В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2025 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді - ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки кримінальне провадження № 0000097 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с-з ім. Горького В.-Новоселківського району Донецької області, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, пенсіонера, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Органами досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, яке відповідно до обвинувального акту було скоєне за таких обставин.

01.05.2024 року ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне зайняття рибним добувним промислом, без належного дозволу, прибув до восьмого заливу Кам`янського водосховища р. Дніпро неподалік с. Солошине Кременчуцького району Полтавської області. Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_5 за допомогою алюмінієвого човна зайшов до території нерестовища Кам`янського водосховища (р. Дніпро неподалік с. Солошине Кременчуцького району Полтавської області), де, знаходячись на вказаній водоймі, використовуючи заздалегідь придбані та підготовлені належні йому дві ліскові сітки, в період нересту, здійснив незаконний вилов риби, після чого близько 03 год. 20 хв. 01.05.2024 року був виявлений працівниками відділу поліції № 2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області. Внаслідок своїх протиправних дій ОСОБА_5 незаконно добув рибу по видам та кількості: окунь - 6 шт., вартістю 3162,00 гривень за 1 екземпляр, на загальну суму 18972,00 гривень; лящ - 13 шт., вартістю 1649,00 гривень за 1 екземпляр, на загальну суму 21437,00 гривень; карась сріблястий - 43 шт., вартістю 1581,00 гривень за 1 екземпляр, на загальну суму 67983,00 гривень; краснопірка - 2 шт., вартістю 1564,00 гривень за 1 екземпляр, на загальну суму 3128,00 гривень; плоскирка - 1 шт., вартістю 1564,00 гривень за 1 екземпляр, які відносяться до водних живих ресурсів загальнодержавного значення, чим заподіяв істотну шкоду водним біоресурсам на загальну суму 113084,00 гривень.

Таким чином, відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України - незаконному зайнятті рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду.

Обвинувачений ОСОБА_5 винним себе в пред`явленому обвинуваченні не визнав та пояснив, що 01.05.2024 року близько 03 год. 00 хв. він з онуком поїхали на автомобілі ВАЗ 21114, д.н.з. НОМЕР_1 , на риболовлю в район с. Солошине. Внук хотів порибалити. ОСОБА_5 був обізнаний про заборону навігації маломірних суден. На риболовлю вийшли вперше того року. При цьому, ОСОБА_5 зазначив, що цілий місяць до цього і після дійсно перебував на даній території, оскільки охороняв пасіку брата. 01.05.2024 року близько 03:20-03:30 вони взяли вудки, сіли у човен з веслами та попливли в акваторію річки Дніпро. Відпливши від берега приблизно 300-400 м, до них на моторному човні підпливли дві особи, які представилися працівниками поліції. Вони спитали в ОСОБА_5 чи належать йому чотири сітки, що стоять у воді, на що він відповів «ні». Один з поліцейських пересів у човен до ОСОБА_5 , інший поліцейський залишився в своєму човні на воді. ОСОБА_5 з онуком та працівником поліції попливли до берега. Коли вони підпливли до берега, до них підійшли ще два працівники поліції, які разом з ОСОБА_5 перебували приблизно 5 м від човна. На березі був місцевий житель ОСОБА_7 . ОСОБА_5 попросив його бути свідком того, що в нього відсутні сітки. Однак ОСОБА_7 сказав, що не хоче зв`язуватися. Він попросив ОСОБА_5 перегнати човен, щоб не заважати іншим рибалкам, які сиділи на березі. З дозволу поліції ОСОБА_5 відігнав свій човен метрів за 30. Через півгодини після цього на моторному човні припливли два поліцейських (хоча повинен бути один), які дістали зі свого човна тряпку, в якій були сітки, та вдвох понесли до човна ОСОБА_5 . Де саме вони поклали тряпку із сітками, ОСОБА_5 не бачив, так як сидів за столиком за 30 м від берега. ОСОБА_5 сказав: «Що ви витворяєте!». Ці двоє осіб вернулися до свого човна та попливли далі, а ОСОБА_5 з двома поліцейськими залишилися на березі. До човна ОСОБА_5 не підходив, а тільки тоді, коли ОСОБА_8 привозив понятих і проводили огляд. Коли розвиднілось, ОСОБА_5 помітив, що немає внука. Він ще раз бачив, як моторний човен підплив до його човна. В подальшому почали з`їжджатися поліція, рибінспектор, привезли понятих, після чого вибрали рибу із сіток та оглянули це все. ОСОБА_5 неодноразово повідомляв, що риба та сітки не його, йому підкинули. Крім того, на цій базі є багато камер відеоспостереження, записи зберігаються 40 днів, однак ніхто не витребовував їх.

