печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17.02.2025 у справі за № 757/6844/25-к, у рамках кримінального провадження № 0000507,

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту в кримінальному провадженні № 00005047 від 10.07.2023 року, з транспортного засобу «TESLA MODEL S» д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання, зазначено, що ухвалою слідчого судді слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17.02.2025 року (справа № 757/6844/25-к) накладено арешт на автомобіль марки «TESLA MODEL S» д.н.з. НОМЕР_1 . Проте, арешт було накладено необґрунтовано, без достатніх правових підстав, без ретельної перевірки та встановлення всіх обставин справи, крім того, арешт порушує конституційні права ОСОБА_4 на вільне володіння своїм майном.

Власник майна у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду повідомлявся належним чином, адвокатом ОСОБА_3 подано заяву про розгляд справи за її відсутність, вимоги клопотання підтримав та просила задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 до суду подав заперечення, відповідно до яких просить розглянути клопотання за його відсутності, щодо задоволення вимог клопотання заперечує, просить відмовити, вказує, що не відпала потреба в подальшому арешті майна.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали, якими воно обґрунтовується, приходить до наступного.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України розслідується кримінальне провадження № 0000507 від 10.07.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 5 ст. 190, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 209, ч. 1 ст. 301-1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17.02.2025 накладено арешт на майно, вилучене у ході обшуку від 11.02.2025 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21.05.2024 у справі №757/1683/25-к, а саме: автомобіль марки «TESLA MODEL S» д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 ; 1 400 доларів США.

Відповідно до мотивувальної частини ухвали від 17.02.2025, метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів.

Так, зі змісту клопотання вбачається, що транспортний засіб «TESLA MODEL S» д.н.з. НОМЕР_1 був придбаний ОСОБА_4 18.09.2024 року.

В рамках кримінального провадження № 0000507 від 10.07.2023 ОСОБА_4 не було повідомлено про підозру, а також транспортний засіб «TESLA MODEL S» д.н.з. НОМЕР_1 не містить ознак речового доказу у відповідність до положень ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно вимог ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Нормою ст. 41 Конституції України встановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю.

Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Окрім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II).

Разом з тим, слідчому судді не надано доказів та не доведено існування правових підстав для подальшого збереження арешту майна, оскільки ОСОБА_4 не повідомлено про підозру, також не встановлено, що вказане майно є таким, що набуте внаслідок вчинення кримінального правопорушення, доказів, що б підтверджували такі обставини також не надані, а отже необхідність у продовженні дії вказаного заходу забезпечення кримінального провадження відпала.

Крім того, накладений арешт порушує права володільця майна на розпорядження належним йому майном.

Між тим, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку, що підстав вважати, що існує правова підстава для подальшого арешту майна спростовується, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння ОСОБА_4 належним їй майном, у зв`язку з чим вважає за доцільне скасувати арешт майна, не вбачаючи підстав для подальшого обмеження прав власності.

Керуючись, ст. 41 Конституції України, ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 170-175, 309, 392, 532 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17.02.2025 у справі за № 757/6844/25-к, у рамках кримінального провадження № 0000507 - задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17.02.2025 року у справі за № 757/6844/25-к, на майно, вилучене в ході обшуку від 11.02.2025 року, а саме: транспортний засіб «TESLA MODEL S» д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження 0000507 від 10.07.2023 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1