Справа № 199/7957/25
УХВАЛА

іменем України

2025 року червня місяця 10 дня м. Дніпро

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, утриманців не маючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз:

- 27.11.2015 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 187, ч. 1 п. 2,3,4 ст.75,76 КК України на строк 4 роки позбавленні волі умовно. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.07.2017 направлений в місця позбавлення волі на строк 4 роки, 09.08.2021 звільнений по відбуттю строку покарання,

якому 09.06.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

09.06.2025 старший слідчий СВ ВП №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням, погодженим з повноважним прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Клопотання обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 08.06.2025, приблизно о 12 годині 10 хвилин прибув до кафе «Придорожнє», яке розташоване за адресою: вул. Донецьке Шосе, 110а, де побачив раніше не знайомого йому чоловіка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який сидів за столиком біля вищевказаного кафе. В цей момент у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном, поєднане із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого в умовах воєнного стану, вчинене повторно.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, в умовах воєнного стану, вчиненого повторно ОСОБА_4 , знаходячись у вказаному місці та вказаний час, тобто 08.06.2025 приблизно о 12 години 10 хвилин, знаходячись біля кафе «Придорожнє», розташованого по вул. Донецьке Шосе,110а, у м. Дніпро, діючи умисно, з корисливих мотивів, підійшов до потерпілого ОСОБА_7 та почав з останнім діалог, при цьому, почав просити останнього придбати йому алкогольний напій, а саме 100 грам горілки, на що потерпілий ОСОБА_7 , погодився. Після чого, потерпілий ОСОБА_7 направився на зупинку громадського транспорту, де біля підземного переходу, який розташований по вул. Донецьке Шосе, 110а, його наздогнав ОСОБА_4 , який діючи умисно, з корисливих мотивів, штовхнув ОСОБА_7 , в спину, від чого останній втратив рівновагу та впав на коліна, при цьому скотившись донизу по сходам підземного переходу, а ОСОБА_4 , в свою чергу, намагався шляхом ривку вихопити у потерпілого належну йому сумку сірого кольору, утім ОСОБА_7 утримував при собі належне йому майно.

В подальшому, ОСОБА_4 з метою подолання волі потерпілого ОСОБА_7 до вчинення можливого опору, в той момент, як потерпілий продовжував лежати, продовжував виривати у ОСОБА_7 сумку.

Далі, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_4 скориставшись тим, що воля потерпілого ОСОБА_7 до вчинення можливого опору подавлена, попередньо застосувавши насильство, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих спонукань та з метою наживи, відкрито викрав майно, що належить потерпілому ОСОБА_7 , а саме: сумку сірого кольору з лямкою чорного кольору, в середині якої знаходились: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 3 банківські карти: 1 карта банк Райффайзен банк, 1 карта А-банк, 1 карта ПУМБ банк, пропуск на завод Дружківський машино-будівельний завод на ім`я ОСОБА_7 , мобільний телефон марки Redmi 9A imei 1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , темного кольору та грошові кошти у сумі 7000 гривень купюрами по 100, 200, 500 та 1000 гривень.

Після цього, ОСОБА_4 зник з місця вчинення кримінального правопорушення з відкрито викраденим майном, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду.

Умисні дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфіковані за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

09.06.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

За таких обставин, порушується питання обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 просив клопотання задовольнити, посилаючись на підстави, викладені в ньому та на існуючі ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, проти обрання більш м`якого запобіжного заходу заперечував, оскільки це не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього нормами КПК України обов`язків, а також не зможе запобігти ризикам передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечував проти клопотання слідчого щодо обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив застосувати домашній арешт. Крім того, пояснив, що у нього із`яли тільки гроші, мобільний телефон залишився у потерпілого.

Захисник ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення клопотання слідчого, оскільки прокурором не доведено ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому просила відмовити у задоволенні клопотання. Підтримала клопотання свого підзахисного і просила суд обрати домашній арешт.

Вислухавши думки учасників судового розгляду, вивчивши подане клопотання та надані слідчим матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 , вважаю необхідним задовольнити клопотання слідчого та застосувати підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою, виходячи з наступного.

Так, слідчим відділом ВП №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000619 від 08.06.2025, правова кваліфікація ч. 4 ст. 186 КК України.

Про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, повідомлено 09.06.2025.

Вирішуючи питання про наявність підстав обрання запобіжного заходу - тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги ст. 177 КПК України.

Відповідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У судовому засіданні, на думку слідчого судді, встановлена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, що підтверджується: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 08.06.2025; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 08.06.2025; протоколом огляду місця події від 08.06.2025; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.06.2025; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 08.06.2025; протоколом огляду грошових коштів від 08.06.2025; повідомленням про підозру від 09.06.2025; протоколом допиту підозрюваного від 09.06.2025; поясненнями наданими слідчому судді, а також іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

При цьому слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві, проте відповідно до вимог ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображеній у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає те, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Статтею 176 КПК України передбачено, що одним із запобіжних заходів є тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує, крім іншого, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, репутацію, вік та стан здоров`я, майновий стан підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків.

ОСОБА_4 підозрюється у скоєні злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання від семи до десяти років позбавлення волі, раніше судимий і підозрюється у скоєнні злочину під час дії в країні воєнного стану, офіційно не працевлаштований, законних джерел доходу не має, на утриманні малолітніх, неповнолітніх та непрацездатних осіб не має, а отже не має міцних соціальних зв`язків, що свідчить про наявність ризиків передбачених п.п.1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд враховує, що наявність судимості у особи з урахуванням правових позицій ЄСПЛ (п. 34 Рішення ЄСПЛ «Сельчук проти Турції», п. 9 рішення ЄСПЛ «Мацнеттер проти Австрії») свідчить про можливість вчинення іншого кримінального правопорушення.

Суд також погоджується з наявністю ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки підозрюваний знайомий з потерпілим.

Визнаючи доведеними заявлені слідчим та прокурором вищевказані ризики, слідчий суддя також керується практикою Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні від 26 липня 2001 року по справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Також, слідчий суддя зважує на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, який скоєно під час воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, що діє по теперішній час.

Доведені слідчим та прокурором ризики за п.п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України є суттєвими, і, як засвідчили обставини, якими обґрунтовується клопотання, їм неможливо запобігти в умовах застосування до підозрюваного будь-якого іншого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не пов`язані з виключними запобіжниками у комунікації та переміщеннях підозрюваного не можуть їм запобігти.

Доказів того, що підозрюваний ОСОБА_4 не може за станом здоров`я перебувати під вартою, слідчому судді не надано.

З огляду на зазначене, суд не може погодитися з посиланнями підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника щодо застосування до нього запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.

При цьому суд враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі "Марченко проти України", при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Таким чином, враховуючи обставини, перераховані у ст. 178 КПК України, а також доведеність прокурором під час судового розгляду клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, тому клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно задовольнити та застосувати до останнього запобіжний захід - тримання під вартою. При цьому суд вважає недоцільним застосування застави.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 06 серпня 2025 року включно.

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала набирає чинності негайно.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

10.06.2025