печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,

підозрюваного - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України полковника поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Моквин Рівненського району Рівненської області, українця, громадянина України, з повною вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні 3 малолітніх дітей, зареєстрованому як фізична особа-підприємець, в порядку ст. 89 КК України раніше не судимому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 ,

у кримінальному провадженні № 0000950 від 19.12.2023 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п. п. 3, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України; ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 15, п. п. 3, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 345 КК України; ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 15, п. п. 3, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України; ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п. п. 3, 11 ч. 2 ст. 115 КК України,

УСТАНОВИВ:

Короткий виклад вимог клопотання

До слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання сторони кримінального провадження № 0000950 від 19.12.2023 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 19.08.2025.

Клопотання обґрунтовується тим, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000950 від 19.12.2023 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п. п. 3, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України; ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 15, п. п. 3, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 345 КК України; ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 15, п. п. 3, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України; ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п. п. 3, 11 ч. 2 ст. 115 КК України.

23.12.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п. п. 3, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

02.01.2025 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 02.03.2025 без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави. У подальшому строк запобіжного заходу неодноразово продовжувався ухвалами слідчих суддів.

09.06.2025 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва підозрюваному ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до 19.07.2025 без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

23.05.2025 повідомлено учасників сторони захисту, потерпілу, її представника про завершення досудового розслідування та надання доступу до його матеріалів, а з 27.05.2025 - надано доступ до його матеріалів щоденно в робочі дні, які складаються із 45 томів та речових доказів.

Досудове розслідування у наведеному кримінальному провадженні наразі завершено, проте не може бути закінчено у межах строку дії попередньої ухвали про продовження застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 , тобто до 19.07.2025, у зв`язку з необхідністю надання додаткового часу учасникам сторони захисту та потерпілим, їх представникам для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, складання та вручення учасникам сторони захисту обвинувального акта з відповідними додатками - реєстром матеріалів досудового розслідування, цивільними позовами потерпілих ОСОБА_12 і ОСОБА_13 у межах виконання вимог ст. 293 КПК України

Метою продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_6 є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти:

-спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України);

-незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України);

-вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

На думку слідчого ризики, які існували на момент обрання та продовження відносно підозрюваного запобіжного заходу, не зменшились та продовжують існувати.

Позиція сторін кримінального провадження

У судовому засіданні прокурор підтримав вказане клопотання, просив його задовольнити з викладених у ньому підстав.

Захисник, адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання з підстав необґрунтованості підозри, суперечностей в показаннях свідків та потерпілої, на яку здійснює тиск слідство. Ризики, вказані в клопотанні, необґрунтовані та не доведені, оскільки про події підозрюваному ОСОБА_6 біло відомо близько року, як і ПІБ свідків. Підозрюваний раніше не судимий, працює ФОП, має постійне джерело доходів, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, допомагає ЗСУ та малозабезпеченим дітям. Просив застосувати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Захисник, адвокат ОСОБА_5 , в судовому засіданні підтримав думку захисника - адвоката ОСОБА_4 , також заперечував проти задоволення клопотання з підстав необґрунтованості підозри, ризики вказані в клопотанні необґрунтовані та не доведені, докази, зібрані органом досудового розслідування, є неналежними та не допустимими.

Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав думку своїх захисників. Також вважає підозру не обґрунтованою, а справу сфабрикованою, заперечує своє відношення до вчинених злочинів. Просив врахувати наявність онкохворого батька, який потребує допомоги, допомогу малозабезпеченим сім`ям, ЗСУ, перебування під час вказаного злочину за кордоном та погіршення його стану здоров`я. Просив відмовити у задоволенні клопотання та застосувати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Правове обґрунтування

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Вирішуючи питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя у відповідності до положень ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, враховував тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному за інкриміновані злочини у разі доведення його вини, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, та прийшов до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що продовжують існувати ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, відтак саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним та таким, що забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного в подальшому при здійсненні досудового розслідування та зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення у строки, встановлені ст. 219 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Обставини, встановлені слідчим суддею

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання та матеріали, яким воно обґрунтоване, слідчий суддя доходить наступних висновків.

