УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №712/7255/25

Провадження №1-кс/712/2752/25

30.05.2025 м. Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні у залі суду у м. Черкаси клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

До Соснівського районного суду м. Черкаси надійшло клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000188 від 25.09.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 436-2 та ч. 3 ст. 436-2 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим відділом УСБУ в Черкаській області розслідується кримінальне провадження №0000188 від 25.09.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 436-2 та ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Громадянка України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у тому, що вона перебуваючи у м. Смілі Черкаської області, під час особистої телефонної розмови 25.11.2024 виправдовувала збройну агресію російської федерації проти України, чим вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 436-2 КК України.

Крім того, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у тому, що вона у період з 05.12.2024 по 10.12.2024, перебуваючи у м. Смілі Черкаської області, під час особистих телефонних розмов неодноразово повторно виправдовувала та заперечувала збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році, чим вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 436-2 КК України.

13 березня 2025 року ОСОБА_5 було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 436-2 та ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Постановою заступника керівника Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_6 від 07.05.2025 строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 13.06.2025.

Відповідно до інформаційних довідок з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 428798788, №428798910, №428798998 від 27.05.2025, підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві приватної власності належать:

житловий будинок, загальна площа 40,9 м2 житлова площа 30,7 м2 за адресою: АДРЕСА_1 ;

земельна ділянка, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2.5134 га., кадастровий номер №:02:000:4012, яка розташована Кіровоградська область, Новомиргородський район, с/рада Дібрівська;

земельна ділянка, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1.1553 га., кадастровий номер №:02:000:4011, яка розташована Кіровоградська область, Новомиргородський район, с/рада Дібрівська.

Посилаючись на те, що у санкції статтей, які інкримінуються ОСОБА_5 передбачено покарання у виді конфіскації майна, тому з метою недопущення зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню та виконанню вироку суду в частині конфіскації майна, слідчий за погодженням з прокурором звернувся з даним клопотанням до суду.

У судове засідання слідчий та прокурор не прибули. Згідно з наявною у матеріалах справи заявою слідчий просить розглянути клопотання за його відсутності.

На підставі частини 2 статті 172 КПК України розгляд клопотання здійснюється без повідомлення підозрюваної.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, враховуючи неприбуття у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження у суді не здійснюється.

Вивчивши клопотання та дослідивши додані до нього матеріали, слідчий суддя зазначає про таке.

З матеріалів клопотання та доданих до нього матеріалів слідчим суддею встановлено, що проводиться досудове слідство по кримінальному провадженню №0000188 від 25.09.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 436-2 та ч. 3 ст. 436-2 КК України.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у тому, що вона перебуваючи у м. Смілі Черкаської області, під час особистої телефонної розмови 25.11.2024 виправдовувала збройну агресію російської федерації проти України, чим вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 436-2 КК України.

Крім того, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у тому, що вона у період з 05.12.2024 по 10.12.2024, перебуваючи у м. Смілі Черкаської області, під час особистих телефонних розмов неодноразово повторно виправдовувала та заперечувала збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році, чим вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 436-2 КК України.

13 березня 2025 року ОСОБА_5 було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 436-2 та ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Постановою заступника керівника Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_6 від 07.05.2025 строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 13.06.2025.

Відповідно до інформаційних довідок з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 428798788, №428798910, №428798998 від 27.05.2025, підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві приватної власності належать:

житловий будинок, загальна площа 40,9 м2 житлова площа 30,7 м2 за адресою: АДРЕСА_1 ;

земельна ділянка, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2.5134 га., кадастровий номер №:02:000:4012, яка розташована Кіровоградська область, Новомиргородський район, с/рада Дібрівська;

земельна ділянка, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1.1553 га., кадастровий номер №:02:000:4011, яка розташована Кіровоградська область, Новомиргородський район, с/рада Дібрівська.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з положеннями частини п`ятої ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 1 статті 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Європейський суд з прав людини, неодноразово підкреслював, що в разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як обшуки з метою отримання доказів вчинення протиправних діянь, вилучення майна або арешт майна, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь та на рішення ЄСПЛ у справі «Новоселецький проти України» (Заява №47148/99, рішення від 22.02.2005, остаточне рішення від 22.05.2005) Європейський суд з прав людини вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар.

Відповідно до пунктів 69, 73 рішення Європейського суду з прав людини від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» (SporrongandLonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

Під час судового розгляду клопотання встановлено, що метою накладення арешту на вказане вище нерухоме майно, є забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Таким чином, на підставі викладеного вище, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про накладення арешту на житловий будинок, загальною площею 40,9 м2 житлова площа 30,7 м2 за адресою: Черкаська область, м. Сміла, вул. Сергія Сімагова (колишня Добролюбова), будинок 23; земельну ділянку, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2.5134 га., кадастровий номер №:02:000:4012, яка розташована Кіровоградська область, Новомиргородський район, с/рада Дібрівська та земельну ділянку, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,1553 га., кадастровий номер №:02:000:4011, яка розташована Кіровоградська область, Новомиргородський район, с/рада Дібрівська підлягає задоволенню шляхом заборони відчужувати та розпоряджатися вказаним нерухомим майном.

Доказів негативних наслідків від застосування такого максимального заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Разом з тим, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до положень ст.174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Усі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінальних правопорушень, вірності кваліфікації, а також питання належності, допустимості, достовірності доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Відповідно до статті 175 Кримінального процесуального кодексу України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Керуючись ст. 132, 167, 170-173, 309, 370, 372, 375 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити повністю.

У рамках кримінального провадження №0000188 від 25.09.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України, накласти арешт на житловий будинок, загальною площею 40,9 м2 житлова площа 30,7 м2 за адресою: Черкаська область, м. Сміла, вул. Сергія Сімагова (колишня Добролюбова), будинок 23; земельну ділянку, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2.5134 га., кадастровий номер №:02:000:4012, яка розташована Кіровоградська область, Новомиргородський район, с/рада Дібрівська та земельну ділянку, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,1553 га., кадастровий номер №:02:000:4011, яка розташована Кіровоградська область, Новомиргородський район, с/рада Дібрівська, які належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони відчужувати та розпоряджатися вказаним нерухомим майном.

Ухвала підлягає до негайного виконання слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти діб.

Слідчий суддя ОСОБА_7