Справа №635/1531/25
Провадження №1-кп/635/850/2025
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року с-ще Покотиліка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відомості за яким внесені до ЄРДР за №0000104 від 02 лютого 2025 року

за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Високий, Харківського району Харківської області, громадянин України, з неповною середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

встановив:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_3 , вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану, за таких обставин.

Так, 20.01.2025, близько 16:00, знаходячись біля ДП санаторій «Високий» приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» (далі ДП санаторій «Високий») розташованого за адресою: Харківська область, Харківський район, сел. Високий, вул. Кооперативна, буд. 43 переконався, що на території санаторію відсутні його працівники та у нього виник раптовий злочинний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

У подальшому, цього ж дня, ОСОБА_3 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, через незачинені ворота пройшов на територію ДП санаторій «Високий» та попрямував до корпусу №11, що розташований за адресою: Харківська область, Харківський район сел. Високий вул. Кооперативна буд. 43.

Знаходячись біля вхідних дверей до корпусу №11 розташованого за вищевказаною адресою, ОСОБА_3 підійшов до вхідної двері та переконавшись у відсутності сторонніх осіб, які могли б перешкодити вчиненню кримінального правопорушення, почав озиратися та знайшов поряд із будівлею частину металевої арматури за допомогою якої в подальшому, шляхом злому врізного замку, відчинив вхідні двері та зайшов до середини корпусу №11 тим самим незаконно проник.

В подальшому, перебуваючи в середині будівлі, корпусу №11 ДП санаторій «Високий», почав оглядати кімнати та в приміщеннях санвузлів виявив латунні сантехнічні змішувачі у загальній кількості 25 штуки, а саме: дев`ять змішувачів для холодної та гарячої води, виготовлених з латуні, шляхом з`єднання їх частин за допомогою різьбового скручування, торгової марки «Gferro 143», вартістю 476 гривень зо одну штуку, два змішувачі для холодної та гарячої води, виготовлених, шляхом з`єднання їх частин за допомогою різьбового скручування, торгової марки «Zegor Dmt722», вартістю 1320 грн.20 коп за одну штуку, два змішувачі для холодної та гарячої води, виготовлених, шляхом з`єднання їх частин за допомогою різьбового скручування, торгової марки «Zerix 092019», вартість яких визначити неможливо за відсутності вихідних даних, 12 (дванадцяти) корпусів сан технічних змішувачів для холодної та гарячої води, виготовлених з латуні, торгової марки «Zerix 092019», вартість яких визначити неможливо за відсутності вихідних даних, перехідну емаліровану трубу для з`єднання сан технічного приладдя, виготовлену з латуні, довжиною 41 см, діаметром 10 мм, вартість якої визначити неможливо за відсутності вихідних даних, два крани «Букса» виготовлених з латуні, вартість яких визначити неможливо за відсутності вихідних даних. Які в подальшому за допомогою механічних рухів від`єднав від системи водопостачання та склав у заздалегідь підготовлений мішок, який приніс з собою.

Після цього, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину разом із викраденим майном зник та розпорядився ними на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ДП санаторій «Високий» приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», в особі представника ОСОБА_5 , матеріальну шкоду на загальну суму 5604 грн. (згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 436/25 від 14.02.2025).

Відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається ОСОБА_3 , передбачена ч.4 ст. 185 КК України.

Позиція сторін кримінального провадження

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , повністю згоден з пред`явленим обвинуваченням, беззаперечно визнає його, а наведені в обвинуваченні час, місце, спосіб та всі обставини вчинення злочину встановлено та наведено у обвинувальному акті вірно. Свої дії піддав критичній оцінці, висловивши жаль щодо скоєного. Просив допустити по справі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки йому цілком зрозуміло детально роз`яснене висунуте обвинувачення, він повністю визнає свою провину в скоєнні зазначеного кримінального правопорушення, та вважає зібрані в справі докази його провини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати їх немає ніякої необхідності.

