Єдиний унікальний номер справи 185/4153/25
Провадження № 1-кп/185/1008/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2025 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в період воєнного стану в залі в м.Павлоград кримінальне провадження, що внесене до ЄРДР за №0000055 від 03 березня 2025 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Павлограда Дніпропетровської області, громадянки України, з середньою освітою, незаміжньої, непрацюючої, інваліда ІІІ групи, раніше не судимої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, -

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

малолітнього потерпілого ОСОБА_5 ,

законного представника

малолітнього потерпілого ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, при наступних обставинах:

02.03.2025 року близько 16.00 год. обвинувачена ОСОБА_3 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , розмовляла по телефону, та поруч з нею в кімнаті перебував її малолітній син потерпілий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який грався жіночими туфлями з підборами, та, не зважаючи на зауваження матері, заважав їй своїми діями. В цей момент у обвинуваченої ОСОБА_3 раптово виник протиправний намір, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень малолітньому синові. Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, на ґрунті раптово виниклих обставин, обвинувачена ОСОБА_3 підійшла до малолітнього сина, потерпілого ОСОБА_5 , схопила жіночу туфлю з підбором, якою він грався, та, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, нанесла два удари підбором жіночої туфлі по голові малолітнього сина потерпілого ОСОБА_5 , тим самим спричинила останньому тілесні ушкодження у вигляді забійної рани на волосистій частині голови в проекції потиличної ділянки праворуч, яка за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я впродовж більше шести днів, але не більше як три тижні (21 день).

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В підготовчому судовому засіданні законним представником малолітнього потерпілого ОСОБА_6 було заявлено клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням малолітнього потерпілого та законного представника малолітнього потерпілого з обвинуваченою, ніяких претензій до останньої вони не мають, в результаті кримінального правопорушення заподіяна шкода відшкодована.

Прокурор підтримала заявлене клопотання законного представника малолітнього потерпілого про закриття кримінального провадження відносно обвинуваченої ОСОБА_3 та звільненні її від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України, оскільки обвинувачена раніше жодного разу не притягувалась до кримінальної відповідальності, вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнала повністю, розкаюється, інкриміноване обвинуваченій кримінальне правопорушення, у відповідності до вимог ст.12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків.

Обвинувачена також підтвердила факт примирення, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала у повному обсязі, щиро кається.

Захисник підтримав заявлене клопотання законного представника малолітнього потерпілого про закриття кримінального провадження відносно своєї підзахисної, просив задовольнити.

Заслухавши в підготовчому судовому засіданні сторони кримінального провадження, законного представника малолітнього потерпілого, дослідивши надані стороною обвинувачення письмові докази, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Частина 7 статті 284 КПК України передбачає, що закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої п.1 ч.2 цієї статті, не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Як вбачається із роз`яснень, викладених в пункті 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», за наявності передбачених у ст.46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Відповідно до ст.46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України, належить до категорії кримінальних проступків.

З довідки інформаційного центру вбачається, що обвинувачена ОСОБА_3 жодного разу до кримінальної відповідальності не притягувалась.

В підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_3 правильно розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого їй обвинувачення, правову кваліфікацію своїх дій за ч.2 ст.125 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої її позиції, а відтак діяння, яке поставлено обвинуваченій у провину, дійсно мало місце, вчинене нею, і отримало правильну кримінально-правову оцінку та визнано самою обвинуваченою.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_3 цілком розуміє свої права, визначені ч.3 ст.285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст.46 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягає на закритті провадження з підстави, передбаченої ст.46 КК України. Відповідно до ст.44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно статті 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Аналізуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про задоволення клопотання законного представника малолітнього потерпілого, оскільки обвинувачена ОСОБА_3 вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України, віднесене до категорії кримінальних проступків, примирилася з малолітнім потерпілим та законним представником малолітнього потерпілого, щиро розкаюється у вчиненому, завдана кримінальним правопорушенням шкода відшкодована, учасники кримінального провадження не заперечували проти задоволення клопотання законного представника малолітнього потерпілого про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винної з потерпілим.

У відповідності до ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявлене клопотання законного представника малолітнього потерпілого необхідно задовольнити, звільнити обвинувачену ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, що передбачена ч.2 ст.125 КК України, а кримінальне провадження, що внесене до ЄРДР за №0000055 від 03 березня 2025 року, закрити.

Доля речових доказів повинна бути вирішена у порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 46 КК України, ст.ст. 284, 285, 288 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_6 про звільнення обвинуваченої ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винної з потерпілим - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, у зв`язку з примиренням обвинуваченої з потерпілим.

На підставі ст.46 КК України, кримінальне провадження, що внесене в ЄРДР за №0000055 від 03 березня 2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, - закрити.

Речовий доказ: медичні довідки з лікарень в кількості 3 шт., на яких зафіксовано тілесні ушкодження малолітнього потерпілого ОСОБА_5 , які долучені до матеріалів кримінального провадження, - після набрання ухвалою законної сили зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Копію ухвали негайно після проголошення вручити учасникам процесу.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Суддя ОСОБА_1