УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання у кримінальному провадженні № 120 251 000 000 007 23 від 07.06.2025 за ознаками ч. 2 ст. 286 КК України про накладення арешту,

у с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва звернувся прокурор Київської міської прокуратури ОСОБА_3 з клопотанням про накладення арешту у кримінальному провадженні № 120 251 000 000 007 23 від 07.06.2025 за ч. 2 ст. 286 КК України на майно, яке належить гр. ОСОБА_4 .

На обґрунтування клопотання зазначено, що 06.06.2025, приблизно о 20 год. 53 хв. на Гаванському мосту у місті Києві, неподалік опори зовнішнього освітлення другої від початку мосту, за напрямком руху транспорту до вулиці Електриків, відбулось зіткнення мотоцикла «Ducati Scrambler», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 , мотоцикла «Kawasaki ЕX400», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_5 , та мотоцикла «Yamaha ХТ660Х», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_6 .

У результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 загинув на місці події, водій ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження та був доставлений до КНП «Свято-Михайлівська клінічна лікарня м. Києва».

Під час огляду місця події 07.06.2025 мотоцикл «Ducati Scrambler», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вилучено та поміщено до спеціального майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів за адресою - м. Київ, вул. Г. Хоткевича, 20-Б.

Згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 мотоцикл «Ducati Scrambler», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить гр. ОСОБА_4 .

Постановою слідчого від 09.06.2025 вказане майно на підставі ст. 98 КПК України визнано речовим доказом.

У зв`язку з викладеним прокурор просив накласти арешт на вказаний транспортний засіб з метою забезпечення його збереження, як речового доказу.

У судове засідання прокурор не з`явився, у клопотанні просив розглянути клопотання за його відсутності.

Власник тимчасово вилученого майна також у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

У зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК фіксація за допомогою технічних засобів кримінального провадження у суді не здійснювалась.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим майном серед іншого може бути предмет кримінального правопорушення.

Частиною 2 статті 168 КПК визначено, що тимчасове вилучення майна, зокрема, може здійснюватися під час огляду.

Статтею 131 КПК арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч. 3 ст. 132 КПК застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

Досліджуючи існування на момент розгляду клопотання про накладення арешту зазначених складових, слідчий суддя відмічає, що наданими прокурором матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність факту вчинення кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 286 КК.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом вчинення злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У силу ч. 2 ст. 170 КПК арешт майна допускається серед іншого з метою збереження речових доказів.

Для реалізації встановленої законом мети відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК арешт накладається на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи, якщо воно відповідає зазначеним у ст. 98 КПК критеріям.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом та зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Прокурором та матеріалами клопотання доведено, що вилучене майно, на яке ініційоване накладення арешту, може містити на собі інформацію про обставини вчинення кримінального правопорушення.

Приймаючи до уваги наведене, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні підстави для задоволення ініційованого прокурором клопотання.

Керуючись вимогами ст. 131, 132, 167, 168, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

Клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти у кримінальному провадженні № 120 251 000 000 007 23 від 07.06.2025 за ознаками ч. 2 ст. 286 КК України арешт на мотоцикл «Ducati Scrambler», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , заборонивши розпоряджатися, відчужувати та користуватися вказаним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1