СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

пр. № 1-кс/759/4113/25

ун. № 759/14611/25

03 липня 2025 року слідчий суддя Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника - ОСОБА_3 , представника власника майна - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна накладеного ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 17.01.2025 у справі №759/1385/25 у кримінальному провадженні №0000028, внесеному до ЄРДР 02.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Святошинського районного суду міста Києва 02.07.2025 року надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна накладеного ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 17.01.2025 у справі №759/1385/25 у кримінальному провадженні №0000028, внесеному до ЄРДР 02.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Дане клопотання обґрунтовується тим, що в період часу з 12:00 год. по 14:49 год. 13.11.2024 детективом Територіального управління БЕБ у м. Києві ОСОБА_5 на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_6 справа №759/23220/24 від 04.11.2024, був проведений обшук у приміщенні відділення АТ «ТАСКОМБАНК» (), за адресою: м. Київ, проспект Володимира Івасюка, б. 4А, у індивідуальному банківському сейфі, право на користування яким оформлено на ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 . Під час проведення обшуку вилучено готівкові власні грошові кошти, а саме банкноти «Долар США» у сумі 88 795 доларів; банкноти «Євро» у сумі 27 750 євро; банкноти «Гривні України» у сумі 40 000 гривень; банкноти та монети країни Туречинна у сумі 167,5; банкноти країни Узбекистан у сумі 1200; банкноти країни Румунія у сумі 19; банкнота номіналом 2 країни Болгарія; банкнота номіналом 500 країни Казахстан.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_7 від 17 січня 2025 року по справі № 759/1385/25, накладено арешт на грошові кошти, які вилучені під час обшуку 11 листопада 2024 року.

Власник майна вважає, що суддя Святошинського районного суду міста Києва - ОСОБА_7 , отримавши клопотання про накладення арешту на майно, яке вилучено під час обшуку, після спливу 48 годин з моменту вилучення, повинна була відмовити у задоволенні цього клопотання та роз`яснити слідчому або прокурору про необхідність повернення такого майна у відповідності до Закону. Замість цього, суддя задовольнила клопотання, чим на думку власника майна - ОСОБА_3 здійснила умисне або внаслідок грубої недбалості допущення порушення прав людини і основоположних свобод та грубе порушення закону, що призвело до істотних негативних наслідків (арешт грошових коштів, які належать іншій особі, а не щодо якою здійснюється кримінальне провадження).

Заявник вважає, що будь-яких належних доказів, що вказане майно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення кримінального правопорушення, або на ньому містяться сліди кримінального правопорушення, суду не надано та відповідно не дотримано пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть, оскільки майно не належить особі, щодо якої здійснюється кримінальне провадження, а належить іншій особі, яка отримала це майно (грошові кошти) в позику і які необхідно повернути до 03 липня 2025 року.

У судовому засіданні заявник та її представник просили задовольнити клопотання з підстав наведених у ньому.

У судове засідання прокурор не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

Враховуючи, що клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя не пізніше трьох днів після його надходження до суду, а неявка учасників судового процесу в силу положень ч. 2 ст. 174 КПК України не є перешкодою для розгляду клопотання про скасування арешту майна, суд дійшов висновку про можливість проведення розгляду справи без участі прокурора.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, проаналізувавши доводи клопотання, вивчивши додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, Територіальним управлінням БЕБ у м. Києві (м. Київ, вул. Ірпінська, 71) здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000028 від 02.10.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

В період часу з 12:00 год. по 14:49 год. 13.11.2024 детективом Територіального управління БЕБ у м. Києві ОСОБА_5 на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_6 справа №759/23220/24 від 04.11.2024, був проведений обшук у приміщенні відділення АТ «ТАСКОМБАНК» (), за адресою: м. Київ, проспект Володимира Івасюка, б. 4А, у індивідуальному банківському сейфі, право на користування яким оформлено на ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 . Під час проведення обшуку вилучено готівкові власні грошові кошти, а саме банкноти «Долар США» у сумі 88 795 доларів; банкноти «Євро» у сумі 27 750 євро; банкноти «Гривні України» у сумі 40 000 гривень; банкноти та монети країни Туречинна у сумі 167,5; банкноти країни Узбекистан у сумі 1200; банкноти країни Румунія у сумі 19; банкнота номіналом 2 країни Болгарія; банкнота номіналом 500 країни Казахстан.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 19.11.2024 №759/24239/24, накладено арешт на вилучені грошові кошти, а саме: 88795 доларів США, 27750 Євро, 40000 гривень, банкноти та монети країни Туречини в сумі 167,5, банкноти країни Узбекистан в сумі 1200, банкноти країни Румунія в сумі 19, банкнота номіналом 2 країни Болгарія , банкнота номіналом 500 країни Кахахстан.

