Справа № 203/5004/25
Провадження № 1-кс/0203/2946/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2025 року Центральний районний суд міста Дніпра у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі клопотання старшого слідчого СВ ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 , про арешт майна, заявленого у кримінальному провадженні №0001428, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Центрального районного суду м. Дніпра надійшло вищезазначене клопотання про арешт майна, заявленого у кримінальному провадженні №0001428, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.

В обґрунтування вимог клопотання слідчий зазначив, що СВ ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001428, відомості за яким внесені до ЄРДР 20.05.2025 за ч.4 ст. 190 КК України за заявою ОСОБА_5 за фактом того, що невстановлені особи шахрайським шляхом заволоділи об`єктом нерухомого майна, а саме квартирою АДРЕСА_1 , яка належала на праві власності померлій матері заявниці - ОСОБА_6 .

Зважаючи на те, що вказане нерухоме майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, слідчий просить накласти на нього арешт.

У судове засідання слідчий не з`явився, про день, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином. 21.07.2025 від слідчого ОСОБА_7 до суду надійшла заява про розгляд клопотання за її відсутності, клопотання підтримує та просить його задовольнити.

Клопотання розглянуто у порядку ч.2 ст. 172 КПК України.

Перевіривши викладені в клопотанні доводи, дослідивши надані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів такого забезпечення є арешт майна.

Частинами 1,3 ст.132 КПК України встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч.2 ст.170 КПК України).

В свою чергу ч.3 ст.170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Під час розгляду клопотання встановлено, що СВ ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001428, відомості за яким внесені до ЄРДР 20.05.2025 за ч.4 ст. 190 КК України за заявою ОСОБА_5 за фактом того, що невстановлені особи шахрайським шляхом заволоділи об`єктом нерухомого майна, а саме квартирою АДРЕСА_1 , яка належала на праві власності померлій матері заявниці - ОСОБА_6 .

В ході проведення досудового розслідування було залучено та допитано в якості потерпілої ОСОБА_5 , яка дала покази про те, що її матір?ю є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_5 28.07.2021 звернулась до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_8 із заявою про прийняття спадщини після померлої матері, а в подальшому із заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом, у т.ч. на квартиру АДРЕСА_1 , однак постановою приватного нотаріуса їй було відмовлено, у зв`язку з тим, що право власності на вказане нерухоме майно померлій не належить.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна від 26.01.2024 ОСОБА_5 стало відомо про те, що 20.10.2023 приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_9 нотаріально посвідчено договір купівлі-продажу (серія та номер: 1077) щодо квартири АДРЕСА_1 , власником якої став ОСОБА_10 . Того ж дня, 20.10.2023 приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_11 до державного реєстру прав внесений запис про право власності за ОСОБА_10 на вказану квартиру.

У зв?язку з тим, що квартира була продана невідомою ОСОБА_5 особою ОСОБА_10 , якого вона також не знає, нею було прийнято рішення звернутися за захистом своїх прав до Центрального районного суду м. Дніпра. (справа №203/574/24).

В ході розгляду справи №203/574/24 судом було витребувано документи, які підтверджують, що спірна квартира, вартістю 785 000, 00 грн, була придбана і належала на праві власності саме ОСОБА_6 та після її смерті була продана братом ОСОБА_12 , шляхом укладання договору купівлі-продажу від 20.10.2023 за відсутності прав на розпорядження цим майном та на підставі документів, які мають ознаки підробки.

Вищевказане нерухоме майно постановою слідчого СВ ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 20.05.2025 визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Перевіряючи доводи клопотання, слідчий суддя враховує, що матеріали кримінального провадження в достатній мірі можуть свідчити про факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Оскільки квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 є об`єктом кримінально протиправних дій, слідчий суддя погоджується із висновком слідчого про її відповідність ознакам речових доказів, що визначені у ст. 98 КПК України.

Через те, що квартира є речовим доказом по кримінальному провадженню, а також є предметом злочинного посягання, вона може бути неодноразово відчужена на користь третіх осіб, а тому клопотання слідчого про накладення арешту на неї підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.98,131,132,170-172,175,309,369-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра, про арешт майна, заявленого у кримінальному провадженні №0001428, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 020) квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши відчуження та розпорядження.

Заборонити державним (іншим) реєстраторам, нотаріусам та іншим уповноваженим особам проводити будь-які реєстраційні дії щодо об`єкту нерухомого майна квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1

Ухвала підлягає негайному виконанню відповідно до ч.1 ст.175 КПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Повний текст ухвали складений та проголошений 30.07.2025 о 17.00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1