Дата документу 10.07.2025Справа № 554/7713/25
Провадження № 1-кс/554/8544/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , власника майна ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0000659 від 23.05.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

в с т а н о в и л а:

Адвокат ОСОБА_4 , діючи в інтересах власника майна ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із вищезазначеним клопотанням, у якому просить скасувати арешт, накладений 27.05.2025 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Полтави на належний ОСОБА_3 мотоцикл Kawasaki Z750, д.н.з. НОМЕР_1 .

Підставами для скасування арешту майна адвокат зазначив ті обставини, що у кримінальному провадженні з мотоциклом проведені необхідні слідчі дії, експертизи та пройшов певний час для їх призначення.

В судовому засіданні власник майна ОСОБА_3 та його представник - адвокат ОСОБА_4 підтримали клопотання, просили його задовольнити.

Слідчий Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 надіслав до суду заяву, в якій розгляд клопотання просив проводити без його участі. Проти задоволення клопотання заперечував, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні триває та на даний час підстави для арешту майна не відпали.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

За змістом положень статті 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження та застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовим доказом в розумінні статті 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до положень ч.1 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника майна, якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею встановлено, що в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000659 від 23.05.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Полтави від 27.05.2025 року було накладено арешт на мотоцикл Kawasaki Z750, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер ТЗ НОМЕР_2 , зареєстрований на ОСОБА_3 , шляхом позбавлення права на його відчуження, розпорядження та користування до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Як слідує із змісту ухвали слідчого судді, метою арешту майна у відповідності до п.1 ч.2 ст.170 КПК України було забезпечення збереження речових доказів.

Постановою слідчого від 23.05.2025 року вказаний транспортний засіб визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки він зберігає на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Зважаючи на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, обставини вчинення кримінального правопорушення на даний час не в повній мірі встановлені та залишаються предметом перевірки органом досудового розслідування, спірний мотоцикл у кримінальному провадженні має значення доказу, являється речовим доказом в розумінні статті 98 КПК України, оскільки зберігає на собі сліди кримінального правопорушення у вигляді механічних пошкоджень, отриманих у результаті дорожньо-транспортної пригоди, в органу досудового розслідування є нагальна необхідність у збереженні застосованого щодо нього арешту, а тому слідчий суддя вважає, що потреба в арешті як заході забезпечення досягнення цілей та завдань кримінального провадження на цей час не відпала та продовжує існувати.

На думку суду, скасування арешту майна на даній стадії може негативно вплинути на хід досудового розслідування, призвести до настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, тому подальше утримання спірного майна під арештом на даний час є доцільним і виправданим.

Враховуючи, що слідчим суддею не встановлено обставин, які б свідчили про те, що арешт накладено необґрунтовано, а заявником не доведено, що потреба у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження на цей час відпала, слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст.174, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и л а:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0000659 від 23.05.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 14 липня 2025 року о 13 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1