10 січня 2025 року, слідчим суддею Святошинського районного суду міста Києва у справі № 759/295/25, ухвалою скасовано арешт грошових коштів, який накладений ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 19.11.2024 №759/24239/24.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва ( ОСОБА_7 ) від 17 січня 2025 року у справі №759/1385/25 накладено арешт із забороною користування, відчуження та розпорядження, а саме - на готівкові грошові кошти, вилучені в ході обшуку банківського сейфу № НОМЕР_2 , який розміщений у відділені № 162 АТ «ТАСКОМБАНК», за адресою: м. Київ, проспект Володимира Івасюка, б. 4А, право на користування яким оформлено на ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме на:

- банкноти «Долар США» у сумі 88 795 доларів;

- банкноти «Євро» у сумі 27 750 євро;

- банкноти «Гривні України» у сумі 40 000 гривень;

- банкноти та монети країни Туречинна у сумі 167,5;

- банкноти країни Узбекистан у сумі 1200;

- банкноти країни Румунія у сумі 19;

- банкнота номіналом 2 країни Болгарія;

- банкнота номіналом 500 країни Казахстан.

В подальшому, 16 квітня 2025 року колегією суддів Київського апеляційного суду у справі №759/1385/24 (провадження №11-сс/824/2809/2025) ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 17 січня 2025 року - залишено без змін.

Зі змісту ухвали Київського апеляційного суду від 16 квітня 2025 року у справі №759/1385/24 вбачається, що встановлені у даному кримінальному провадженні фактичні обставини кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, за яким здійснюється досудове розслідування, містять сукупність підстав та розумних підозр вважати, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого висновку, що грошові кошти, вилучені 13.11.2024 року під час обшуку у приміщенні відділення АТ «ТАСКОМБАНК», відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки можуть бути набутими кримінально протиправним шляхом та отриманими унаслідок вчинення кримінального правопорушення, що згідно ч. 3 ст. 173 КПК України дає підстави для їх арешту як речових доказів з метою збереження.

На переконання суду, на даному етапі досудового розслідування прокурором, у відповідності до вимог ст.ст. 132, 170 - 173 КПК України доведено, що існують правові підстави для подальшого арешту на вилучене майно з метою забезпечення збереження вказаного майна як речових доказів, оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вказане майно може бути відчужене, приховане, пошкоджене, зіпсоване чи втрачене.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна.

Крім того, накладення арешту на вилучені грошові кошти не є припиненням права власності на них або позбавленням таких прав, а носить тимчасовий характер застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, тому відповідні обмеження є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження.

Та обставина, що у вказаному провадженні ОСОБА_3 не повідомлено про підозру, не позбавляє можливості накладення арешту на вилучене майно з метою їх збереження як речових доказів, оскільки арешт майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна, не вимагає обов`язкового оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відтак, КПК України надає суду першої інстанції вичерпний перелік повноважень при розгляді питання про скасування арешту майна, в частині перевірки підстав щодо наявності чи відсутності потреби в подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження, а також підстав щодо обґрунтованості вжиття такого заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з п. 1 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, майно, яке має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, прокурора, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.

З урахуванням досліджених обставин, в цьому кримінальному провадженні потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

На підставі викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що заявником не було доведено наявності правових підстав для скасування арешту майна, а саме, що арешт накладено необґрунтовано та в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба, оскільки арештоване майно є речовим доказом в кримінальному провадженні, на даний час проводиться досудове розслідування, а тому в цілях подальшого безперешкодного та своєчасного проведення досудового розслідування, у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 131, 132, 170, 174, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна накладеного ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 17.01.2025 у справі №759/1385/25 у кримінальному провадженні №0000028, внесеному до ЄРДР 02.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1