З матеріалів клопотання вбачається, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000950 від 19.12.2023 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п. п. 3, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України; ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 15, п. п. 3, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 345 КК України; ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 15, п. п. 3, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України; ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п. п. 3, 11 ч. 2 ст. 115 КК України.

23.12.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п. п. 3, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

12.05.2025 ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п. п. 3, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри підтверджується зібраними доказами, зокрема:

- протоколом огляду місця події від 18.12.2023 року, відповідно до якого проведено огляд зупинки громадського транспорту, яка розташована на автомобільній дорозі «М-06 Київ-Чоп» в с. Антопіль Рівненського району, де було виявлено у непритомному стані ОСОБА_12 , під час чого вилучено речі і предмети, які мають доказове значення у кримінальному провадженні;

- протоколом огляду відеозапису з камери зовнішнього спостереження із ТОВ «ЄВРОПА АВТО», яким зафіксовано обставини застосування фізичного насильства та викрадення ОСОБА_12 ;

- протоколом обшуку від 09.01.2024, відповідно до якого під час проведення обшуку автомобіля «Volvo V50», номерний знак НОМЕР_1 , було встановлено, що у лівій задній двері із внутрішньої сторони відсутня карта, під час слідчої дії вилучено змиви та вирізи з речовиною бурого кольору, мікрооб`єкти схожі на волосся людини;

- протоколом огляду, відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_11 22.10.2023 на сайті «Autoria» виставив оголошення про продаж автомобіля «Volvo V50», номерний знак НОМЕР_2 , 2006 року випуску, яке було видалено 16.12.2023;

- протоколом огляду від 22.12.2023 відповідно до якого оглянуто мобільний телефону ОСОБА_12 та встановлено переписку 25.09.2023 у додатку «WhatsApp» з абонентом « ОСОБА_14 » ( ОСОБА_15 ). У цій переписці потерпіла вказує, що їй сильно погрожували через ОСОБА_16 під час зустрічі у керівника ОСОБА_17 . Також виявлено фотозображення автомобіля «Mercedes-Benz НК», державний номерний знак НОМЕР_3 , біля якого перебували ОСОБА_6 , ОСОБА_9 і ОСОБА_16 ;

- протоколом огляду предметів від 26.02.2025, у ході якого оглянуто карту пам`яті, на якій зафіксовано аудіозапис. У записі ОСОБА_6 повідомляє, що особи дали показання про те, що на відео впізнали ОСОБА_18 ( ОСОБА_9 ) і за це його посадили. ОСОБА_6 каже співрозмовнику щоб свідки казали, що їх заставили так сказати, а якщо ні, то вийде ОСОБА_19 на свободу то їх життя зупиниться. Крім того, в ході слідчої дії оглянуто файл із звукозаписом, у якому зафіксовано розмови особи з вимогою сплатити Даші заробітну плату;