Стороною обвинувачення на підтвердження винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, надані, а судом досліджені такі докази:

- рапорт (ЄО № 3800) від 01.05.2024 року. О 04 год. 15 хв. 01.05.2024 року надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 01.05.2024 року о 04 год. 13 хв. зателефонував працівник поліції та повідомив, що під час відпрацювання в м. Горішні Плавні було виявлено чоловіка, який ловив рибу сітками (а.с.96);

- наказ ГУНП в Полтавській області № 309 від 27.03.2024 року «Про проведення профілактичних заходів під умовною назвою «Нерест» (а.с.97);

- план заходів відділу поліції № 2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області щодо посилення охорони рибних та інших біоресурсів на водних об`єктах міста та проведення профілактичних заходів під умовною назвою «Нерест» (а.с.98-99);

- протокол огляду місця події від 01.05.2024 року з фототаблицею та відеозаписом до нього (а.с.100-105), зі змісту якого вбачається, що об`єктом огляду була відкрита ділянка місцевості в районі восьмого заливу Кам`янського водосховища в с. Солошине Горішньоплавнівської ОТГ Полтавської області (координати 48,917387, 33,923205). На березі було виявлено та вилучено човен зеленого кольору, виготовлений з металу, в середині якого знаходились порожні полімерні пляшки з-під напоїв. Поруч з човном на піску лежали покривала, на яких знаходилися сітки (№ 1 довжиною 57 м, висотою 1,2 м, розміром вічка 40х40 мм; № 2 довжиною 90 м, висотою 110 см, розміром вічка 70х70 мм) та свіжовиловлена риба по видам та кількості: окунь - 6 шт., лящ - 13 шт., карась сріблястий - 43 шт., краснопірка - 2 шт., плоскирка - 1 шт.

Крім того, ОСОБА_5 надав свій мобільний телефон марки «Tecno» IMEI: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 для огляду, під час якого у вхідних та вихідних дзвінках виявлені контакти, підписані « ОСОБА_9 » з номером телефону НОМЕР_4 , « ОСОБА_10 » з номером телефону НОМЕР_5 , «ОСОБА_21» з номером телефону НОМЕР_6 , « ОСОБА_11 » з номером телефону НОМЕР_7 , походження та власників яких ОСОБА_5 не зміг пояснити. Мобільний телефон вилучено.

Також під час огляду на відстані близько 1 км по дорозі в ліс було виявлено та вилучено автомобіль ВАЗ 21114, д.н.з. НОМЕР_1 , який оглянуто ззовні та через скло виявлено вудочки, одяг, стільці. Будь-яких заборонених речей не виявлено.

Під час огляду місця події були присутні головний державний інспектор відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохонний патруль» ОСОБА_12 в якості спеціаліста, а також поняті ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які підписали протокол огляду місця події від 01.05.2024 року з додатками.

- протокол про адміністративне правопорушення № 012258 від 01.05.2024 року, відповідно до якого, 01.05.2024 року близько 03 год. 20 хв. на восьмому заливі Кам`янського водосховища, поблизу с. Солошине, працівниками поліції відділу поліції № 2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області було затримано ОСОБА_5 , який перебував на березі восьмого заливу Кам`янського водосховища разом з алюмінієвим човном зеленого кольору, в якому знаходилися сітки - ліскові (№ 1 - довжина 56 м, висота 1,2 м, вічко 40 мм; № 2 - довжина 90 м, висота 1,1 м, вічко 70 мм) зі свіжовиловленою рибою: карась сріблястий - 43 шт. (6,5 кг), лящ - 13 шт. (7,0 кг), окунь - 6 шт. (1,2 кг), плоскирка - 1 шт. (0,1 кг), краснопірка - 2 шт (0,3 кг). Своїми діями ОСОБА_5 порушив розділ IV пункт 1 підпункт 1 Правил любительського рибальства, вчинив правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 85 КУпАП та заподіяв державі збитки на суму 113084,00 гривень.

