печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора: ОСОБА_3 , захисника: ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України капітана поліції ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 3 ст. 28 ч. 7 ст. 111-1, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

31.07.2025 у провадженні старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України капітана поліції ОСОБА_5 , за погодженням із прокурором третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 3 ст. 28 ч. 7 ст. 111-1, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001028 від 21.10.2022 за підозрою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 3 ст. 28 ч. 7 ст. 1111, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 1112 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 24.10.1945 набув чинності Статут Організації Об`єднаних Націй, підписаний 26.06.1945, яким фактично створено Організацію Об`єднаних Націй (далі - ООН).

До складу ООН увійшли Союз Радянських Соціалістичних Республік (правонаступником якого з 1991 року є Російська Федерація), Українська Радянська Соціалістична Республіка (правонаступницею якої з 1991 року є Україна) та ще 49 держав-засновниць, а згодом до вказаної міжнародної організації прийняті інші держави світу.

Відповідно до ч. 4 ст. 2 Статуту ООН всі члени ООН утримуються в їх міжнародних відносинах від загрози силою або її застосування проти територіальної недоторканності або політичної незалежності будь-якої держави.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1965 «Про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав, про убезпечення їх незалежності і суверенітету» закріплено, що держави не мають права втручатися прямо чи опосередковано з якої б то не було причини у внутрішні та зовнішні справи іншої держави.

Кожна держава має невід`ємне право обирати свою політичну, економічну, соціальну та культурну систему без втручання в будь-якій формі з боку будь-якої іншої держави.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН від 09.12.1981 «Про неприпустимість інтервенції і втручання у внутрішні справи держав» закріплено, що держави не мають права здійснювати інтервенцію або втручання в будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні чи зовнішні справи інших держав.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН від 24.10.1970 «Про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами відповідно до Статуту ООН» закріплено принцип, згідно з яким держави утримуються в своїх міжнародних відносинах від силових погроз або застосування сили як проти територіальної цілісності або політичної незалежності будь-якої держави так і будь-яким іншим чином несумісним із цілями ООН. Така загроза силою або її застосування є з порушенням міжнародного права і Статуту ООН.

Кожна держава зобов`язана утримуватися від загрози силою або її застосування з метою порушення існуючих міжнародних кордонів іншої держави або як засобу вирішення міжнародних суперечок, у тому числі територіальних суперечок, і питань, що стосуються державних кордонів.

Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки 24.08.1991 схвалено акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України.

Згідно з указаним документом територія України є неподільною та недоторканною.

Незалежність України визнано значною кількістю держав світу, у тому числі 05.12.1991 Російською Федерацією.

Так, 31.05.1997 відповідно до положень Статуту ООН і зобов`язань за Заключним актом Наради з безпеки та співробітництва в Європі укладено Договір про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією (ратифікований Законом України від 14.01.1998 № 13/98-ВР та Федеральним Законом Російської Федерації від 02.03.1999 № 42-ФЗ).

Відповідно до ст.ст. 2-3 зазначеного Договору Російська Федерація зобов`язалась поважати територіальну цілісність України, підтвердила непорушність існуючих кордонів між Україною та Російською Федерацією та розбудову відносин на основі принципів взаємної поваги, суверенної рівності, територіальної цілісності, непорушності кордонів, незастосування сили або загрози силою, невтручання у внутрішні справи.

Статтями 1-3 Конституції України, яка прийнята Верховною Радою України 28.06.1996, визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною та недоторканою.

При цьому ст. 69 Конституції України визначено, що народне волевиявлення здійснюється через вибори, референдум та інші форми безпосередньої демократії. Відповідно до ст. 71 Конституції України вибори до органів державної влади та органів місцевого самоврядування є вільними і відбуваються на основі загального, рівного і прямого виборчого права шляхом таємного голосування. Виборцям гарантується вільне волевиявлення.

Водночас ст. 73 Конституції України визначено, що виключно всеукраїнським референдумом вирішується питання про зміну території України.

У порушення вищевказаних умов міжнародних договорів, ігноруючи положення Конституції України, 24.02.2022 вище політичне та військове командування Російської Федерації розпочало агресію та вторгнення до суверенних кордонів України.

Так, 24.02.2022 Указом Президента Володимира Зеленського № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309, з 27.02.2022 по теперішній час, м. Бердянськ віднесено до територій, тимчасово окупованих російськими військами, унаслідок чого, на вказаних територіях незаконно утворені так звану «военно-гражданскую администрацию».

Досудовим розслідуванням установлено, що не пізніше 20 травня 2022 року, більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи на тимчасово окупованій території України, а саме в м. Бердянськ Запорізької області, у ОСОБА_7 , який на підставі наказу Казенного підприємства «МОРСЬКА ПОШУКОВО-РЯТУВАЛЬНА СЛУЖБА» Державної служби морського та річкового транспорту України (далі КП «МПРС») № 103-к від 26.02.2021 обіймав посаду капітана пошуково-рятувального катера «ПРК-03», виник умисел на утворення організованої групи, з метою вчинення злочинів проти основ національної безпеки України. З цією метою ОСОБА_7 залучив до злочинної діяльності працівників, а саме ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 за наступних обставин.

Відповідно до контракту № 1414 від 31.01.2022, укладеного між КП «МПРС» та ОСОБА_7 , останній зобов`язувався з 01.04.2022 по 30.09.2022 виконувати роботу на посаді капітана судна.

Згідно із наказом Казенного підприємства «МОРСЬКА ПОШУКОВО-РЯТУВАЛЬНА СЛУЖБА» № 673-к від 26.10.2020 ОСОБА_8 з 27.10.2020 прийнято на посаду капітана-координатора Морського рятувального підцентра (МРПЦ) м. Бердянськ.

У свою чергу, відповідно до наказу Казенного підприємства «МОРСЬКА ПОШУКОВО-РЯТУВАЛЬНА СЛУЖБА» № 463-к від 27.07.2021 ОСОБА_9 з 28.07.2021 прийнято на посаду капітана-координатора Морського рятувального підцентру м. Бердянськ.

У відповідності до наказу Казенного підприємства «МОРСЬКА ПОШУКОВО-РЯТУВАЛЬНА СЛУЖБА» № 269-к від 30.04.2020 ОСОБА_10 з 01.05.2020 призначено на посаду радіооператора берегового радіоцентру (БРЦ) ГМЗЛБ м. Бердянськ відділу ГМЗЛБ.

Згідно із наказом Казенного підприємства «МОРСЬКА ПОШУКОВО-РЯТУВАЛЬНА СЛУЖБА» № 631/к від 30.09.2022 ОСОБА_6 призначено на посаду моториста 1 класу - матроса 1 класу судна.

Так, у березні 2022 року у складі незаконної окупаційної «военно-гражданской администрации Запорожской области» утворено так зване «Бердянское городское управление МЧС» у складі МЧС Російської Федерації.

Відповідно до «Положение о Министерстве Российской Федерации по делам гражданской обороны, чрезвычайным ситуациям и ликвидации последствий стихийных бедствий (МЧС)», затвердженого Указом Президента Російської Федерації № 868 від 11.07.2004, а саме:

- п. 3 МНС Росії здійснює свою діяльність безпосередньо і через ті, що входять до його системи територіальні органи, федеральну протипожежну службу Державної протипожежної служби (далі - федеральна протипожежна служба), рятувальні військові формування МНС Росії (далі - рятувальні військові формування), Державну інспекцію з маломірних суден МНС Росії (далі - Державна інспекція з маломірних суден), аварійно-рятувальні та пошуково-рятувальні формування, воєнізовані гірничорятувальні частини, освітні, наукові, медичні, санаторно-курортні та інші організації, які перебувають у віданні МНС Росії, а також через представників МНС Росії у складі дипломатичних представництв Російської Федерації при міжнародних (міждержавних, міжурядових) організаціях;

- п. 8 МНС здійснює та організовує планування в установленому порядку дій та застосування рятувальних військових формувань для виконання окремих завдань у галузі оборони Російської Федерації, підготовку рятувальних військових формувань до спільних зі Збройними Силами Російської Федерації діям з метою оборони Російської Федерації; роботу за участю МНС Росії у розробці в установленому порядку Плану застосування Збройних Сил Російської Федерації, Мобілізаційного плану Збройних Сил Російської Федерації та Плану оперативного обладнання території Російської Федерації з метою оборони, а також забезпечення здійснення заходів щодо частини, що стосується цивільної оборони, оперативного обладнання територій; створення та підготовку спеціальних формувань на воєнний час з метою вирішення завдань цивільної оборони; підтримку бойової та мобілізаційної готовності органів управління та рятувальних військових формувань, а також мобілізаційної готовності підрозділів федеральної протипожежної служби, аварійно-рятувальних служб, аварійно-рятувальних формувань МНС Росії; розроблення державної програми озброєння та пропозицій щодо формування державного оборонного замовлення за закріпленою за МНС Росії номенклатурою озброєння та військової техніки загального застосування та пожежно-технічної продукції; функції державного замовника державного оборонного замовлення на закупівлю товарів, робіт, послуг із закріпленої за МНС Росії номенклатури озброєння, військової, спеціальної техніки та матеріальних засобів;

- п.10 МНС Росії очолює Міністр Російської Федерації у справах цивільної оборони, надзвичайних ситуацій та ліквідації наслідків стихійних лих, що призначається на посаду Президента Російської Федерації після консультацій з Радою Федерації Федеральних Зборів Російської Федерації та звільнений з посади Президентом Російської Федерації Федерації.

- п.11 Міністр має заступників, кількість яких встановлюється Президентом України Федерації. Заступники Міністра призначаються на посаду та звільняються з посади Президентом Російської Федерації за поданням Міністра; призначення працівників федеральної протипожежної служби на посади найвищої начальницького складу та військовослужбовців рятувальних військових формувань на військові посади, для яких штатом передбачені військові звання вищих офіцерів, та звільнення від цих посад, а також продовження зазначеним співробітникам та військовослужбовцям строку служби здійснює Президент Російської Федерації.

Наведене свідчить про те, що незаконно утворене «Бердянское городское управление МЧС» у складі МНС Російської Федерації, у відповідності до прим. 1 до ст. 260 Кримінального кодексу України є воєнізованим формуванням.

У подальшому, а саме 20 травня 2022 року у приміщенні КП «МПРС» за адресою: м. Бердянськ, вул. Горького, 12, під головуванням представників окупаційної влади, а саме ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , проведено засідання трудового колективу КП «МПРС», на якому всім присутнім працівникам було запропоновано добровільно зайняти посади у незаконно утвореному на тимчасово окупованій території у складі окупаційної адміністрації органі влади, а саме «Бердянское городское управление МЧС».

Так, будучи працівниками Казенного підприємства «МОРСЬКА ПОШУКОВО-РЯТУВАЛЬНА СЛУЖБА» за керівництва та ініціативи ОСОБА_7 , останній, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 у травні 2022 року, більш точний час досудовим розслідуванням не установлений, зорганізувалися у стійке об`єднання для вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, об`єднавшись єдиним планом, який полягав у прийняті пропозиції представників окупаційної влади та зайняті посад у незаконно утвореному на тимчасово окупованій території воєнізованого формування, а саме «Бердянское городское управление МЧС», а також організації та вчинені умисних дій, спрямованих на допомогу окупаційній адміністрації держави-агресора, з метою завдання шкоди Україні шляхом: реалізації та підтримки рішень окупаційної адміністрації держави-агресора, зокрема, шляхом передачі матеріальних ресурсів КП «МПРС» представникам окупаційній адміністрації держави-агресора.

При цьому, між учасниками утвореної організованої групи розподілено функції та ролі, спрямовані на досягнення цього плану, відомого всім учасникам групи, наступним чином.

Так, у відповідності до контракту № 1414 від 31.03.2022, укладеного між КП «МПРС» та ОСОБА_7 , останній зобов`язаний:

п. 5.2. Якісно виконувати свої посадові обов`язки, керувати діями підлеглих, особисто приймати участь у керуванні судном та його експлуатації;

п. 5.2.4. Забезпечувати захист інтересів Роботодавця щодо судна, вантажу або рейсу плавання;

п. 5.2.6. Забезпечувати дотримання трудової дисципліни;

п. 5.2.7. Забезпечувати організацію загально суднової документації фінансово-господарської діяльності судна;

п. 5.5. Не допускати, зокрема, розкрадання власності Роботодавця, контрабанди, протизаконних дій;

п. 6. Працівник несе повну матеріальну відповідальність за шкоду, нанесену роботодавцю, внаслідок порушення покладених на нього трудових обов`язків.

Таким чином, ОСОБА_7 , маючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції виступив організатором вчинення вказаного злочину, до функцій якого входило організація та керування діями інших членів групи під час вчинення злочинів, шляхом надання відповідних вказівок.

У свою чергу, ОСОБА_6 , будучи підлеглим ОСОБА_7 , обіймаючи посаду моториста 1 класу - матроса 1 класу ПРК-03, діючи у відповідності до контракту № 1423 від 31.03.2022, укладеного між ОСОБА_6 та КП «МПРС», та маючи обов`язок, не допускати, зокрема, розкрадання власності роботодавця, контрабанди, протизаконних дій, тощо, виступив соорганізатором вчинення злочинів, забезпечуючи виконання вказівок ОСОБА_7 .

При цьому, ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 відведено роль виконавців злочинів.

Так, у період часу з 08.05.2023 по 23.05.2023 ОСОБА_7 та ОСОБА_6 з метою організації та подальшого вчинення злочину, неодноразово проводили агітаційні бесіди з працівниками КП «МПРС», що знаходилися у м. Бердянськ Запорізької обл. щодо необхідності співпраці з представниками окупаційної влади та зайняття посад в незаконно утворених останніми воєнізованих формувань.

Таким чином, 23.05.2022, перебуваючи у приміщенні Морського рятувального підцентру у м. Бердянську КП «МПРС» (далі - МРП у м. Бердянську КП «МПРС») за адресою: Запорізька обл., м. Бердянськ, вул. Горького, 12, діючи у складі організованої групи, будучи об`єднані спільним злочинним умислом, діючи на виконання заздалегідь розробленого злочинного плану та відведених ролей, а також на виконання вказівок та порад ОСОБА_7 , останній, а також ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 прийняли пропозицію представників окупаційної влади, а саме ОСОБА_11 та ОСОБА_12 та добровільно погодилися а участь у незаконно утвореному на тимчасово окупованій території воєнізованому формуванні, а саме «Бердянское городское управление МЧС», шляхом призначення на наступні посади:

- ОСОБА_7 - начальника морської пошукової служби спасіння;

- ОСОБА_6 - матроса-моторист ПСК-03;

- ОСОБА_8 - капітана-координатора;

- ОСОБА_10 - капітана-координатора;

- ОСОБА_9 - капітана-координатора, де у подальшому приступили до несення служби.

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 7 ст. 111-1 КК України, а саме в умисних діях, вчинених у складі організованої групи, спрямованих на добровільну участь громадянина України в незаконному воєнізованому формуванні, створеному на тимчасово окупованій території.

У подальшому, продовжуючи діяти у складі організованої групи на виконання заздалегідь розробленого плану та розподілених ролей, діючи всупереч наданих керівництвом КП «МПРС» вказівок про вжиття заходів щодо приховування майна підприємства від представників держави-агресора та окупаційної влади, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , будучи матеріально-відповідальними особами відповідно до вищевказаних контрактів, а також договору № 4-03 про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність від 06.07.2018, вступивши у співпрацю з представниками окупаційної влади, зокрема ОСОБА_12 організували передачу матеріальних цінностей КП «МПРС» останнім за наступних обставин.

Протягом травня 2022 року, погодившись обійняти посади у незаконно утвореному «Бердянское городское управление МЧС» ОСОБА_7 та ОСОБА_6 неодноразово, погрожуючи залученням озброєних представників окупаційної влади, надали вказівки працівникам МРП у м. Бердянську КП «МПРС» передати останнім заздалегідь переховане з метою збереження, майно підприємства.

При цьому, у період часу з 20.05.2022 по 30.05.2022 ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , перебуваючи в м. Бердянськ Запорізької обл., організували та особисто вчинили добровільну передачу представникам окупаційної влади пошуково-рятувального катеру «ПРК-03» та обладнання, що перебувало на ньому згідно до додатку № 1 договору № 4-03 про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність від 06.07.2018.

Також, у зазначений період часу, на виконання заздалегідь розробленого плану та відведених ролей, діючи на виконання вказівок ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , погодившись на співпрацю з представниками окупаційної влади та зайняття посад у незаконно утворених органах державної влади, ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 добровільно передали останнім наявні в них матеріальні цінності КП «МПРС».

Отже, у такий спосіб, залучивши до вчинення злочинів проти основ національної безпеки України вищевказаних осіб та утворивши організовану групу, заздалегідь розподіливши ролі та обов`язки, ОСОБА_13 за участю співорганізатора ОСОБА_6 , виконаців ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , з метою завдання шкоді Україні, бажаючи здійснювати дискредитацію органів державної влади України та встановлення на окупованих територіях проросійських напрямку діяльності та ідей, для забезпечення роботи морських пошуково-рятувальних служб окупаційної влади передали останнім матеріальні цінності КП «МПРС».

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України, а саме в умисних діях, вчинених у складі організованої групи, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво) та окупаційній адміністрації держави-агресора, вчинені громадянином України з метою завдання шкоди Україні шляхом: реалізації рішень і дій держави-агресора та окупаційної адміністрації держави-агресора, підготовки та передачі матеріальних ресурсів представникам держави-агресора та окупаційній адміністрації держави-агресора.

За викладених обставин, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 7 ст. 111-1, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України, підозрюється: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Волноваха Донецької області, громадянин України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , якому 27.01.2024 складено письмове повідомлення про підозру.

У зв`язку із тим, що ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України, це позбавило орган досудового розслідування можливості вручити письмове повідомлення про підозру від 27.01.2024 у день складення, та наявної інформації про місце його проживання на тимчасово окупованій території України, зазначені повідомлення та повістки про необхідність явки до Головного слідчого управління Національної поліції України відповідно до вимог ст.ст. 111, 135, ч. 1 ст. 278 КПК України направлено у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Під час досудового розслідування установлено обставини, які дають обґрунтовані підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, які підтверджуються матеріалами кримінального провадження, зокрема:

- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 09.12.2022, ОСОБА_15 від 15.12.2022, які повідомили про те, що ОСОБА_7 добровільно перейшов на бік окупантів, розпочав співпрацювати з окупаційною владою рф на території Запорізької області та погодився передати матеріальні цінності, в тому числі пошуково - рятувальний катер ПРК-03, яке належало КП «Морська пошуково - рятувальна служба» та в подальшому перейшов працювати в окупаційний орган влади, який виконує на окупованих територіях ті ж самі функції що і КП «МПРС»;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 09.12.2022, яка повідомила про те, що ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_6 прийняли рішення залишитися на окупованій частині України на тих самих посадах в структурі окупаційних органів влади, з метою заробітку грошових коштів. Крім того, ОСОБА_7 був задоволений фактом окупації Запорізької області та добровільно вступив на посаду окупаційного органу МЧС ДНР/ЛНР;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 15.12.2022, ОСОБА_18 від 15.12.2022, які повідомили про те, що ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 добровільно погодились співпрацювати з окупаційними адміністраціями на території Запорізької області та перейшли в підрозділ окупаційного органу влади - МЧС рф. Також, пошуково- рятувальний катер ПРК-03 та окреме майно, відповідальним за яке визначено ОСОБА_7 , було передано окупаційним органам влади та яке перебуває в експлуатації працівників МЧС рф.

- протоколом огляду інформації, яка міститься в глобальній мережі інтернет від 16.12.2022, відповідно до якого встановлено наявність в телеграм - каналі «Валькирия» відеозапису, на якому відображено невстановлених осіб, які дають концерт з відомими російськими піснями. Також на відеозаписі відображено ОСОБА_7 , який демонстрував задоволення від проведення концерту та тримав прапор країни агресора - рф. Крім того, під відеозаписом, міститься допис про те, що ОСОБА_7 є колаборантом та займає пост в підрозділі окупаційної влади - МЧС рф;

- документами, вилученими 03.02.2023 в ході проведення тимчасового доступу до речей і документів, які перебувають у володінні КП «МПРС», а також, документами, які було надано КП «МПРС» на підставі запиту про надання інформації відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 ;

- протоколом огляду інформації від 03.02.2023 за участю свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , які в ході огляду повідомили, що на відезозаписі зображено ОСОБА_7 ;

- протоколами допиту свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 від 03.02.2023, які повідомили, що після перегляду фрагменту відеозапису, який було надано слідчим, останні впізнали на відеозаписі ОСОБА_7 , який раніше працював в КП «МПРС» та в подальшому після окупації, погодився співпрацювати з окупаційними органами;

- протоколами допиту свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_20 від 03.02.2023, які повідомили, що ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 добровільно погодились співпрацювати з окупаційними адміністраціями на території Запорізької області та перейшли в підрозділ окупаційного органу влади - МЧС рф. Також, пошуково- рятувальний катер ПРК-03 та окреме майно, відповідальним за яке визначено ОСОБА_7 , було передано окупаційним органам влади та яке перебуває в експлуатації працівників МЧС рф;

- висновком експерта № СЕ-19/111-23/7642-ПЧ від 24.02.2023, відповідно до якого підписи від імені ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які містяться в договорі № 4-03 про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність від 06.07.2018 та в додатку № 1 вказаного договору, виконані останніми;

- протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем № 65/5/І/7-1475 від 05.06.2023 відносно ОСОБА_8 ;

- протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем № 65/5/І/7-1476 від 05.06.2023 відносно ОСОБА_10 ;

- протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем № 65/5/І/7-1477 від 05.06.2023 відносно ОСОБА_7 ;

- протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем № 65/5/І/7-1478 від 05.06.2023 відносно ОСОБА_7 ;

- протоколами допиту свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_20 , ОСОБА_19 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_21 , які повідомили про те, що на момент захоплення м. Бердянськ все майно, яким ОСОБА_7 та ОСОБА_6 користувались, знаходилось у розпорядженні ОСОБА_7 . Крім того, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на вимогу представників держави агресора рф, добровільно передали все майно, а саме катер та майно, яке знаходилось в ньому, для подальшого використання у своїй діяльності окупаційним органом - МЧС рф;

- протоколом огляду інформації, яка міститься в глобальній мережі Інтернет від 26.10.2023, відповідно до якого встановлено наявність веб - сайту МЧС рф, на якому містяться нормативні акти, якими регламентується вказаний орган;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Ураховуючи, що підозрюваний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на тимчасово окупованій території України та уникає від явки до органу досудового розслідування, слідчим 05.02.2024 оголошено у розшук, в тому числі міжнародний, що дає підстави вважати, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

З урахуванням того, що всі необхідні та можливі слідчі (розшукові) й інші процесуальні дії були виконанні, а проведення інших слідчих (розшукових) дій без участі підозрюваного не можливо, 23.02.2024 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001028 зупинено на підставі

п. 4 ч. 1 ст. 280 КПК України

На даний час існують сукупність підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема:

- існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Вказаний ризик обґрунтовується тим, що підозрюваному повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжких злочинів проти основ національної безпеки, вчинених організованою групою, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, та з метою уникнення відповідальності може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, у тому числі на території, яка тимчасово окупована. Разом з цим, під час досудового розслідування підозрюваний жодного разу не з`явився на виклики слідчого, прокурора, при цьому, про поважність причин неявки не повідомив;

- існують ризики, передбачені п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Вказаний ризик обґрунтовується тим, що на даний час у вказаному кримінальному провадженні не встановленні всі обставини, які підлягають доказуванню, зокрема не встановлено всіх учасників організованої групи, тому для уникнення покарання за скоєння особливо тяжкого злочину підозрюваний може самостійно або за допомогою інших осіб знищити, сховати або спотворити речі і документи, які можуть мати значення речових доказів у кримінальному провадженні та які на даний час не відшукані органом досудового розслідування. При цьому, вказане підтверджується показами свідків. Окрім цього, перебуваючи на волі підозрюваний зможе попередити інших потенційних підозрюваних осіб, які наразі не встановлені органом досудового розслідування, надавши їм відповідні настанови та поради щодо подальших спільних дій, а також обговорити з ними спільну версію своєї невинуватості у злочині, таким чином перешкоджати провадженню іншим чином;

- існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні. Так, перебуваючи на волі, підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності для себе, своїх спільників, може вчинити дії направлені на примушення до зміни наданих раніше свідчень допитаними особами. Зокрема, обґрунтованість ризику обумовлена тим, що підозрюваний чітко усвідомлює осіб, хто може свідчити проти нього, зокрема серед числа працівників КП «МПРС»;

- існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обґрунтовується тим, що підозрюваний може і надалі вчиняти кримінальне правопорушення, оскільки встановленими на даний час відомостями підтверджується той факт, що підозрюваний досі приймає сторону окупаційної влади рф, їхні погляди та переконання.

У судовому засіданні прокурор внесене клопотання підтримав з викладених у ньому підстав, просив обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник в судовому засіданні в режимі відео конференції просила залишити вирішення питання про запобіжний захід на розсуд суду.

Заслухавши обґрунтування клопотання сторони обвинувачення, захисника, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, надані докази захисниками, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку,встановлених законом.

Згідно ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, який перебуває на тимчасово окупованій території України, розмір застави не визначається.

Наряду з вказаним, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), а відтак слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя не погоджується з доводами сторони захисту та вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушень, інкримінованих йому стороною обвинувачення.

Прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема ОСОБА_6 буде продовжувати переховуватися від органу досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя також враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та надходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний буде продовжувати переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні вважає недостатньою застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Обов`язковою умовою для здійснення міжнародного розшуку з метою екстрадиції є чинне процесуальне рішення про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що передбачено нормою національного законодавства, а саме статтею 575 КПК України передбачено, що видача особи в Україну може бути запитана лише на підставі ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо така видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності.

Разом з цим, зазначена вимога міститься і у ч. 2 ст. 58 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, згідно з якою до запиту про видачу особи для здійснення кримінального переслідування в обов`язковому порядку повинна долучатись завірена постанова про взяття під варту. Аналогічні вимоги передбачені Європейською конвенцією про видачу правопорушників 1957 року.

Так, згідно Інструкції про порядок використання правоохоронними органами можливостей Національного центрального бюро Інтерполу в Україні у попередженні, розкритті та розслідуванні злочинів, затвердженої наказом МВС України, Генеральної прокуратури України, Служби безпеки України, Держкомкордону, Державної митної служби України від 09.01.1997 року №3/1/2/5/2/2, підставою для міжнародного розшуку громадян України є запит правоохоронного органу надісланий до НЦБ. НЦБ вивчає одержані матеріали, при потребі запитує в ініціатора додаткові відомості і, за прийнятими Інтерполом правилами, надсилає запит до Генерального секретаріату Інтерполу або в Національне центральне бюро Інтерполу відповідної країни. Про здійснений запит НЦБ письмово інформує ініціатора, який після цього зобов`язаний негайно повідомляти нові відомі факти щодо розшукуваних для коригування розшукових заходів за кордоном.

Частина 6 статті 193 КПК України містить імперативну норму, з якої слідує, що слідчий суддя обирає запобіжний захід за відсутності підозрюваного, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний оголошений у розшук.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статей Конвенції випадків до процедури, встановленої законом.

З огляду на вищевикладене слідчий суддя вбачає наявність достатніх підстав для задоволення клопотання слідчого, так як матеріали клопотання обґрунтовано та прокурором в судовому засіданні передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України та наявність ризиків, а саме, те що підозрюваний має можливість переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду та фактично вже переховується від слідства; може знищити, сховати або спотворити документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; має можливість незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; схильний вчинити інше кримінальне правопорушення, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні вважає недостатньою обрання більш м`якого запобіжного заходу та наряду з вказаним доведено, що підозрюваний перебуває у розшуку

Відповідно до абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, який перебуває на тимчасово окупованій території України, розмір застави не визначається.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дії слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 2, 40, 131, 132, 176-178, 183, 184, ч. 6 ст. 193, 194, 575 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України капітана поліції ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 3 ст. 28 ч. 7 ст. 111-1, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України - задовольнити.

Обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Волноваха Донецької області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Роз`яснити, що у такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1