УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 року слідча суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції №4 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001830 від 19.05.2025

ВСТАНОВИЛА

В провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції №4 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001830 від 19.05.2025.

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні Шевченківського управління поліції ГУНП у м. Києві знаходяться матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001830 від 19.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

У клопотанні слідчий зазначає, що на теперішній час досудовим розслідуванням встановлено, що 19 травня 2025 року, о 13 годині 30 хвилин, працівниками СКП ВП №4 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Олени Теліги, 31/1, було зупинено гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який незаконно зберігав з метою збуту психотропні речовини.

19 травня 2025 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , затримано у порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України та в ході особистого обшуку виявлено та вилучено:

-6 поліетиленових пакетів з речовиною рослинного походження зеленого кольору, які було обмотано ізолентою та пакувальна стрічка які було вилучено та поміщено до пакету Національна поліція України з № CRI 1040929;

-Мобільний телефон Samsung фіолетового кольору в чохлі чорного кольору модель SM-A057F/DS, imei1 НОМЕР_1 , imei2 НОМЕР_2 , S/N НОМЕР_3 , з встановленою сім карткою з абонентським номером НОМЕР_4 який було вилучено та поміщено до пакету Національна поліція України з № CRI 1040928;

19 травня 2025 року слідчим було винесено постанову про визнання зазначених речей, вилучених в ході затримання в порядку ст. 208 КПК України, речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001830 від 19.05.2025.

У судове засіданні слідчий не з`явився будучи належним чином повідомлений.

В той же час, до суду від слідчої ОСОБА_6 , надійшла заява, у якій остання просила розглянути клопотання про арешт майна без її участі.

Крім того, до суду подано рапорт слідчої СВ ВП №4 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , у якому остання зокрема зазначила, що було повідомлено володільця вилученого майна про розгляд клопотання про арешт майна по кримінальному провадженню №001830 від 19.05.2025, а також долучено протокол огляду предметів від 26 травня 2025 року.

Володілець майна в судове засідання не з`явився.

Дослідивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, документи, що надійшли на адресу суду, слідча суддя приходить до наступного висновку.

Слідчою суддею встановлено, що провадженні Шевченківського управління поліції ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0001830.

19 травня 2025 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , затримано у порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України та в ході особистого обшуку виявлено та вилучено майно, яке 19.05.2025 постановою слідчого відділу поліції №4 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , визнано речовими доказами в даному кримінальному провадженні.

Статтею 131 КПК України арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч.3 ст.132 КПК України застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

Частиною 2 ст. 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду. Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Аналіз матеріалів клопотання дозволяє стверджувати про належний рівень обґрунтованості тверджень слідчого про те, що має місце вчинення кримінального правопорушення необхідного ступеня тяжкості.

Слідчий заявляє метою арешту майна є збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відтак належить врахувати положення ч. 11 ст. 170 КПК України, відповідно до якої заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, а також ч. 4 ст. 173 КПК України, відповідно до якої слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб. Вказані обставини, разом із розумністю та співрозмірністю обмеження права власності завданням кримінального провадження слідчий суддя оцінюватиме за допомогою критеріїв, що випрацювані практикою Європейського суду з прав людини щодо застосування положень статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

При цьому слідчий суддя, дослідивши клопотання, долучені до нього матеріали кримінального провадження не знаходить у висновках органу досудового розслідування та слідчого при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно, порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.

Разом з тим, можна дійти висновку, що клопотання слідчого відповідає вимогам та меті кримінального процесуального законодавства, оскільки існує сукупність підстав вважати, що інформація на речах, які вилучено 19.05.2025 року, в ході особистого обшуку, затриманого ОСОБА_5 , порядку статті 208 КПК України, може мати доказове значення в даному кримінальному провадженні, а також містити відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема, що підтверджується скерованим на адресу суду протоколом огляду.

Доказів настання невиправданих негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, у межах даного клопотання слідчого слідчим суддею не встановлено.

Приймаючи до уваги наведене, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом якого здійснюється розслідування у даному кримінальному провадженні, що слідча суддя дійшла висновку, що наявні достатні підстави для задоволення даного клопотання та застосування ініційованого слідчим заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, із забороною відчуження, користування та розпорядження.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 98, 168, 170-173, 309, 395, частиною другою статті 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно за адресою: м. Київ, вул. Олени Теліги, 31/1, в ході затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

-6 поліетиленових пакетів з речовиною рослинного походження зеленого кольору, які було обмотано ізолентою та пакувальна стрічка;

-мобільний телефон Samsung фіолетового кольору в чохлі чорного кольору модель SM-A057F/DS, imei1 НОМЕР_1 , imei2 НОМЕР_2 , S/N НОМЕР_3 , з встановленою сім карткою з абонентським номером НОМЕР_4 , із забороною відчуження, користування та розпорядження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду.

Слідча суддя ОСОБА_1