- опис-оцінка знарядь лову, іншого риболовного майна, плавучих транспортних засобів, що вилучені в правопорушника ОСОБА_5 згідно протоколу № 012258 від 01.05.2024 року, а саме: човен алюмінієвий зеленого кольору; сітка ліскова № 1 - довжина 56 м, висота 1,2 м, вічко 40 мм; сітка ліскова № 2 - довжина 90 м, висота 1,1 м, вічко 70 мм (а.с.113);

- постанова про визнання та приєднання до кримінального провадження вказаних вище речових доказів від 01.05.2024 року (а.с.106);

- заява головного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» ОСОБА_12 про отримання на зберігання зазначеної вище риби (а.с.107);

- квитанція № 49/24 про отримання на зберігання речових доказів від 10.05.2024 року (а.с.108);

- такси для обчислення розміру шкоди, завданої порушенням законодавства про рибне господарство внаслідок незаконного добування (вилову), знищення або пошкодження водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах) України, згідно яких, розмір шкоди за незаконний вилов окуня в кількості 6 шт. становить 18972,00 гривень (3162,00 гривень за 1 екземпляр); ляща в кількості 13 шт. - 21437,00 гривень (1649,00 гривень за 1 екземпляр); карася сріблястого в кількості 43 шт. - 67983,00 гривень (1581,00 гривень за 1 екземпляр); краснопірки в кількості 2 шт. - 3128,00 гривень (1564,00 гривень за 1 екземпляр); плоскирки в кількості 1 шт. - 1564,00 гривень, а всього збитки становлять 113084,00 гривень (а.с.112);

- накладна № 01/05.1 від 01.05.2024 року, згідно якої, кошти від реалізації ФОП ОСОБА_15 зазначеної вище риби становлять 177,40 гривень (а.с.114);

- платіжна інструкція № 414 від 09.05.2024 року на суму 177,40 гривень (а.с.121);

- лист Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Полтавській області № 1-4-9/967-24 від 09.05.2024 року, в якому зазначено, що ОСОБА_5 було правомірно та обґрунтовано нараховано збитки в розмірі 113084,00 гривень за вчинення ним протиправного діяння, що містить ознаки кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, та заподіяна шкода по даному факту є істотною (а.с.115);

- лист Інституту рибного господарства Національної академії аграрних наук України № 402-05/24 від 02.05.2024 року, в якому зазначено, що за критерієм «вилов риби в період нересту» (у відповідності до п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 10.12.2004 року № 17 «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля») шкода рибному господарству України, яка завдана вилученням водних біоресурсів відповідно до матеріалів кримінального провадження № 0000097 від 01.05.2024 року, є істотною (а.с.116-117);

- висновок експерта № СЕ-19/111-24/30885-ФХЕД від 04.06.2024 року, відповідно до якого, розмір шкоди, заподіяної внаслідок незаконного (як встановлено слідством) вилучення живих водних біоресурсів з природного середовища 01.05.2024 року з акваторії восьмої затоки Кам`янського водосховища, в районі с. Солошине Горішньоплавнівської ОТГ Полтавської області, а саме риби видів: карась сріблястий - 43 шт., лящ - 13 шт., окунь - 6 шт., плоскирка - 1 шт., краснопірка - 2 шт., загальною кількістю 65 екземплярів, становить 113084,00 гривень, що підтверджує розрахунок Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Полтавській області. За критерієм «вилов риби в період нересту» (у відповідності до п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 10.12.2004 року № 17 «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля») шкода рибному господарству України в сукупності з матеріальними збитками кваліфікується як істотна (а.с.125-128);

