Справа № № 1-9/2011
Номер провадження 1/585/1/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2025 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , підсудного - ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому попередньому засіданні в залі суду в м. Ромни кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, інваліда І групи, раніше не судимого, -

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 115 КК України , -

в с т а н о в и л а:

В провадженні Роменського міськрайонного суду Сумської області перебуває кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч.2 ст.263, ч.2 ст.15 ч.1- ст.115 КК України, яка підлягає розгляду за правилами КПК 1960 року.

27 вересня 2021 року згідно розпорядження керівника апарату Роменського міськрайонного суду №16 в зв`язку з припиненням повноважень судді ОСОБА_6 , кримінальна справа відносно ОСОБА_4 за ч.2 ст.263, ч.2 ст.15-ч.1 ст.115 КК України, передана на розгляд судді ОСОБА_1 .

У попередньому судовому засіданні прокурор Роменської окружної прокуратури Сумської області заявила клопотання про закриття кримінальної справи на підставі ст.49 КК України, ст.11-1 КПК України у зв`язку із закінченням строків давності, так як відсутні будь-які відомості про те, що підсудний ОСОБА_4 ухилявся від слідства, а з моменту вчинення злочину пройшло більше 15 років.

Підсудний ОСОБА_4 також просив суд застосувати відносно нього ст.49 КК України і закрити кримінальну справу. Розуміє, що така підстава закриття є не реабілітуючою. Погоджується, що його дії в обвинувальному акті кваліфіковані вірно. Вину в пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.263, ч.2 ст.15-ч.1 ст.115 КК України визнає в повному обсязі, щиро розкаюється. Просить врахувати, що він вже тривалий термін хворіє, має інвалідність 1 групи.

Захисник підсудного адвокат ОСОБА_5 вважає, що кримінальна справа підлягає закриттю на підставі ст.49 КК України та статті 11-1 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_7 в попереднє засідання не з`явився, в матеріалах справи є від нього заява, в якій він претензій до ОСОБА_4 немає (т. 1 а. с. 191).

Вирішуючи заявлене прокурором клопотання, суд виходить із наступного.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , поблизу с. Житне Роменського району Сумської області має дачний будинок та присадибну ділянку, де весною 2007 року знайшов та приніс додому по місцю свого проживання багнет, який відремонтував, чим відновив його бойові властивості та зберігав його в АДРЕСА_1 . Установленого чинним законодавством дозволу на придбання та зберігання холодної зброї ОСОБА_4 не мав, доки 02 липня 2007 року, указаний багнет був вилучений у ОСОБА_4 працівниками поліції Роменського МВ ГУ УМВС України в Сумській області.

Відповідно до висновків експерта криміналіста, багнет, який був вилучений у ОСОБА_4 по своїм конструктивним особливостях та розмірними характеристиками однотипний з багнетом 7,92 мм магазинної гвинтівки системи Маузер зразка 1898 / 1924 років К 98 і 7,92 мм гвинтівки системи Мусіна зразка 1891 /1925 років і є клинковою бойовою холодною зброєю колючої та ріжучої дії.

Крім того, з ОСОБА_4 в одному будинку проживав ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець та мешканець м. Остер Чернігівської області, який звільнившись з місць позбавлення волі з березня місяця 2007 року став співмешкати з ОСОБА_8 (рідною сестрою обвинуваченого).

З моменту початку спільного проживання в одному господарстві за адресою: АДРЕСА_1 .між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 склались неприязні відносини в основному тому, що ОСОБА_4 не бажав, щоб ОСОБА_7 та ОСОБА_8 проживали з ним в одному з ним будинку.

На цьому ґрунті між ними часто виникали сварки та бійки в ході яких ОСОБА_4 та ОСОБА_7 погрожували один одному розправою.

01 липня 2009 року ОСОБА_7 пішов на роботу, а в сім`ї ОСОБА_9 між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 виник черговий скандал на побутовому грунті, після якого ОСОБА_4 пішов в с. Житнє Роменського району.

