Провадження № 1-кс/752/2598/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному проваджені № 0000070, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 19.11.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло зазначене клопотання у якому прокурор відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 просить накласти арешт на майно, яке вилучено 18.03.2025 під час проведення обшуку житла та іншого володіння особи за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме: будинку та прибудинкової території з усіма спорудами, що на ній розміщені, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: мобільний телефон Iphone 12 Pro Maх S/N: НОМЕР_1 з сім-картою з абонентським номером НОМЕР_2 ; планшет з під`єднаною клавіатурою Tablet-LSIJOMQJ Surface Pro 7, S/N: 53 з зарядним пристроєм; статут ТОВ «МІНТЕРН» на 19 арк; протокол №1 загальних зборів учасників ТОВ «МІНТЕРН» від 24.12.2014 на 2 арк.; документи з вільними зразками підпису ОСОБА_4 на 15 арк.; документи щодо поставки товарів між ТОВ «МІНТЕРН», ІП «І-АР-СІ» та військовою частиною НОМЕР_3 Національної гвардії України на 61 арк.

Клопотання обґрунтоване тим, що СУ ГУ НП у мМашкевич. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000070 від 19.11.2024 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191 КК України.

Предметом досудового розслідування у даному кримінальному провадженні є факти можливого незаконного заволодіння службовими особами ТОВ «МІНТЕРН» у 2023 році грошовими коштами військової частини НОМЕР_3 Національної гвардії України шляхом зловживання своїм службовим становищем під час постачання комп`ютерної техніки та телекомунікаційного обладнання, у тому числі точок доступу MikroTik LHG 5 ас, які постачались на підставі Договору №510 від 13.11.2023, та накопичувачів dell 800 GB ssd sas write intensive (400-BDGV), які постачались на підставі Договору №500 від 10.11.2023.

18.03.2025, на підставі ухвали слідчого судді, проведено обшук житла та іншого володіння особи за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме: будинку та прибудинкової території з усіма спорудами, що на ній розміщені, за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено речі та документи, а саме: мобільний телефон Iphone 12 Pro Maх S/N: НОМЕР_1 з сім-картою з абонентським номером НОМЕР_2 ; планшет з під`єднаною клавіатурою Tablet-LSIJOMQJ Surface Pro 7, S/N: 53 з зарядним пристроєм; статут ТОВ «МІНТЕРН» на 19 арк; протокол №1 загальних зборів учасників ТОВ «МІНТЕРН» від 24.12.2014 на 2 арк.; документи з вільними зразками підпису ОСОБА_4 на 15 арк.; документи щодо поставки товарів між ТОВ «МІНТЕРН», ІП «І-АР-СІ» та військовою частиною НОМЕР_3 Національної гвардії України на 61 арк.

Прокурор зазначає, що вилучені у ході проведення обшуку речі та документи містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі підтверджують факт незаконного заволодіння грошовими коштами, призначеними для потреб оброни, такі речі та документи відповідають вимогам ст. 98 КПК України, тобто є речовими доказами.

Метою арешту майна прокурор у клопотанні зазначає збереження речових доказів.

На підставі зазначеного прокурор просить про задоволення клопотання.

Прокурор в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання про арешт майна без його участі, клопотання підтримав, просив задовольнити.

Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання про арешт майна повідомлявся належним чином.

Від представника власника майна ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 надійшло клопотання про проведення судового засідання без його участі. Також представник власника майна подав письмові заперечення в яких заперечив проти задоволення клопотання в частині арешту мобільного телефону з сім-картою та планшету, оскільки щодо зазначеного майна прокурор не обґрунтував та не довів, що зазначені речі відповідають ознакам речових доказів.

В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників кримінального провадження, відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про його задоволення з таких підстав.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000070 від 19.11.2024 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191 КК України.

18.03.2025, на підставі ухвали слідчого судді від 26.02.2025 у справі №752/26563/24 (провадження №1-кс/752/1874/25), проведено обшук житла та іншого володіння особи за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме: будинку та прибудинкової території з усіма спорудами, що на ній розміщені, за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено речі та документи, а саме: мобільний телефон Iphone 12 Pro Maх S/N: НОМЕР_1 з сім-картою з абонентським номером НОМЕР_2 ; планшет з під`єднаною клавіатурою Tablet-LSIJOMQJ Surface Pro 7, S/N: 53 з зарядним пристроєм; статут ТОВ «МІНТЕРН» на 19 арк; протокол №1 загальних зборів учасників ТОВ «МІНТЕРН» від 24.12.2014 на 2 арк.; документи з вільними зразками підпису ОСОБА_4 на 15 арк.; документи щодо поставки товарів між ТОВ «МІНТЕРН», ІП «І-АР-СІ» та військовою частиною НОМЕР_3 Національної гвардії України на 61 арк.

Постановою слідчого від 19.03.2025 вилучені під час обшуку речі та документи визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, що підтверджується копією постанови.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Правовою підставою арешту майна є положення ст. 170 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, що передбачено п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України. У цьому випадку за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У статті 98 КПК України визначені такі критерії щодо речових доказів: матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Матеріалами клопотання обґрунтовано, щовилучені під час обшуку речі (мобільний телефон з сім-картою та планшет) та документи містять чи можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, яке розслідується у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, зазначене майно відповідає ознакам, зазначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України, і має значення речових доказів.

Слідчим суддею встановлено, що заявлена прокурором у клопотанні мета щодо збереження речових доказів може бути досягнута шляхом застосування саме такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Щодо розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя враховує, що вказані критерії є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді.

Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. Водночас, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Beyeler проти Італії (Рішення Великої Палати від 5 січня 2000 року, заява № 33202/96, параграф 107). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (серед інших, James та інші проти Сполученого Королівства (Рішення від 21 лютого 1986 року, заява № 8793/79, параграф 50).

Прокурором доведено, що вищезазначене вилучене під час обшуку майно може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а застосування такого заходу забезпечення, як арешт майна, сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування та забезпечення збереження речових доказів.

Накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, а носить тимчасовий характер застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, тому відповідні обмеження є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження.

Слідчий суддя дійшов висновку про достатність підстав вважати, що в разі не застосування запобіжного заходу у виді арешту майна, існують ризики приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, яке має значення речового доказу для досудового розслідування.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна слідчий суддя не встановив.

Отже, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки, завдяки цьому заходу забезпечення кримінального провадження, може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звернувся із клопотанням.

З огляду на викладене, клопотання прокурора про арешт майна з метою збереження речових доказів підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 2, 7, 131-132, 170-173, 175, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на вилучене під час проведення 18.03.2025 обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

-мобільний телефон Iphone 12 Pro Maх S/N: НОМЕР_1 з сім-картою з абонентським номером НОМЕР_2 ;

-планшет з під`єднаною клавіатурою Tablet-LSIJOMQJ Surface Pro 7, S/N: 53 з зарядним пристроєм;

-статут ТОВ «МІНТЕРН» на 19 арк;

-протокол №1 загальних зборів учасників ТОВ «МІНТЕРН» від 24.12.2014 на 2 арк.;

-документи з вільними зразками підпису ОСОБА_4 на 15 арк.;

-документи щодо поставки товарів між ТОВ «МІНТЕРН», ІП «І-АР-СІ» та військовою частиною НОМЕР_3 Національної гвардії України на 61 арк.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1