- протокол тимчасового доступу до речей і документів від 10.06.2024 року з відеозаписом до нього, на якому міститься інформація щодо з`єднань абонентського номера НОМЕР_8 , яким користувався обвинувачений ОСОБА_5 (а.с.129-133);

- довідка Управління оперативно-технічних заходів ГУНП в Полтавській області про результат опрацювання інформації, отриманої від операторів телекомунікацій, відповідно до якої, обвинувачений ОСОБА_5 перебував у зоні дії базової станції оператора мобільного зв`язку, розташованої за адресою: Кіровоградська область, Олександрійський район, с. Деріївка, вул. Риндака, 1Б. Радіус дії цієї базової станції оператора стільникового зв`язку охоплює місце виявлення працівниками поліції ОСОБА_5 та проведення огляду місця події (а.с.134-137).

Під час судового розгляду були допитані свідки обвинувачення.

Допитаний свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні повідомив, що він працює інспектором СРПП відділу поліції № 2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області. 30.04.2024 року він з ОСОБА_16 були на патрулюванні в ході здійснення профілактичних заходів під назвою «Нерест». Близько 20 години 30.04.2024 року виявили сітки з пустими пляшками. Доповіли про даний факт керівництву та залишилися чекати на човні. Хто ставив сітки ОСОБА_8 не бачив. Під ранок 01.05.2024 року, коли ще було темно, побачили в тепловізор човен на веслах, в якому перебувало двоє осіб. ОСОБА_8 бачив у тепловізор як витягували сітки. Коли підпливли до човна, виявили в ньому ОСОБА_5 та його внука. ОСОБА_5 щось скинув у воду, однак ОСОБА_8 не бачив що саме, так як було темно. ОСОБА_8 поїхав на човні глянути, що ОСОБА_5 викинув у воду, проте нічого не знайшов. Він бачив у човні ОСОБА_5 сітки. Не пам`ятає, хто витягував сітки з човна на берег.

Допитаний свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні повідомив, що він працює в БПОП (стрілецький) ГУНП в Полтавській області. 30.04.2024 року він з інспектором ОСОБА_8 здійснювали патрулювання акваторії Кам`янського водосховища, яке розпочали близько 06 години ранку. О 20 годині виявили три ліскові сітки поблизу восьмого заливу Кам`янського водосховища річки Дніпро. Хто ставив сітки ОСОБА_16 не бачив. Уночі близько 03 години 01.05.2024 року в тепловізор побачили, що хтось приплив на човні знімати сітки. Підпливши до них, виявлили ОСОБА_5 з хлопчиною. Запитали в ОСОБА_5 що він робить, але конкретної відповіді не отримали. В човні ОСОБА_5 були дві сітки з рибою. ОСОБА_16 пересів у човен до ОСОБА_5 та вони попливли до берега, а ОСОБА_8 залишився в їхньому човні на воді, хотів знайти третю сітку, однак безрезультатно. Прибувши на берег, дістали сітки з човна, викинули їх на берег. У сітках було багато риби. Після чого викликали слідчо-оперативну групу, рибінспектора.

Допитаний свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні повідомив, що він працює головним державним інспектором відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохонний патруль». 01.05.2024 року перебував на роботі. До нього зателефонували з Управління та повідомили, що необхідно з`явитися в с. Солошине на восьмий залив, так як виявили правопорушника. Коли приїхав на місце події, на березі був ОСОБА_5 . Стояла лодка, а біля неї на березі лежали дві сітки з рибою. Самого порушення ОСОБА_12 безпосередньо не бачив. Працівники поліції пояснили ОСОБА_12 , що сітки і риба належать ОСОБА_5 . ОСОБА_12 склав відносно ОСОБА_5 протокол про адміністративне правопорушення. ОСОБА_5 говорив, що сітки і риба йому не належать, їх підкинули.

