, здійснюючи суспільно-виховний вплив.

Підстав для застосування положень ст. ст. 69, 69-1, 75 КК України судом не встановлено.

Під час підготовчого судового засідання потерпілими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 подано до обвинуваченого ОСОБА_2 цивільний позов про відшкодування моральної шкоди заподіяної внаслідок кримінального правопорушення, який обґрунтовано тим, що позивачі втратили одну з найрідніших людей - дружину та матір. Через цю трагічну подію, цивільні позивачі назавжди позбавлені можливості отримувати піклування та допомогу від рідної людини. ОСОБА_11 була відповідальною дружиною, чутливою та люблячою матір`ю, яка весь свій вільний час приділяла родині (чоловіку та сину), проте життєвий зв`язок останньої з цивільними позивачами розірвано та його відновлення неможливе. Розуміння невідворотності та суттєвості втрати лише зростає, негативно впливаючи на сприйняття цивільними позивачами навколишнього світу, переповнюючи їх життя негативними емоціями та переживаннями. Перелічені незворотні негативні явища, включаючи переживання та негативні емоції, призвели до зміни звичного способу життя цивільних позивачів, стали причиною необхідності залучення додаткових зусиль для організації життя. Смерть ОСОБА_11 негативно змінила життя цивільних позивачів, а негативні переживання та спогади до сих пір переслідують останніх. Вся увага цивільних позивачів сконцентрувалась на проблемі подальшого життя за відсутності надійної підтримки та опори від ОСОБА_11 . На даний час цивільні позивачі продовжують мати неприємні сновидіння, емоційну напругу, нервозність, дратівливість та реакції замикання в собі зі своїми проблемами та тривогами. Бажання зателефонувати загиблій дружині/матері донімає їх досі. Вищевикладене в своїй сукупності день за днем спричиняє цивільним позивачам такі страждання, які неможливо контролювати та вгамувати, а тим паче описати та оцінити.

Отже, у результаті противоправних дій цивільного відповідача ОСОБА_2 , цивільним позивачам ОСОБА_5 та ОСОБА_6 спричинено моральну шкоду, яка полягає: у загибелі матері/дружини ОСОБА_11 ; у знищенні автомобіля «Renault Logan», р.н. НОМЕР_6 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 на праві приватної власності належить ОСОБА_5 ; у заподіянні ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, які відповідно до висновку експерта ДСУ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Криворізький районний відділ від 12.03.2025 № 328 відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою тривалого розладу здоров`я більше 21 доби.

Враховуючи обсяг моральних страждань, їх глибину, а також тривалість та характер душевних мук, істотність вимушених життєвих змін, які викликані противоправною поведінкою обвинуваченого ОСОБА_2 , цивільні позивачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 оцінюють спричинену їм моральну шкоду в загальному розмірі 800000 (вісімсот тисяч) гривень, із розрахунку по 400000 (чотириста тисяч) на кожного, не враховуючи відшкодування моральної шкоди, яка передбачена Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю, що закріплено ч. 2 ст. 1168 ЦК України.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливостей їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Як роз`яснено у п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 № 4 (із змінами і доповненнями), обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Пунктом п. 9 цієї ж Постанови визначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

У контексті практики Європейського суду з прав людини варто зазначити, що справедливість компенсації як категорія, що застосовується й національним законодавцем, проте є не розкритою в судових прецедентах, визначається ЄСПЛ з урахуванням усіх обставин, а також особливостей справи. Суд суворо дотримується позиції, що відшкодування має виключно компенсаційний, а не каральний, обтяжуючий або запобіжний характер.

Суд приходить до переконання, що неправомірними діями обвинуваченого ОСОБА_2 потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 спричинена моральна шкода, яка полягає у перенесених душевних стражданнях через загибель рідною людини, матері та дружини, ОСОБА_11 ; а також, через знищення автомобіля «Renault Logan», р/н НОМЕР_6 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_5 ; через перенесений фізичний біль останнім під час ДТП від отриманих травм, необхідність проведення реабілітаційних процедур; через втрату можливості продовжувати свій звичайний спосіб життя.

Обвинувачений заявлені позивачами (потерпілими) позовні вимоги щодо моральної шкоди визнав у повному обсязі.

Отже, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи всі обставини справи, доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, суд вважає, що позовні вимоги потерпілих в частині відшкодування завданої моральної шкоди є обґрунтованими і підлягають задоволенню у розмірі 400000,00 грн, кожному.

Під час досудового розслідування щодо обвинуваченого ОСОБА_2 згідно з ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.05.2025 (а.п.219-223) застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту зі строком дії до 07.07.2025, який продовжено ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 05.06.2025 до 05.08.2025 включно.

Отже, період перебування ОСОБА_2 під цілодобовим домашнім арештом із 09.05.2025 по 03.08.2025, підлягає зарахуванню в строк покарання у виді позбавлення волі, відповідно до ч. 7 ст. 72 КК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту на майно: автомобіль марки «Renault Logan», р/н НОМЕР_8 , що на праві власності, згідно зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 належить ОСОБА_5 та марки «ВАЗ 21124», р/н НОМЕР_3 , що на праві власності, згідно зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 належить ОСОБА_9 , застосований на підставі ухвали слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18.02.2025, підлягають скасуванню (а.п.51,54).

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України, а процесуальних витрат, згідно зі ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374, 615 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_2 винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 286-1 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, із з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років.

Строк відбування основного покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_2 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч. 7 ст. 72 КК України, у строк покарання зарахувати період перебування ОСОБА_2 під цілодобовим домашнім арештом із 09.05.2025, із розрахунку: три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Скасувати арешт на майно: автомобіль марки «Renault Logan», р/н НОМЕР_8 , що на праві власності, згідно зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 належить ОСОБА_5 та автомобіль марки «ВАЗ 21124», р/н НОМЕР_3 , що на праві власності, згідно зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 належить ОСОБА_9 , застосований на підставі ухвали слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18.02.2025.

Речові докази:

-автомобіль марки «Renault Logan», р/н НОМЕР_8 , що на праві власності, згідно зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 належить ОСОБА_5 та зберігається на території ВП № 7 Криворізького РУП ГУНП у Дніпропетровській області(а.п.44-45), - після набрання вироком законної сили повернути власнику, ОСОБА_5 .

-автомобіль марки «ВАЗ 21124», р/н НОМЕР_3 , що на праві власності, згідно зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 належить ОСОБА_9 та зберігається на території ВП № 7 Криворізького РУП ГУНП у Дніпропетровській області (а.п.44-45), - після набрання вироком законної сили, повернути власнику, ОСОБА_9 .

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_2 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 2387,70 (а.п.60), 2387,70 грн (а.п.69), 2387,70 грн (а.п.78), 2387,70 грн (а.п.87), 2387,70 грн (а.п.171), а всього 11938 (одинадцять тисяч дев`ятсот тридцять вісім) гривень 50 копійок.

Цивільний позов ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_9 ) на користь ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_10 ) моральну шкоду в розмірі 400000 (чотириста тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_9 ) на користь ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_11 ) моральну шкоду в розмірі 400000 (чотириста тисяч) гривень 00 копійок.

Матеріали кримінального провадження № 0001905 від 10.02.2025 за ч. 3 ст. 286-1 КК України щодоОСОБА_2 (у 1 томі на 237арк.) залишити при обвинувальному акті, із подальшим зберіганням у справі № 177/1443/25 (провадження № 1-кп/177/185/25).

Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: