Справа № 487/2988/25
Провадження № 1-кп/487/514/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2025 Заводський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2

за участі прокурора: ОСОБА_3

потерпілої: ОСОБА_4

законного представника потерпілої: ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у місті Миколаєві кримінальне провадження, внесеному до ЄРДР № 0000107 від 17.04.2025 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, із середньою освітою, одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст. 162 КК України, суд,

ВСТАНОВИВ:

17.04.2025 біля о 00 30 год. у ОСОБА_6 виник кримінальний-протиправний умисел, направлений на незаконне проникнення до житла, а саме до квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , власником якої являється ОСОБА_4 .

Так, всупереч ст. 30 Конституції України, згідно якої кожному гарантується недоторканість до житла чи іншого володіння особи та не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, інакше як за вмотивованим рішеннями суду, реалізуючи свій кримінальний протиправний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, ОСОБА_6 шляхом вибивання вхідних дверей тамбуру квартири, незаконно проник до квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_4 відповідно до договору №3283 куплі продажу нерухомого майна.

Крім того, ОСОБА_6 17.04.2025 о 00 30 год. незаконно перебуваючи у квартирі АДРЕСА_4 , де у нього виник кримінально протиправний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень малолітній потерпілій ОСОБА_7 . Після чого ОСОБА_6 , реалізуючи свій протиправний умисел на спричинення тілесних ушкоджень, зайшов до спальної кімнати, де відпочивала малолітня потерпіла ОСОБА_7 разом з матір`ю ОСОБА_5 та сидячи на ліжку поруч з матір`ю малолітньої потерпілої ОСОБА_7 , безпричинно наніс один удар своєю рукою в область голови ОСОБА_7 , після чого тримав своєю рукою за голову та сильно її стискав.

В результаті кримінально протиправних дій ОСОБА_6 , потерпіла ОСОБА_7 отримала тілесні пошкодження у вигляді забою та синця м`яких тканин скроневої ділянки голови, зовнішнього кута лівого ока та надбрівної ділянки, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в скоєному визнав частково. Докладніше пояснив суду, що 17.04.25 року, біля 20 30 год. вечора до нього приїхав знайомий з алкогольними напоями. Зайшла розмова про розлучення товариша, обвинувачений запропонував познайомитись з сусідкою , яка також була розлучена. ОСОБА_8 повідомив, що спустився біля 12 00 год. ночі на 1 поверх до цієї дівчини, в них виник із нею конфлікт по його винні. Після чого піднявся до себе на поверх, а далі повідомив, що повністю все не пам`ятає, через сильне алкогольне сп`яніння . Обвинувачений пояснив , що прийшов в себе, вже коли побачив потерпілу ОСОБА_4 , яка є власницею квартири. Як опинився у квартирі сусідів і що робив не пам`ятає, думав , що це його квартира, зайшов і впав на ліжко. Коли впав на ліжко побачив жінку, та дитину, як вийшов з квартири обвинувачений також не пам`ятає. Потерпіла повідомила, що викличе поліцію, на що обвинувачений погодився, та чекав приїзду у себе в квартирі. Чи були нанесенні тілесні ушкодження також повністю не пам`ятає повідомив, що намагався дитину втримати бо дівчинка злякалася та намагалася встати з ліжка.

Не дивлячись на часткове визнання вини ОСОБА_6 , вина обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень підтверджується наступними доказами дослідженими в суді.

Допитана в судовому засідання у якості потерпілої ОСОБА_4 показала суду, що 17.04.2025 біля 00 20 год., вона вийшла на вулицю до під`їзду свого будинку, погодувати котів, донька з внучкою в цей час спали в своїй спальній кімнаті. Вхідні двері до квартири вона не зачиняла на замок, а ось вхідні двері до тамбуру квартири, зачинила на замок та пішла по своїм справам. Погодувавши котів, біля 00 26 год. вона зайшла до під`їзду та побачила на першому поверсі, біля квартири АДРЕСА_5 , де проживає сусідка ОСОБА_9 , свого сусіда ОСОБА_10 , який проживає навпроти її тамбуру в квартирі АДРЕСА_6 . Почула, що вони між собою сваряться, потерпіла подумала, що у них відносини, та вийшла ще на декілька хвили з під`їзду аби їм не заважати. Згодом через декілька хвилин потерпіла вже знову зайшла в під`їзд, сусідів вже не було, далі піднялась на 6-й поверх, до своєї квартиру. Побачила, що двері в тамбурі відчинені, почала підходити ближче почула чоловічий голос. Згодом побачила, що в спальній кімнаті, де на одному ліжку спали донька з внучкою сидить зі сторони доньки сусід ОСОБА_8 , який тримає за голову онучку ОСОБА_11 та доньку ОСОБА_12 тримає дуже сильно за горло. ОСОБА_10 сидів збоку, та нахилившись тримав дуже сильно всією лівою рукою онучку, а ось правою рукою душив доньку та промовляв щось незрозуміле. Потерпіла коли все це побачила, була у шоковому стані, не знала, що потрібно робити та намагалась відволікти ОСОБА_10 , що саме йому на той час говорила не запам`ятала. На її слова ОСОБА_10 пішов за нею та донька з онучкою теж, коли він вийшов до під`їзду, вони встигли заскочити до квартири та зачинили двері до квартири з середини та викликали поліцію.

Допитана в судовому засідання у якості свідка ОСОБА_5 показала суду, що обвинуваченого бачила один раз у житті . 17.04.25 потерпіла з дитиною десь біля 23 00 год. заснули на одному ліжку. Прокинулася від того, що не було чим дихати, і від свого крику, коли відкрила очі побачила над собою чоловіка з бородою. Потерпіла в цей момент була в стресовому стані, через що не могла поворухнутися. Краєм ока побачила, що обвинувачений тримав дитину за обличчя, в дівчинки почалась паніка, вона кричала. На, що обвинувачений погрожував. Потерпіла почала хвилюватися за дитину та намагалась заспокоїти її. Розуміючи, що знаходиться в квартирі одна і на допомогу їм ніхто не прийде. Потерпіла думала, що може це крадій, запропонувала йому гроші, та просила не чіпати дитину, бо її не можна нервувати. Обвинувачений не реагував та продовжував тримати рукою дитину. Через деякий час потерпіла, почула голос матері ОСОБА_4 , яка зайшла до кімнати. Обвинувачений побачивши ОСОБА_4 одразу встав з ліжка. В цей час свідок взяла дитину вдягнули куртки та вибігли у коридор. Мати намагалась відволікти обвинуваченого, на що він пішов в сторону матері зі словами «дивись мені в очі». Обвинувачений побачив, як потерпілі вибігли пішов за ними. Вони розминулися в холі, в потерпілої був час забігти в квартиру та закрити двері. Обвинувачений не знайшовши нікого в коридорі, побіг до квартири, та стукав у двері з погрозами. В цей час потерпіла викликала поліцію

Протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 17.04.2025, згідно якого ОСОБА_4 повідомила про те, що у 17.04.2025 біля 00 - 40 год. невідома особа шляхом вибиття дверей проникла до її квартири АДРЕСА_4 та застосувала фізичне насилля відносно її доньки ОСОБА_5 та онуки ОСОБА_7 .

Протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 17.04.2025, згідно якого ОСОБА_5 повідомила про те, що у 17.04.2025 біля 00 - 40 год. невідома особа проникла до квартири АДРЕСА_4 та застосувала фізичне насилля відносно її доньки ОСОБА_7 .

Договором купівлі продажу нерухомого майна № 3283 від 13.04.1999, згідно якого ОСОБА_4 придбала у власність квартиру АДРЕСА_4 .

Протоколом огляду місця події від 17.04.2025 з фото фіксацією, де зафіксовано огляд приміщення квартири АДРЕСА_4 та тамбур біля квартири де зокрема зафіксовано пошкодження вхідних дверей та пошкодження замку на дверях.

Висновком судово медичної експертизи № 287 від 25.04.2025, проведеної на виконання постанови дізнавача від 18.04.2025, згідно якої зокрема встановлено, що:

1.(1,2,3,6,7). У ОСОБА_7 мають місце тілесні пошкодження у вигляді забою та синця м`яких тканин скроневої ділянки голови, зовнішнього кута лівого ока та надбрівної ділянки.

Дані тілесні пошкодження могли утворитися від однієї ударної дії тупими твердими предметами, з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли бути руки, ноги та інші предмети, з давністю утворення біля 4 діб до часу огляду.

По ступеню тяжкості дані тілесні пошкодження відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень (кожне).

2.(4). При нанесені тілесних пошкоджень потерпіла могла бути звернена передньою поверхнею тіла до нападника (нападників).

3.(5). Утворення даних тілесних пошкоджень при самовільному падінні тіла з положення стоячи на виступаючу поверхню з прискорення так без нього не виключається.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.04.2025 під час якого потерпіла ОСОБА_4 впізнала ОСОБА_6 , як особу яка проникла до її квартири та нанесла потерпілій ОСОБА_7 тілесні ушкодження, на знімку № 2.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.04.2025 під час якого свідок ОСОБА_5 впізнала ОСОБА_6 , як особу яка проникла до квартири та нанесла потерпілій ОСОБА_7 тілесні ушкодження, на знімку № 3.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.04.2025 під час якого потерпіла ОСОБА_7 впізнала ОСОБА_6 , як особу яка проникла до квартири та нанесла потерпілій їй тілесні ушкодження, на знімку № 1.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 28.04.2025 за участю потерпілої ОСОБА_4 , та відеозаписом до нього під час проведення якого потерпіла розповіла про обставини вчинення ОСОБА_6 17.04.2025 біля 00 30 год. кримінального правопорушення, а саме не законного проникнення до її квартири АДРЕСА_4 та нанесла потерпілій її онучці ОСОБА_7 тілесні ушкодження.

Таким чином, аналізуючи наведене, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень доведена повністю. Дії обвинуваченого, суд вважає за необхідне кваліфікувати за ч. 1 ст. 162 КК України, а саме як незаконне проникнення до житла та за ч.1 ст. 125 КК України, як умисне спричинення легких тілесних ушкоджень.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує вимоги пунктів 1 та 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», а також характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених ним кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, офіційно не працює, на обліку у лікаря нарколога та психолога не перебуває, раніше не судимий. Обставин, що обтяжують або пом`якшують показання судом не встановлено, та стороною обвинувачення в обвинувальному акті не зазначено.

Враховуючи вищевикладені обставини, принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, позиції потерпілої сторони, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, визначеному санкцією ч.1 ст.125 КК України; у виді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, визначеному санкцією ч.1 ст.162 КК України.

При цьому з урахування положень ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень остаточно призначивши покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді штрафу

Саме таке покарання суд вважає справедливим, пропорційним, необхідним і достатнім для виправлення винного та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень і, в даному випадку мета застосування кримінального покарання буде досягнута.

Запобіжний захід не обирався.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Керуючись ст.ст.349, 368, 370, 394, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.1 ст.125, ч.1 ст. 162 КК України та призначити покарання:

- по ч.1 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.;

- по ч.1 ст. 162 КК України у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп.

Запобіжний захід не обирати.

Речові докази по справі, а саме оптичний DVD-R диск зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити сторонам.

Суддя ОСОБА_1