Справа № 578/423/25
Провадження № 1-кп/591/496/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2025 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження №0001284 від 03.05.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Саї Липоводолинського району Сумської області, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, розлученого, працюючого на посаді електрика в ТОВ «Птахопродукт», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку статті 89 Кримінального кодексу України (КК України) раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 369 КК України

установив:

03.05.2025 близько 18 год. 30 хв., на автодорозі поблизу домоволодіння АДРЕСА_2 , співробітниками органів Національної поліції України, а саме інспектором СРПП ВП № 2 (с. Краснопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 та поліцейським СРПП ВП № 2 (с. Краснопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 , посади яких відповідно до посадової інструкції поліцейського сектору реагування патрульної поліції відносяться до категорії фахівець, та які, відповідно до графіку чергування СРПП, затвердженого начальником ВП № 2 (с. Краснопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області від 26.04.2025, несли службу з 08 год. 00 хв. 03.05.2025 по 08 год. 00 хв. 04.05.2025 на території обслуговування ВП № 2 (с. Краснопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області, за порушення Правил дорожнього руху України був зупинений транспортний засіб - автомобіль марки ВАЗ 21061, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У ході спілкування співробітників поліції з водієм ОСОБА_4 встановлено перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, зізнання порушника про вживання алкоголю), у зв`язку з чим співробітники поліції мали намір скласти адміністративний матеріал за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, про що було повідомлено ОСОБА_4 .

У подальшому, з метою уникнення адміністративної відповідальності, у ОСОБА_4 виник умисел на висловлення пропозиції надання співробітникам поліції неправомірної вигоди.

Так, у цей же день 03.05.2025, близько 18 год. 40 хв., перебуваючи на автодорозі поблизу домоволодіння АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій і бажаючи настання негативних наслідків, тобто діючи умисно, висловив пропозицію надати інспектору СРПП ВП № 2 (с. Краснопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 неправомірну вигоду за не складання відносно нього матеріалів про вчинення адміністративного правопорушення, однак був попереджений останнім про кримінальну відповідальність за такі дії.

У подальшому, ігноруючи вимоги поліцейського припинити злочинні дії ОСОБА_4 повторно неодноразово висловлював пропозицію надати співробітникам Національної поліції України неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 30 000 гривень за не складання стосовно нього адміністративних матеріалів .

Таким чином, своїми умисними, протиправними діями, що виразились у пропозиції надання неправомірної вигоди інспектору СРПП ВП № 2 (с. Краснопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 в сумі 30 000 гри. за не складання відносно нього матеріалів про вчинення адміністративних правопорушень, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 369 КК України - пропозиція надати неправомірну вигоду службовій особі, за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує надати таку вигоду, дій з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 369 КК України, не заперечував факту його скоєння, часу, місця та способу, за обставин, викладених в обвинувальному акті, в скоєному розкаявся та засуджує свою поведінку. Просив суворо не карати.

Покази обвинуваченого є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.

З огляду на позицію обвинуваченого учасники судового провадження у судовому засіданні не заперечували проти розгляду справи за правилами частини третьої статті 349 КПК України.

Оскільки обвинувачений не оспорював обставин вчиненого злочину, а інші учасники не заперечували проти скороченого судового розгляду, у відповідності до вимог частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд дійшов висновку про проведення скороченого судового розгляду. Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими у судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Такий висновок суду ґрунтується також і на практиці Європейського суду з прав людини, викладеній, зокрема, у рішеннях в справах «Леонід Лазаренко проти України» від 28.10.2010 та «Боротюк проти України» від 16.12.2010, де зазначено, що «ані буква, ані дух статті 6 Конвенції не перешкоджають особі добровільно відмовитися - у відкритий чи мовчазний спосіб - від свого права на гарантії справедливого судового розгляду. Однак для того, щоб така відмова була дійсною для цілей Конвенції, вона має бути виражена у недвозначній формі і має супроводжуватися мінімальними гарантіями, співмірними з важливістю такої відмови (див. рішення у справі «Сейдович проти Італії»)» (пункти 52 та 80, відповідно).

Також у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Враховуючи, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчинені інкримінованого йому правопорушення, за обставин, викладених у обвинувальному акті, під час допиту підтвердив факти, що становлять суть обвинувачення, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 369 КК України, доведена у повному обсязі та суд кваліфікує його дії за даною нормою кримінального закону.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд, відповідно до вимог статей 65, 66, 67 КК України, враховує особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке за змістом статті 12 КК України, віднесене до категорії нетяжких злочинів.

Відповідно до частин 1, 2 статті 50 Кримінального кодексу України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

За змістом частин 1, 2 статті 65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Аналогічні роз`яснення наведені також у постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», пунктом 1 якої визначено, що суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Судом враховані вимоги частини другої статті 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При призначенні покарання суд враховує дані про особу обвинуваченого. Так вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 має середню спеціальну освіту, працює на посаді електрика ТОВ «Птахопродукт», згідно статті 89 КК України не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Суд враховує, що обвинувачений вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, своїми правдивими та послідовними показаннями сприяв встановленню істини по кримінальному провадженню, дані обставини суд визнає такими, що пом`якшують покарання відповідно до вимог статті 66 КК України.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до статті 65 КК України суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, обставини вчинення кримінального правопорушення.

У судовому засіданні обвинувачений запевнив, що працює на посаді електрика ТОВ «Птахопродукт», має стабільний достатній дохід, а тому зможе сплатити штраф у разі його призначення.

З урахуванням усіх обставин справи, особи винного, обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_4 у межах санкції, передбаченої частиною першою статті 369 КК України у вигляді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Речові докази відсутні.

Матеріальна шкода, завдана кримінальним правопорушенням відсутня.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись статтями 349, 368-371, 373-376, 615 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за частиною першою статті 369 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання за цим законом у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

На вирок суду протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми.

Вирок суду відповідно до вимог частини другої статті 394 Кримінального процесуального кодексу України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

У відповідності до положень частини п`ятнадцятої статті 615 КПК України після складання та підписання повного тексту вироку оголошено його резолютивну частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Суддя ОСОБА_1