Справа № 342/200/25
Провадження № 1-кп/342/104/2025
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городенка кримінальне провадження №0000180 від 17.10.2024 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ясенів-Пільний, Городенківського району Івано-Франківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, працюючого у Філії «Перспектив» ПрАТ «Зернопродукт МХП» м. Городенка, на посаді тракториста, на утриманні нікого не має, який депутатом не являється, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 вчинив умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Кримінальне правопорушення було вчинено при наступних обставинах.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Обов`язковість судового рішення згідно зі ст. 129 Конституції України є однією з основних засад судочинства.

Частиною 2 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Як установлено ст. 298 КУпАП, яка кореспондується із ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Постановою Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 13 листопада 2023 року у справі №342/1182/23 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Однак, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про наявність постанови суду, яка набрала законної сили та, якою його позбавлено права керувати транспортними засобами, будучи ознайомлений з нею, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, та маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч.2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, всупереч рішенню суду, 17.10.2024 близько о 08:08 години, рухаючись по вулиці Станіславська, що у м. Городенка Коломийського району Івано-Франківської області, повторно, грубо ігноруючи норми законодавства у частині дотримання Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2021 керував транспортним засобом марки «Mitsubishi Outlander» із державним реєстраційним номером НОМЕР_1 та був зупинений працівниками СРПП відділення поліції № 2 (м. Городенка) Коломийського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області, під час виконання ними своїх службових обов`язків, на підставі ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» та викликано слідчо-оперативну групу.

Унаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_4 постанова №342/1182/23від 13.11.2023 винесена суддею Городенківського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , добровільно виконана не була, що порушило один із основних принципів судочинства обов`язковість судових рішень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, визнав повністю.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що учасники судового розгляду не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що постановою Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 13 листопада 2023 року у справі №342/1182/23 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Даною постановою було призначено йому покарання у виді штрафу розміром 17 000 гривень з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Знаючи про заборону керування, усвідомлюючи що порушує закон 17.10.2024 близько о 08:08 години, керував транспортним засобом марки «Mitsubishi Outlander» по вулиці Станіславська, що у м. Городенка Коломийського району Івано-Франківської області, де був зупинений працівниками поліції. Щиро розкаявся у вчиненому, просив суворо його не карати. Ствердив, що засуджує свою поведінку і більше такого вчиняти не буде.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Таким чином суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.382 КК України, як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання суд враховує, що згідно ст. 12 КК України, скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення відноситься до нетяжкого злочину.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також судом враховується індивідуальний ступінь кримінального правопорушення, спосіб посягання, форму та ступінь вини обвинуваченого, а також особу обвинуваченого.

Так обвинувачений ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягався, позитивно характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах КНП «Городенківська БЛІЛ», працює у Філії «Перспектив» ПрАТ «Зернопродукт МХП» м. Городенка, на посаді тракториста, неодружений, є особою молодого віку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

У досудовій доповіді Коломийського районного сектору № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області зроблено висновок, що за результатами аналізу інформації, яка характеризує особистість обвинуваченого, його способу життя, а також історії правопорушень можна сказати, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється, як середній, тому беручи до увагу вищенаведене, Коломийський районний сектор № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області вважає, що виправлення особи без ізоляції від суспільства можливе та не становить високої небезпеки для суспільства чи окремих осіб.

Згідно ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У судовому засіданні прокурор просив врахувати дані про особу обвинуваченого та обставини вчинення ним вказаного кримінального правопорушення і призначити йому покарання у виді позбавлення волі 2 роки зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Отже, враховуючи ступінь тяжкості вчинення кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, відношення винного до скоєного, що виразилось у його щирому каятті та засудженні своєї протиправної поведінки, пом`якшуючі покарання обставини, відсутність обтяжуючих покарання обставини, позицію прокурора щодо міри покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд дійшов висновку про можливість виправлення і перевиховання ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства, тому призначає йому покарання у межах санкції ч.1 ст.382 КК України у виді позбавлення волі 2 (два) роки, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, із встановленням йому іспитового строку 1 (один) рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

На думку суду, саме таке покарання буде необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню ним нових злочинів, так як іспитовий строк дисциплінує засуджених, привчає їх до додержання законів, нагадує їм, що вони не виправдані, а проходять випробування, від результату якого залежить їх подальша доля - звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне її відбування.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373, 374, 376, 395 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 ( два ) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до вимог ч. 1, ч. 3 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Рочовий доказ: оптичний диск DVD-R із відеофайлами "0000000__0007", який зберігається при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження №0000180.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Городенківський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку, вручається обвинуваченому та прокурору, негайно після проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, надіслати копію даного вироку суду не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1