УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2025 Справа №607/8054/25 Провадження №1-кс/607/2303/2025

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0000370 від 21.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, звернувся до суду з клопотанням про арешт майна підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме, земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0112 за адресою с. Кошилівці Заліщицького району Тернопільської області, шляхом заборони відчуження та розпорядження вказаним майном.

В обґрунтування клопотання старший слідчий зазначив, що СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені №0000370 від 21.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. 16.04.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, тобто в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприянні їх вчиненню наданням засобів, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років з конфіскацією майна.

В ході досудового розслідування встановлено, що у власності підозрюваного ОСОБА_5 є об`єкт нерухомого майна - земельна ділянка кадастровий номер :02:001:0112 за адресою с.Кошилівці Заліщицького району Тернопільської області. З огляду на зазначене, для забезпечення збереження майна з метою конфіскації майна як виду покарання у даному кримінальному провадженні, старший слідчий клопоче про накладення арешту на вказане майно.

У клопотанні старшого слідчого зазначено про наявність передбачених ч.2 ст.172 КПК України підстав для розгляду клопотання про арешт майна без повідомлення підозрюваного та його захисника, що є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

За таких обставин слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання старшого слідчого про арешт майна без повідомлення власника майна ОСОБА_5 та його захисника, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

У судове засідання старший слідчий ОСОБА_3 не з`явився, проте подав заяву про розгляд вказаного клопотання без його участі, клопотання підтримав та просив задовольнити.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалося.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Положеннями ч. 5 ст. 170 КПК України визначено, що у такому випадку арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 423242829 від 17.04.2025, земельна ділянка кадастровий номер: :02:001:0112, площею 2 га, за адресою: с. Кошилівці, Заліщицький район, Тернопільська область, на праві власності належать ОСОБА_5 .

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя вбачає наявність обґрунтованих підстав для накладення арешту на належне підозрювану ОСОБА_5 на праві власності майно, шляхом заборони його відчуження, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

З урахуванням обставин справи є розумним та співрозмірним обмеження права власності підозрюваного ОСОБА_5 завданням кримінального провадження, запобіганню можливості відчуження майна, адже незастосування арешту майна може привести до його передачі третім особам.

Згідно ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково, якщо буде доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

За таких обставин клопотання про арешт майна підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт, шляхом заборони відчуження, на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме, на земельну ділянку кадастровий номер :02:001:0112 за адресою с. Кошилівці Заліщицького району Тернопільської області.

У задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Копію ухвали надіслати старшому слідчому в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у вказаному кримінальному провадженні.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою при оголошенні ухвали протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областіОСОБА_1