- висновком судово-медичної експертизи №136/Д-521, від 17.07.2024 відповідно до якого у ОСОБА_12 виявлено: закрита черепно-мозкова травма у вигляді забою-компресії головного мозку важкого ступеня з гострою субдуральною гематомою правої гемісфери головного мозку та наявністю перелому передньої та задньої стінок фронтального синуса зліва з переходом на верхню стінку лівої орбіти, перелому кісток носа поєднана із зовнішніми ушкодженнями - забійними ранами м`яких тканин тім`яної ділянки голови справа (згідно даних об`єктивного огляду 12.07.2024 року), лобної ділянки голови зліва, лівої бровної ділянки, перенісся, забійно-рваними ранами м`яких тканин верхньої та нижньої повік справа, параорбітальні гематоми обох очей, субкон`юнктивальний крововилив зліва; перфорація барабанної перетинки справа, які в даному випадку розглядаються в єдиному механізмі виникнення, так як розміщенні в одній анатомічній ділянці (голова) і кожне з зовнішніх ушкоджень могло спричинити чи поглибити протікання забою головного мозку, тому в сукупності ці ушкодження відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя; шкірні рубці, які є наслідком загоєння ран на задній поверхні правого плечового суглобу, на тильній поверхні правої кисті в проекції 2-ої п`ястної кістки, на слизовій оболонці верхньої губи справа, які згідно п. 2.3.3. вищевказаних судово-медичних "Правил", відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Вказані тілесні ушкодження могли утворитися незадовго до поступлення потерпілої в лікувальний заклад, тобто не суперечать вказаному в обставинах терміну, а саме 18 грудня 2023 року. Тілесне ушкодження у вигляді рани (при огляді шкірний рубець) на тильній поверхні правої кисті в проекції 2-ої п`ястної кістки, з судово-медичної точки зору, можна розцінити як сліди самооборони. Локалізація та характер виявлених ушкоджень, в сукупності, не властиві для падіння на площину з висоти власного зросту (як з прискоренням, так і без нього). Дані тілесні ушкодження могли виникнути не менше як від семитравматичних дій тупого(их) предмету(ів) з обмеженою контактуючою поверхнею, яким могла бути рука, нога, молоток чи інші тупі предмети, диференційні ознаки яких в тілесних ушкодженнях в наданих медичних документах не відображені.

Судово-медичні дані, встановлені при судово-медичній експертизі ОСОБА_12 , в частині механізму виникнення тілесних ушкоджень, не суперечать показанням, наданим нею при проведені слідчого експерименту за її участі 13.06.2024;

- висновком судово-медичної експертизи № 40, відповідно до якого за умов ненадання або несвоєчасного надання кваліфікованої спеціалізованої (нейрохірургічної) медичної допомоги потерпілій ОСОБА_12 - є несприятливими, і, найчастіше, закінчується летально (настанням смерті);

- висновком молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/126-24/535-БД від 24.05.2024, відповідно до якого генетичні ознаки клітин, виявлених у змивах з ділянки пластикової накладки заднього лівого порогу, та змиві із лівої бічної стійки автомобіля (вилучено 09.01.2024 під час обшуку автомобіля «Volvo V50», номерний знак НОМЕР_1 ), збігаються між собою, збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_12 ;

- висновком фототехнічної експертизи № СЕ-19/118-24/956-ФП від 05.04.2024, відповідно до якого транспортний засіб, який зображений на відеозаписі з місця події - з камери відеоспостереження встановленої на одному з приміщень ТОВ «Європа Авто», за загальними ознаками ймовірно є транспортним засобом чорного кольору зображеним у графічних файлах наданих на дослідження, а саме з сайту оголошень продажу автомобілів «Avtoria» ( ОСОБА_11 22.10.2023 на сайті виставив на продаж автомобіль марки «Volvo V50», д.н.з. НОМЕР_2 );

- показаннями потерпілої ОСОБА_12 про те, що у вересні 2023 року у кабінеті директора ТОВ «Європа Авто» ОСОБА_17 у неї відбулася розмова із ОСОБА_6 у присутності ОСОБА_17 , ОСОБА_9 і ОСОБА_20 ході цієї розмови ОСОБА_6 вимагав від неї пояснень щодо неналежного відношення до її племінниці ОСОБА_21 . Після того як ОСОБА_12 пояснила, що вона не вважає себе винною, ОСОБА_6 сказав, що він це не залишить і вона ще пожалкує. Під час викрадення в автомобілі вона побачила та запам`ятала водія, якого може впізнати;

- протоколом слідчого експерименту за участі потерпілої ОСОБА_12 від 13.06.2024, відповідно до якого потерпіла розповіла та показали обставини її викрадення ОСОБА_9 та невідомою особою, нанесення ударів молотком і ногами;

- показаннями свідка ОСОБА_17 від 16.07.2024 про те, що 25.09.2023 у його кабінеті в ТОВ «Європа Авто» відбулася розмова ОСОБА_12 із ОСОБА_6 у присутності його, ОСОБА_9 і ОСОБА_20 ході цієї розмови ОСОБА_6 вимагав від ОСОБА_12 пояснень щодо неналежного відношення до її племінниці ОСОБА_22 . Після того як ОСОБА_12 пояснила, що вона не вважає себе винною, ОСОБА_6 сказав, що він це не залишить і вона ще пожалкує. У грудні 2023 року він і ОСОБА_6 із своїми дружинами поїхали на відпочинок за кордон. Під час поїздки ОСОБА_6 питав у нього, чи нічого не станеться якщо декілька тижнів на підприємстві не буде головного бухгалтера. 14.12.2023 ОСОБА_6 сказав, що він задумав вчинити погані дії відносно ОСОБА_12 , але покаявся та передумав і дав хлопцям відбій. 18.12.2023 його брат повідомив, що зникла ОСОБА_12 та надіслав відео із камери спостереження, на якій було зафіксовано момент викрадення ОСОБА_23 . Він впізнав на цьому відео ОСОБА_9 , як особу, яка викрала ОСОБА_23 , про що сказав ОСОБА_6 . Відеозапис викрадення він переслав на телефон ОСОБА_6 , який потім сказав, що він дав відбій хлопцям і з ними не може здзвонитися. Він вважає, що злочин відносно ОСОБА_12 було вчинено на замовлення ОСОБА_6 ;

- показаннями свідка ОСОБА_24 про те, що 18.12.2023 близько 18 год 49 хв до нього зателефонував охоронець ТОВ «Європа Авто» ОСОБА_25 , та повідомив, що за територією фірми, на автостоянці знаходиться відчинений автомобіль на київських номерах. Він повернувся у ТОВ і побачив, що автомобіль ОСОБА_12 відчинений, в салоні автомобіля лежала сумка від ноутбука. Тоді ОСОБА_26 скинув на телефон відеозапис з камери зовнішнього відеоспостереження, де він побачив, що ОСОБА_12 викрав ОСОБА_9 , якого він впізнав, під час перегляду відеозапису, оскільки, перед цим ОСОБА_9 приїжджав на територію фірми у такій же самій шапці. Крім цього впізнав його за тілобудовою, статурою, рухами та повадками. Також, під час перегляду відеозапису встановив, що викрадення ОСОБА_12 відбувалося на автомобілі марки «Volvo», чорного кольору, з тонованими вікнами. Після цього, він з ОСОБА_27 і своїм батьком на автомобілі поїхали по автомобільній дорозі в напрямку м. Києва. Під час руху на автобусній зупинці в с. Антопіль він побачив патрульну поліцію. Зупинившись, він побачив жінку, яка перебувала у свідомості, щось не чітко казала. Тоді було встановлено, що це була ОСОБА_12 .

Крім того, 12.12.2023 близько 11 год 30 хв на територію фірми приїжджав ОСОБА_9 на автомобілі «Лексус» білого кольору, з метою придбати та вибрати трактор. У ОСОБА_28 була одягнута шапка, яка схожа на відеозаписі. Власюк роздивлявся на місце розташування відеокамер спостереження;

- показаннями свідка ОСОБА_15 від 26.12.2023 про те, що 25.09.2023 ОСОБА_12 у додатку «WhatsApp» скинула фотозображення автомобіля «Mercedec Benz» НОМЕР_4 , біля якого перебували ОСОБА_6 , ОСОБА_9 і ОСОБА_29 . ОСОБА_12 зустрічалися з ними цього дня, після чого розповіла їй, що через ОСОБА_16 у неї куча проблем, що її погрожували ОСОБА_6 і ОСОБА_9 . Пізніше ОСОБА_12 казала, що її можуть вбити можливо через ті погрози;

- показаннями свідків ОСОБА_30 та ОСОБА_31 , які на відеозаписі моменту викрадення ОСОБА_23 , впізнали ОСОБА_9 , як особу, яка викрала ОСОБА_23 ;

- показаннями свідка ОСОБА_32 , про те, що 4 роки тому він почав користуватися автомобілем марки Volvo S40, сірого кольору. Автомобіль перебував на номерних знаках Львівської області. Близько півтора року назад, придбав у ОСОБА_33 , жителя м. Березне, автомобіль типу лімузин, а в якості застави, часткового боргу, передав автомобіль Вольво. Близько року назад завіз ОСОБА_34 кошти, які йому заборгував, однак він сказав, що віддасть автомобіль пізніше. Приблизно вісім місяців чи біля року назад, від знайомих дізнався, що автомобіль Вольво S40 сірого кольору, який передав ОСОБА_34 був зданий ОСОБА_10 на автошрот. Підтвердженням слів ОСОБА_10 про це було те, що він показував фотографії знятих із автомобіля Volvo S40 номерних знаків;

- показаннями свідка ОСОБА_35 про те, що приблизно два роки тому придбав у свого знайомого ОСОБА_36 автомобіль марки «Volvo S40», сірого кольору у кузові універсал, з номерними знаками Львівської області. Приблизно у травні 2023 року під час експлуатації вказаного автомобіля пошкодив задній номерний знак. У зв`язку з цим одразу виготовив в м. Рівне дублікат номерних знаків на свій автомобіль. У подальшому замінив задній номерний знак на вказаному автомобілі на новий дублікат номерного знаку. При цьому, за місцем проживання залишився ще один дублікат номерних знаків на вказаний автомобіль (один номерний знак був новий, а інший пошкоджений). Приблизно у травні-липні 2023 року домовився зі своїм братом ОСОБА_37 про те, що останній здійснить ремонт ходової частини автомобіля «Volvo S40», у зв`язку з чим передав у той час вказаний автомобіль та ключі від нього брату ОСОБА_38 . На той час свідоцтво про реєстрацію вказаного автомобіля було в середині вказаного автомобіля, після чого цей автомобіль не бачив. Приблизно через три тижні після того, коли перебував на АЗС, яка розташована на околиці м. Березне, навпроти АЗС «Укрнафта», підійшов невідомий чоловік ( ОСОБА_39 , на якого кажуть «Юшка»), який повідомив, що автомобіль «Volvo S40» він забрав собі за борги рідного брата ОСОБА_40 , а також пояснив, що може повернути вказаний автомобіль за 700 чи 800 доларів США. Влітку 2023 року ОСОБА_39 повідомив, що автомобіля вже не має, він його продав чи здав у автомобільний шрот. Приблизно в грудні 2023 року до дому приїхав брат ОСОБА_41 та передав йому свідоцтво про реєстрацію вищевказаного транспортного засобу;

- протоколом проведення слідчого експерименту, під час якого свідок ОСОБА_42 вказав місце зустрічі у м. Луцьку із ОСОБА_43 та місце передачі автомобіля Вольво на АЗС «ОККО» у м. Луцьку;

- показаннями підозрюваного ОСОБА_10 від 13.02.2025, про обставини викрадення ОСОБА_12 , залишення її на автобусній зупинці в с. Антопіль, про обставини заміни спільно з ОСОБА_11 в автомобілі «Volvo V50» сидінь, обшивки, а також чищення цього автомобіля;

- показаннями підозрюваного ОСОБА_11 від 10.01.2025, про те, що ввечері у грудні 2023 року на АЗС у м. Березне він дав ключі від свого автомобіля «Volvo V50» ОСОБА_9 . Цієї ж ночі його з дому забрав ОСОБА_44 , з яким він приїхав на СТО. Разом із ОСОБА_45 та ОСОБА_46 ( ОСОБА_10 ), вони зняли сидіння в його автомобілі «Volvo V50» і колеса. У подальшому вказаний автомобіль він передав новому власнику.

- іншими матеріалами кримінального провадження та речовими доказами у своїй сукупності.

Заступником Генерального прокурора 08.10.2024 погоджено клопотання органу досудового розслідування про продовження строку досудового розслідування до дев`яти місяців, а саме до 19.04.2025, яке у подальшому задоволено слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва.

Заступником Генерального прокурора 20.03.2025 погоджено клопотання органу досудового розслідування про продовження строку досудового розслідування до дванадцяти місяців, а саме до 19.07.2025, яке 27.03.2025 задоволено слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва.

За результатами досудового розслідування 23.05.2025 прокурором надано доручення слідчому повідомити учасників сторони захисту, потерпілу, її представника про завершення досудового розслідування та надання доступу до його матеріалів.

Відповідно до зазначеного доручення у період з 23.05.2025 по 26.05.2025 підозрюваних, їх захисників, а також потерпілу, її представника повідомлено про завершення досудового розслідування, а з 27.05.2025 надано доступ до його матеріалів щоденно в робочі дні, які складаються із 45 томів та речових доказів.

08.07.2025 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва постановлено ухвалу у справі № 757/29727/25-к про його задоволення та встановлення стороні захисту, а саме: підозрюваним ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та захисникам підозрюваних - адвокатам ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , строку для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування та речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000950 до 21.07.2025 включно, після спливу якого вони будуть вважатися такими, що реалізували своє право на доступ до матеріалів досудового розслідування.

02.01.2025 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 02.03.2025 без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

26.02.2025 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва підозрюваному ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до 19.04.2025 без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

15.04.2025 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва підозрюваному ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до 13.06.2025 без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

09.06.2025 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва підозрюваному ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до 19.07.2025 без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Мотиви слідчого судді

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення винуватості чи її відсутності в особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Ионкало проти України» №42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86,12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07- Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію Європейського Суду з прав людини, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Виходячи з фактичних даних, зазначених у доданих до клопотання документах, слідчий суддя доходить висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінальних правопорушень за викладених у клопотанні обставин, а застосування заходів забезпечення кримінального провадження - виправданим.

У судовому засіданні не встановлено обставин, які б свідчили про безпідставне затягування розслідування кримінального провадження, але існують обставини, пов`язані з необхідністю надання додаткового часу учасникам сторони захисту та потерпілим, їх представникам для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, складання та вручення учасникам сторони захисту обвинувального акта з відповідними додатками - реєстром матеріалів досудового розслідування, цивільними позовами потерпілих ОСОБА_12 і ОСОБА_13 у межах виконання вимог ст. 293 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 290 КПК України визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Крім того, після виконання вимог ст. 290 КПК України стороною захисту, слідчий у межах строків досудового розслідування повинен скласти та вручити стороні захисту обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.

Так, для закінчення досудового розслідування стороні обвинувачення необхідно виконати вимоги ст. 290, 291, 293 КПК України, з наданням достатнього часу учасникам сторони захисту та потерпілим, їх представникам для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, складення та вручення учасникам сторони захисту обвинувального акта з відповідними додатками - реєстром матеріалів досудового розслідування, цивільними позовами потерпілих ОСОБА_12 і ОСОБА_13 .

Таким чином, завершити виконання вимог ст. 290, 293 КПК України до закінчення строку дії застосованого до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тобто до 19.07.2025, неможливо.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого, особливо тяжкого злочинів, зокрема, за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, п. п. 3, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, а тому, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує йому у разі визнання винуватим, слідчий суддя вважає, що з високим ступенем ймовірності підозрюваний може вживати заходів щодо створення перешкод для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

У ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 знайомий із потерпілою ОСОБА_12 , перебуває у родинних стосунках зі свідком ОСОБА_16 , через особисту поведінку якої виникла конфліктна ситуація між ОСОБА_6 і ОСОБА_12 , має дружні стосунки з можливим безпосереднім виконавцем інкримінованих кримінальних правопорушень - ОСОБА_9 , підтримував ділові стосунки із власником та працівниками ТОВ «Європа Авто», а саме: ОСОБА_17 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , а також іншими особами, які допитані як свідки.

Вказані обставини вказують на наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, і дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, матиме можливість незаконно впливати на потерпілу і свідків, шляхом висловлення погроз, умовлянням чи переконанням, з метою примушування їх відмовитися від дачі показань або до дачі завідомо неправдивих показань для уникнення ним та іншими співучасниками кримінального правопорушення кримінальної відповідальності.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

За таких обставин ризик впливу на учасників у цьому кримінальному провадженні існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Крім того, встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може здійснити дії, передбачені п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки хоча підозрюваний ОСОБА_6 і вважається в порядку ст. 89 КК України раніше не судимим, але до відомостей, які характеризують особу останнього, можливо віднести, що 26.12.2005 він засуджений на підставі вироку Апеляційного суду м. Києва за ч. 4 ст. 187 КК України до 9 років позбавлення волі, тобто за вчинення умисного особливо тяжкого злочину проти власності із застосуванням насильства, а також підозрюється як організатор вчинення умисних злочинів щодо потерпілої ОСОБА_12 , Також встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у жорстокому поводженні з твариною, що відноситься до хребетних, що вчинено умисно та призвело до загибелі тварини, вчинене за попередньою змовою групою осіб, активним способом.

У зв`язку з вищевикладеним, слідчий суддя дійшов висновку про наявність ризиків перешкоджання кримінальному провадженню, передбачених статтею 177 КПК України, а саме - ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на інших учасників кримінального провадження та ризик вчинити інше кримінальне правопорушення.

Отже, на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою забезпечення дієвості відповідного кримінального провадження та запобігання реалізації вказаних ризиків. Також, слідчий суддя враховує конкретні обставини злочинів, суспільну небезпечність та характер вчиненого злочину, за яким підозрюється ОСОБА_6 .

На підставі вище викладеного, з урахуванням встановлення обґрунтованості підозри, продовження існування ризиків, суспільної небезпечності інкримінованих ОСОБА_6 діянь, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність органом досудового розслідування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах провадження відсутні. У той же час вірогідність настання вказаних ризиків є досить високою.

Усі ці ризики свідчать про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, які є реальними, досить високими та очевидними.

Наведене вище спростовує доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та свідчить про відсутність підстав для застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Питання доведеності вини підозрюваного у скоєнні інкримінованих злочинів і правильності кваліфікації його дій, з чим сторона захисту не погоджується, слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалися, оскільки це є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

Стороною захисту також не надано будь-яких доказів на підтвердження неможливості перебування підозрюваного під вартою.

Отже, слідчий суддя дійшов висновку, що встановлені вище обставини є достатніми для продовження відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя, враховуючи положення ч. 4 ст. 183 КПК України, виходячи із конкретних обставини інкримінованих підозрюваному діянь, не знаходить підстав для визначення розміру застави при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється, зокрема, в закінченому замаху на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті викраденій людині, вчиненому на замовлення та за попередньою змовою групою осіб, тому підозрюваний перебуваючи на волі з високим ступенем ймовірності особисто та за допомогою інших осіб може вчиняти дії, направлені на перешкоджання слідству та продовження злочинної діяльності.

За таких обставин, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є виправданим заходом та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 176-178, 183, 197, 199, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000950 від 19.12.2023 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 19.08.2025, без визначення розміру застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний тест ухвали проголошено о 08 год. 25 хв. 21.07.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1