Допитаний свідок ОСОБА_17 у судовому засіданні повідомив, що приїхав з онуком на риболовлю. Приплила лодка, в якій був ОСОБА_5 з поліцейським. ОСОБА_17 попросив їх переставити лодку, що й було зроблено. В човен він не заглядав та не знає, що в ньому знаходилося. Через 20 хвилин підпливла інша лодка з двома людьми. Вони вдвох чи хтось один з них (точно не пам`ятає) понесли (поніс) щось необ`ємне до човна ОСОБА_5 , що саме це було не знає, так як було темно. Коли розвиднілося, ОСОБА_17 побачив, що біля лодки ОСОБА_5 на землі лежали сітки і риба. ОСОБА_5 говорив, що за свинство, підкинули йому.

Допитаний свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні повідомив, що навесні 2024 року був залучений як понятий при проведенні слідчої дії, яка проводилася неподалік села Солошине на березі річки Дніпро. Коли його привезли, на березі лежали сітки і риба, яку потім випутували із сіток. Працівники поліції та рибінспектор вимірювали сітки, рахували рибу. ОСОБА_5 постійно всім присутнім говорив, що йому підкинули сітки і рибу.

Допитаний свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні повідомив, що навесні 2024 року був залучений як понятий при проведенні слідчої дії, яка проводилася неподалік села Солошине на березі річки Дніпро. На місці події бачив сітки і рибу, які знаходилися на березі, не в човні. ОСОБА_5 казав, що сітки і риба не його, йому їх підкинули.

Допитаний свідок ОСОБА_18 у судовому засіданні повідомив, що є приватним підприємцем. На місці події був відсутній. Йому повідомили, що ОСОБА_5 зловили з рибою. Він знає ОСОБА_5 , оскільки останній скупляється в нього. Рік тому ОСОБА_5 привозив йому рибу на гостинець.

Допитана свідок ОСОБА_19 у судовому засіданні повідомила, що вона знає ОСОБА_5 , оскільки її чоловік товаришував з ним, колись торгували рибою. Їй невідомо чи на даний час ОСОБА_5 торгує рибою.

Допитаний свідок ОСОБА_20 у судовому засіданні повідомив, що минулого року в теплу пору року вранці в районі с. Мотрине побачив чоловіка, який з підсобної будівлі взяв мішок, пішов до річки, сів у човен та на веслах відплив. Він був один, але описати його не може. Поряд з цим місцем також знаходився автомобіль - старий жигуль, синього кольору. На цій території пляжу чи спуску до водойми не було.

Суд, розглянувши справу з урахуванням положень ч. 1 ст. 337 КПК у межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, заслухавши обвинуваченого, свідків, проаналізувавши всі наявні в матеріалах кримінального провадження докази, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 та ч. 6 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Саме на них законом покладається обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Аналізуючи досліджені докази сторони обвинувачення, суд вважає, що прокурором не доведено, що ОСОБА_5 незаконно займався рибним добувним промислом, а також те, що виявлені під час огляду місця події сітки з рибою належать саме йому.

Під час допиту обвинувачений ОСОБА_5 повністю заперечував факт наявності в нього сіток з рибою і кому саме вони належать не знає.

Надаючи оцінку протоколу огляду місця події від 01.05.2024 року з ілюстрованою фототаблицею та відеозаписом до нього, суд зазначає, що він лише засвідчує наявність на місці події автомобіля, човна зеленого кольору, сіток, риби по видам у відповідній кількості. З фотознімків та відеозапису вбачається, що човен чистий, його днище сухе, в ньому відсутня будь-яка рослинність, відсутні будь-які сліди від ряски, луски риби тощо. Сітки та риба знаходяться не в човні, а біля нього на березі.

Суду не надано відеозапису, який би підтверджував факт того, що саме ОСОБА_5 ставив та витягував сітки. При цьому, обвинувачений наголошував, що на цій базі відпочинку є багато камер відеоспостереження, записи зберігаються 40 днів, однак ніхто не витребовував їх.

Крім того, наявність у мобільному телефоні обвинуваченого підписаних контактів « ОСОБА_9 », « ОСОБА_10 », «ОСОБА_21», « ОСОБА_11 » і телефонні розмови ОСОБА_5 з цими особами за добу або кілька днів до виявлення кримінального правопорушення жодним чином не підтверджують причетності ОСОБА_5 до інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Тому протокол огляду місця події від 01.05.2024 року прямо не підтверджує факт незаконного вилову риби саме ОСОБА_5 і суд не може прийняти його як доказ вини обвинуваченого.

У судових дебатах прокурор вказував, що обвинувачений ОСОБА_5 перебував у зоні дії базової станції оператора мобільного зв`язку, яка розташована за адресою: Кіровоградська область, Олександрійський район, с. Деріївка, вул. Риндака, 1Б. Радіус дії цієї базової станції оператора стільникового зв`язку охоплює місце виявлення працівниками поліції ОСОБА_5 та проведення огляду місця події. Зони дії базових станцій схематично відображено в довідці про результати опрацювання інформації від операторів телекомунікацій, в якій відображено максимальний радіус покриття базової станції. В зоні дії зазначеної базової станції ОСОБА_5 знаходився 01.05.2024 року в час його виявлення працівниками поліції, проведення огляду місця події. Він перебував у зоні дії цієї базової станції оператора мобільного зв`язку і 28.04.2024, і 29.04.2024, і 30.04.2024 рр., хоча вказував у ході допиту, що вийшов на риболовлю вперше того року. Зокрема, 30.04.2024 року близько 16 години, тобто напередодні його виявлення працівниками поліції, ОСОБА_5 перебував у зоні дії базової станції за адресою: Кіровоградська область, Олександрійський район, с. Деріївка, вул. Риндака, 1Б.

Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_5 не заперечував факт його перебування на даній базі відпочинку цілий місяць, як до 01.05.2024 року, так і після цієї дати, оскільки охороняв пасіку брата.

Тому суд також не може прийняти як докази вини обвинуваченого протокол тимчасового доступу до речей і документів від 10.06.2024 року з відеозаписом до нього і довідка Управління оперативно-технічних заходів ГУНП в Полтавській області про результат опрацювання інформації, отриманої від операторів телекомунікацій.

Що стосується показань свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_16 , ОСОБА_12 , суд зазначає наступне.

ОСОБА_8 та ОСОБА_16 є працівниками правоохоронних органів, ОСОБА_12 - головним державним інспектором відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохонний патруль» та можуть бути зацікавленими особами в результатах кримінального провадження.

Показання свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_16 не доводять незаконного вилову риби за допомогою сіток саме обвинуваченим, оскільки за їх версією в тепловізор вони побачили лише силует людини, яка нібито витягувала сітки. Показання цих свідків свідчать лише про перебування ОСОБА_5 з онуком на восьмому заливі Кам`янського водосховища р. Дніпро неподалік с. Солошине. Вони не бачили, що саме ОСОБА_5 ставив сітки. Крім того, їх показання про те, що вони бачили сітки в човні ОСОБА_5 , спростовуються протоколом огляду місця події від 01.05.2024 року з фототаблицею, оскільки човен чистий, його днище сухе, в ньому відсутня будь-яка рослинність, відсутні будь-які сліди від ряски, луски риби тощо; показаннями понятих, які засвідчили, що сітки і риба були на березі.

Сам факт перебування обвинуваченого на човні на восьмому заливі Кам`янського водосховища р. Дніпро неподалік с. Солошине не може бути належним доказом його причетності до вчинення кримінального проступку.

Свідок ОСОБА_12 безпосередньо не бачив, що саме ОСОБА_5 здійснював будь-які дії спрямовані на незаконне зайняття рибним промислом, а про це ОСОБА_12 відомо зі слів працівників поліції, які повідомили йому, що сітки і риба належать ОСОБА_5 .

Тому показання свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_16 , ОСОБА_12 не вказують прямо на причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, та не можуть бути сприйняті судом як достатні для підтвердження висунутого обвинувачення, позаяк показання цих свідків без їх підкріплення іншими доказами не можуть бути покладені в основу обвинувального вироку, а тому ці показання судом як докази вини відхиляються.

Свідок ОСОБА_17 підтвердив, що сітки з рибою лежали біля човна на березі. Крім того, бачив, як двоє осіб чи хтось один з них понесли щось до човна ОСОБА_5 . Останній говорив, що йому підкинули сітки і рибу.

Свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , які були залучені понятими під час огляду місця події, також підтвердили, що сітки з рибою лежали біля човна на березі. В їх присутності ОСОБА_5 постійно говорив, що вони йому не належать.

Показання свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_19 не містять будь-яких посилань на вчинення кримінального проступку саме обвинуваченим.

Свідок ОСОБА_20 надав показання, які взагалі не стосуються обставин вчинення даного кримінального правопорушення, оскільки він стверджував, що події відбувалися біля с. Мотрине, а не с. Солошине згідно обвинувального акту. Крім того, дата події, марка автомобіля, про які ОСОБА_20 повідомив суду, не узгоджуються з матеріалами кримінального провадження. Також він не зміг описати чоловіка, якого бачив у той момент.

Щодо висновку експерта № СЕ-19/111-24/30885-ФХЕД від 04.06.2024 року, суд зазначає таке.

Сторона захисту звертала увагу на те, що в дослідницькій частині висновку експертом зазначено, що незаконний вилов 08.04.2024 року проводився в період нересту. Тобто експерт досліджував якийсь вилов риби 08.04.2024 року невідомо ким, що не стосується ОСОБА_5 , який нібито займався незаконним рибним добувним промислом 01.05.2024 року. Дана обставина вказує на те, що висновок експерта не є достовірним.

Суд вважає, що в даному випадку експерт допустив описку, оскільки в своєму висновку він посилається на обставини, які стосуються саме кримінального провадження № 0000097 від 01.05.2024 року. Ця описка не спростовує факт вилову риби під час нересту.

Експерт зробив висновок, що завдана рибному господарству України незаконним виловом риби шкода є істотною. Однак висновок експерта не є доказом вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки прокурором не доведено, а судом не встановлено факту зайняття ОСОБА_5 рибним добувним промислом. Тому суд не може надати остаточну оцінку щодо істотності шкоди.

За змістом ст. 7 КПК України, серед засад кримінального провадження є верховенство права, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини.

Згідно зі ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому КПК України, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначена норма закону повністю узгоджується зі ст. 62 Конституції України, відповідно до якої, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Згідно п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, тягар доказування лежить на стороні обвинувачення.

Вказана норма знайшла своє закріплення в ч. 1 ст. 92 КПК України, де зазначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених ч. 2 цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

У ч. 1 ст. 91 КПК України визначено, що в кримінальному провадженні поряд з іншим підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення - час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення, а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Верховний Суд, стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи в цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

З одного боку, стандарт доведення поза розумним сумнівом передбачає, що сумнів не повинен бути суто умоглядним, а має ґрунтуватися на певних установлених судом обставинах або недоведеності важливих для справи обставин, що дає підстави припускати такий розвиток подій, який суперечить версії обвинувачення і який неможливо спростувати наданими сторонами доказами.

З іншого боку, для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням (постанови Верховного Суду від 4 липня 2018 року по справі № 688/788/15-к, від 8 жовтня 2019 року по справі № 195/1563/16-к, від 21 січня 2020 року по справі № 754/17019/17, від 16 вересня 2020 року по справі № 760/23459/17).

Суд вважає, що стороною обвинувачення поза розумним сумнівом не доведено факту зайняття ОСОБА_5 рибним добувним промислом і не надано належних, допустимих і достовірних доказів, а також достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених презумцій, які б спростували доводи обвинуваченого про те, що він не має відношення до вилучених сіток з рибою, і те, що він не вчиняв кримінального правопорушення.

Саме обвинувачення фактично обґрунтоване на припущеннях. Отримані безпосередньо в суді показання свідків обвинувачення не містять об`єктивних, конкретних і неоспорюваних відомостей про вчинення саме обвинуваченим інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Жоден наданий прокурором доказ ані окремо, ані в сукупності не доводить пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення.