У вечірній час 1 липня 2009 року ОСОБА_7 , після повернення з роботи і бажаючи уникнути чергового скандалу з ОСОБА_4 разом з своєю співмешканкою ОСОБА_8 та малолітньою дитиною пішли до свого знайомого ОСОБА_10 , який проживає в АДРЕСА_2 , де вживали спиртні напої.

ОСОБА_4 , повернувшись додому і будучи в стані алкогольного сп`яніння, вирішив скоїти вбивство ОСОБА_7 і з цією метою взяв багнет, переніс його з місця, де він його зберігав, та положив в дворі свого господарства поблизу веранди будинку.

Приблизно о 3 годині 30 хвилин 2 липня 2009 року ОСОБА_11 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, повернувся додому, де на подвір`ї господарства його чекав ОСОБА_4 , який також знаходився в стані алкогольною сп`яніння.

Між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виник черговий скандал та бійка, в ході якої вони руками та палицями наносили один одному удари в різні частини тіла.

Маючи на меті скоїти вбивство ОСОБА_11 , ОСОБА_4 взяв зі схованки багнет, підбіг до ОСОБА_11 і ним став наносити йому удари в різні частини тіла. В той момент, коли в ході бійки ОСОБА_11 повернувся до ОСОБА_4 спиною останній наніс удар багнетом під ліву лопатку в область серця.

За висновком судово-медичного експерта діями ОСОБА_4 ОСОБА_11 заподіяні ножові поранення грудної клітини в області правого соска, у нижній частині під пахової впадини на краю лівого трапецевидного м`яза та 2 рани на правом) передпліччі. В результаті поранення багнетом у нижній частині під пахової впадини на краю лівого трапецевидного м`яза ( під лівою лопаткою) ОСОБА_11 отримав проникаюче поранення грудної клітини зліва з пошкодженням лівої легені та перикард) серця і це пошкодження відноситься до тяжких тілесних пошкоджень по критерію небезпеки для життя.

В результаті того, що ОСОБА_7 через невеликий проміжок часу був доставлений в Роменську ЦРЛ і терміново наданої медичної допомоги, в тому числі, і проведення хірургічної операції, його життя було врятоване.

Суд погоджується з кваліфікацією дій ОСОБА_4 : за ч. 2 ст. 263 КК України, як ремонт та носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, та за ч.2 ст.15-ч.1ст.115 КК України, як закінчений замах на вбивство потерпілого ОСОБА_7 .

Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, висновок прокурора, вважає, що клопотання прокурора про закриття кримінальної справи підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 244 КПК (в редакції 1960 року) за результатами попереднього розгляду справи суддя своєю постановою приймає одне з таких рішень: 1) про призначення справи до судового розгляду; 2) про зупинення провадження в справі; 3) про повернення справи прокуророві; 4) про направлення справи за підсудністю; 5) про закриття справи; 6) про повернення справи на додаткове розслідування.

Санкція ч.2 ст.263 КК України (на момент вчинення злочину 02.07.2007 року) передбачала покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк від двох до п`яти років, або позбавлення волі на строк до трьох років.

У відповідності до статті 12 КК України такий злочин віднесено до нетяжких злочинів.

Санкція ч. 1 ст.115 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

У відповідності до статті 12 КК України такий злочин віднесено до особливо тяжких злочинів.

Згідно ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину. Відповідно до ч. 2 цієї статті перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

На час розгляду кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.263, ч.2 ст.15-ч.1 ст.115 КК України, минуло більше п`ятнадцять років.

У судовому засіданні з`ясовано, що ОСОБА_4 являється інвалідом І «Б» групи інвалідності з ураженням ОРА. Від слідства та суду він не ухилявся.

У відповідності до ч.1 ст.282 КПК України (в редакції 1960 року) якщо під час судового розгляду справи будуть установлені підстави для закриття справи, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9,10, 11 статті 6 і статтями 7-1, 7-2, 8, 9, 10 цього Кодексу, суд, вислухавши думку учасників судового розгляду і висновок прокурора, своєю мотивованою ухвалою, а суддя - постановою, закриває справу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.6 КПК (в редакції 1960 року) кримінальну справу не може бути порушено, а порушена справа підлягає закриттю, зокрема, за скінченням строків давності.

Згідно ст. 91 КПК (в редакції 1960 року) судові витрати складаються, зокрема, з інших витрат, що їх зробили органи дізнання, досудового слідства і суд при провадженні у даній справі.

Витрати по даній справі складаються з витрат на проведення: - судової експертизи холодної зброї №187 від 15.07.2009 р. в сумі 375 грн. 60 коп. (т. 1 а. с. 106, 107-111); - судової трасологічної експертизи № 188 від 23.07.2009 р. в сумі 751 грн. 20 коп. (т. 1 а. с. 115, 116-120), всього в сумі 1126,80 грн.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує майновий стан ОСОБА_4 , те, що він являється інвалідом І групи, понад десять років хворіє, в зв`язку з чим маються довідки про неможливість з`являтися в судові засідання, суд приходить до висновку про те, що процесуальні витрати, пов`язані із проведенням експертиз, в загальному розмірі 1126,80 грн. слід віднести за рахунок Державного Бюджету.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 81 КПК (в редакції 1960 року).

Згідно ст. 28 КПК (в редакції 1960 року) особа, яка зазнала матеріальної шкоди від злочину, вправі при провадженні в кримінальній справі пред`явити до обвинуваченого або до осіб, що несуть матеріальну відповідальність за дії обвинуваченого, цивільний позов, який розглядається судом разом з кримінальною справою.

По справі Роменським міжрайонним прокурором, в інтересах держави, заявлено цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування витрат на лікування потерпілого ОСОБА_7 в сумі 5633, 01 грн. (т. 1 а. с. 145-146).

Відповідно до вимог КПК ОСОБА_4 не звільняється від відшкодування збитків, які лікувальний заклад поніс на лікування потерпілого, так як закриття кримінального провадження на підставі ст.49 КК України, не звільняє винну особу від сплати витрат на лікування потерпілого.

Разом з тим, суд вирішує цивільний позов під час розгляду кримінальної справи по суті лише у випадку згоди обвинуваченого на такий розгляд, враховуючи, що суд вирішує клопотання прокурора про закриття кримінальної справи в попередньому судовому засіданні, не розглядаючи справу по суті з дослідженням всіх доказів, то позов Роменського міжрайонного прокурора, в інтересах держави до ОСОБА_4 , про стягнення витрат на лікування потерпілого, слід залишити без розгляду, роз`яснивши позивачу право звернутися до ОСОБА_4 з позовом про стягнення витрат на лікування потерпілого ОСОБА_7 , в цивільному порядку.

Запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд, обраний відносно ОСОБА_4 згідно постанови Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26.05.2011 року, підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 49 КК України, статтями 11-1, 81, 282 КПК (в редакції 1960 року) , суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого за ч.2 ст.263, ч.2 ст.15 - ч.1 ст.115 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст.49 КК України.

Кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого за ч.2 ст.263, ч.2 ст.15-ч.1 ст.115 КК України, провадженням закрити на підставі п.3ч.1 ст.6 КПК України (в редакції 1960 року).

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_4 , у виді підписки про невиїзд з місця проживання, - скасувати.

Речові докази: штик ніж та футболка ОСОБА_7 , що зберігаються в камері речових доказів Роменського МВ УМВС, - знищити.

Витрати на проведення: - судової експертизи холодної зброї №187 від 15.07.2009 р. в сумі 375 грн. 60 коп.; - судової трасологічної експертизи № 188 від 23.07.2009 р. в сумі 751 грн. 20 коп., всього в сумі 1126,80 грн., віднести за рахунок Державного Бюджету.

Цивільний позов Роменського міжрайонного прокурора, в інтересах держави, до ОСОБА_4 , про стягнення витрат на лікування потерпілого, - залишити без розгляду. Роз`яснити позивачу право звернутися до ОСОБА_4 з позовом про стягнення витрат на лікування потерпілого ОСОБА_7 в цивільному порядку.

На постанову протягом семи діб з дня її винесення може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд Сумської області.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_12