Прокурор, підтримуючи обвинувачення, заявив клопотання про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та про дослідження окремих матеріалів кримінального провадження.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду належним чином, подав до суду заяву про розгляд кримінального провадження без його участі, у призначенні покарання покладались на розсуд суду, цивільний позов в рамках кримінального провадження не заявлений, претензій матеріального та морального характеру не має.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні, наслідки застосування частини третьої ст.349 КПК України обвинуваченому та учасникам судового провадження роз`яснені, та вони вважають недоцільним дослідження доказів щодо обставин, викладених в обвинувальному акті, при цьому у суду немає сумнівів у добровільності їх позицій, суд доходить висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Висновки суду щодо доведеності вини обвинуваченого

Аналізуючи показання обвинуваченого в судовому засіданні, співставляючи ці показання з обвинуваченням ОСОБА_3 , суд робить обґрунтований висновок про те, що показання обвинуваченого мають характер логічних, послідовних та об`єктивних, а відтак, з урахуванням застосування при розгляді справи положень ч.3 ст.349 КПК України, доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 , «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» та кваліфікує його дії:

за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до приміщення, вчинена в умовах воєнного стану.

Злочини проти власності становлять одну із найнебезпечніших злочинних діянь, оскільки вони посягають на право власності, що є об`єктом злочину статті 185 Закону України про кримінальну відповідальність.

Таємним визнається таке викрадення, здійснюючи яке, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілих.

Під проникненням у інше приміщення розуміється незаконне вторгнення до них будь-яким способом (із застосуванням засобів подолання перешкод або без їх використання), який дає змогу винній особі викрасти майно без входу до іншого приміщення.

Кваліфікуючою ознакою таємного викрадення чужого майна (крадіжка), є вчинення в умовах воєнного стану.

Відповідно ст. 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною Радою України, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року який продовжено по теперішній час.

ОСОБА_3 вчинив злочини з прямим умислом на заволодіння чужим майном. Змістом умислу обвинуваченого охоплюється його переконаність у тому, що викрадення ним майна здійснюється таємно від потерпілих у володінні чи під охороною яких знаходиться майно з корисливим мотивом, що характеризує суб`єктивну сторону злочину.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , передбачені статтею 66 Кримінального кодексу України, є щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання

Покарання є засобом примусу, що забезпечується силою державної влади в межах закону, є ефективним засобом забезпечення виконання кожною особою конституційного обов`язку неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Мета покарання є кара засудженого, яка повинна відповідати принципу справедливості; виправлення засудженого - такі зміни його особистості, які роблять його безпечним для суспільства, характеризують його схильність до правомірної поведінки, поваги до правил і традицій людського співжиття; запобігання вчиненню засудженим нового злочину; запобігання вчиненню злочинів іншими особами.

Ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а й від спроможності правоохоронних органів не допустити безкарності злочинних діянь та спроможності виконати його обвинуваченим.

Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він на обліку у лікаря психіатра не перебуває, у лікаря нарколога на обліку не перебуває, раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується позитивно, підлягає покаранню за вчинення тяжкого злочину, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги ступінь суспільної небезпеки скоїного кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, ставлення ОСОБА_3 до скоєного, впливу призначеного покарання на виправлення обвинуваченого, з метою захисту прав і законних інтересів особистості, суспільства і держави, з урахуванням вимог справедливості і цілей правосуддя, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі без ізоляції від суспільства в межах санкції ч.4 ст. 185 КК України із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України.

Іспитовий строк дисциплінує засуджених, привчає їх до додержання законів, нагадує їм, що вони не виправдані, а проходять випробування, від результату якого залежить їх подальша доля - звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне її відбування.

Саме визначене покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Мотиви ухвалення інших рішень

Запобіжний захід ОСОБА_3 , не обирався.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Витрати пов`язані із проведенням судово-товарознавчої експертизи № 436/25 від 14 лютого 2025 року складають 420 грн. 00 коп., відповідно до вимог частини другої статті 124 Кримінального процесуального кодексу України, суд стягує з ОСОБА_3 на користь держави.

Цивільний позов відсутній.

Згідно з частиною 15 статті 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання:

за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 3 (три) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 , на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із проведенням судово-товарознавчої експертизи за № 436/25 від 14 лютого 2025року, у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 00 коп.

Речові докази: 2 ідентичних латунних крани «Букса», 9 ідентичних латунних змішувачів з написом «Gferro 143», 2 ідентичних латунних змішувачів з написом «Zerox 092019», корпуси від сантехнічних змішувачів, однакові за формою, з написом «Zerix» у кількості 12 штук, які знаходяться на відповідальному зберіганні у представника потерпілого ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили вважати повернутими власнику.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Засудженому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, подавши відповідну заяву.

Учасникам судового провадження, які не були присутні при проголошенні резолютивної частини вироку, направити копію повного тексту вироку не пізніше наступного дня після ухвалення вироку (частина 7 статті 376 КПК України).

Суддя ОСОБА_1