При цьому, суд провів розгляд кримінального провадження дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів щодо доведення перед судом їх переконливості, а також дотримуючись принципу диспозитивності.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Згідно п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 368 КПК України, суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити питання чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить діяння, у якому обвинувачується особа, склад кримінального правопорушення та чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

За змістом статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухвалене згідно з нормами матеріального та процесуального права на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення не доведено того, що в діях ОСОБА_5 наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, тому він підлягає визнанню невинуватим і виправданню на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України.

Згідно ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Арешти, накладені ухвалами слідчого судді Комсомольського міського суду Полтавської області в справі № 534/1089/24 (провадження № 1-кс/534/207/24) від 03 травня 2024 року та в справі № 534/1089/24 (провадження № 1-кс/534/321/24) від 19 червня 2024 року, необхідно скасувати.

Питання щодо речових доказів по справі, а саме двох ліскових сіток необхідно вирішити на підставі п. 4 ч. 9 ст. 100 КПК України - знищити, оскільки вони є забороненим знаряддям лову та їх не можна конфіскувати в дохід держави.

Суд не вирішує питання щодо надання дозволу на реалізацію свіжовиловленої риби по видам та кількості: окунь - 6 шт., лящ - 13 шт., карась сріблястий - 43 шт., краснопірка - 2 шт., плоскирка - 1 шт., оскільки ухвалою слідчого судді Комсомольського міського суду Полтавської області від 03 травня 2024 року по справі № 534/1089/24 надано дозвіл на реалізацію цієї риби ФОП ОСОБА_15 .

Грошові кошти, отримані ФОП ОСОБА_15 від реалізації свіжовиловленої риби в сумі 177,40 гривень згідно накладної № 01/05.1 від 01.05.2024 року, слід звернути в дохід держави.

Також ухвалою слідчого судді Комсомольського міського суду Полтавської області від 03 травня 2024 року по справі № 534/1089/24 автомобіль ВАЗ 21114, д.н.з. НОМЕР_1 , повернуто законному володільцю.

Відповідно до ч. 3 ст. 129 КПК України, в разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених частиною першою статті 326 цього Кодексу, суд залишає позов без розгляду.

Цивільний позов прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 в інтересах Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої навколишньому природному середовищу, в розмірі 113084,00 гривень суд вважає необхідним залишити без розгляду, в зв`язку з виправданням обвинуваченого.

Процесуальні витрати за проведення експертизи в розмірі 6058,24 гривень не підлягають стягненню з ОСОБА_5 у зв`язку з визнанням його невинуватим.

Керуючись статтями 368, 373, 374, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 249 КК України та виправдати його на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України в зв`язку з недоведеністю в його діянні складу кримінального правопорушення.

Арешти, накладені ухвалами слідчого судді Комсомольського міського суду Полтавської області в справі № 534/1089/24 (провадження № 1-кс/534/207/24) від 03 травня 2024 року та в справі № 534/1089/24 (провадження № 1-кс/534/321/24) від 19 червня 2024 року - скасувати.

Речові докази:

-сітку ліскову № 1 довжиною 57 м, висотою 1,2 м, розміром вічка 40х40 мм; сітку ліскову № 2 довжиною 90 м, висотою 1,1 м, розміром вічка 70х70 мм, які зберігаються в камері зберігання речових доказів відділу поліції № 2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області - знищити;

-металевий човен зеленого кольору без позначень, який зберігається на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів відділу поліції № 2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області - повернути ОСОБА_5 ;

-мобільний телефон марки «Tecno» IMEI: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , який зберігається в камері зберігання речових доказів відділу поліції № 2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області - повернути ОСОБА_5 .

Грошові кошти, отримані ФОП ОСОБА_15 від реалізації свіжовиловленої риби в сумі 177,40 гривень згідно накладної № 01/05.1 від 01.05.2024 року, звернути в дохід держави.

Цивільний позов прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 в інтересах Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої навколишньому природному середовищу, в розмірі 113084,00 гривень - залишити без розгляду.

Процесуальні витрати за проведення експертизи в розмірі 6058,24 (шість тисяч п`ятдесят вісім грн. 24 коп.) гривень віднести на рахунок держави.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя