КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/2787/2025 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді- ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання - ОСОБА_5

за участю:

прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

підозрюваного - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу прокурора третього відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05 березня 2025 року, -

В с т а н о в и л а:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 , погодженого прокурором третього відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 04.04.2025, із визначенням застави у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90 840 гривень, відносно:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Калинове Луганської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, захисник підозрюваного подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05 березня 2025 року, постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із визначенням застави у розмірі 1 269 823, 65 гривень.

Мотивуючи вимоги своєї апеляційної скарги, вказує на те, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, а тому такою, яка підлягає скасуванню.

Вважає, що визначений слідчим суддею розмір застави не зможе в повній мірі забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Крім того, просить прийняти до уваги, що розмір шкоди, спричиненої вчиненими кримінальними правопорушеннями становить 1 269 823, 65 гривень.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, захисника, підозрюваного, які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги, вважають ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а тому такою, яку необхідно залишити без змін, дослідивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду встановлено, що зазначені вимоги кримінального закону слідчим суддею належно дотримані.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000700, внесеного 21.08.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за підозрою ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України.

В рамках здійснення досудового розслідування, 28.07.2023 ОСОБА_11 , у спосіб, передбачений ч. 2 ст. 135 КПК України, шляхом вручення дорослому члену сім`ї (батьку - ОСОБА_12 ) повідомлено про підозру у вчиненні пособництва до зловживання службовим становищем, тобто в умисному з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для іншої фізичної особи, використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинили тяжкі наслідки державним інтересам, вчинене організованою групою, а також пособництва до складання та видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, вчинене організованою групою, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності, зокрема:

- рапортом оперуповноваженого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Полтаві, від 10.05.2023 про вчинення кримінального правопорушення, у якому зазначені обставини зловживання службовим становищем, складання та видачі завідомо неправдивих офіційних документів службовими особами Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області, що полягало у внесенні до акта податкової перевірки фізичної особи - підприємця ОСОБА_13 заниженої суми податків, яка підлягає сплаті до бюджету;

- розсекреченим протоколом № 15-09/П-874т від 22.04.2023 про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо-, відеоконтроль особи, в якому зафіксовані розмови між заступником начальника Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області ОСОБА_11 та начальником управління оподаткування фізичних осіб Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області ОСОБА_14 щодо зловживання службовим становищем, з метою одержання неправомірної вигоди від суб`єктів господарювання, які здійснюють господарську діяльність на території Полтавської області та передачі частини неправомірної вигоди службовим особам Державної податкової служби України;

- розсекреченим протоколом № 15-09/П-875т від 22.04.2023 про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо-, відеоконтроль особи, в якому зафіксовані розмови між начальником Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області ОСОБА_15 та заступником начальника Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області ОСОБА_11 щодо необхідності проведення податкової перевірки фізичної особи - підприємця ОСОБА_13 та протиправного внесення до акту податкової перевірки заниженої суми податків, яка підлягає сплаті до бюджету;

- протоколом огляду мобільних телефонів вилучених під час проведених органом досудового розслідування обшуків, у яких зафіксовано листування між заступником начальника Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області ОСОБА_11 та начальником управління оподаткування фізичних осіб Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області ОСОБА_14 , щодо необхідності проведення податкової перевірки фізичної особи - підприємця ОСОБА_13 та протиправного внесення до акту податкової перевірки заниженої суми податків, яка підлягає сплаті до бюджету;

- доповідною запискою Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області № 4190/16-31-24-06-08 від 06.04.2023 погодженою ОСОБА_11 , у якій зафіксовано пропозицію проведення документальної позапланової виїзної перевірки фізичної особи - підприємця ОСОБА_13 ;

- наказом начальника Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області № 924-П від 06.04.2023 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки фізичної особи - підприємця ОСОБА_13 ;

- наказом начальника Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області № 1020-П від 17.04.2023 «Про продовження терміну проведення документальної позапланової виїзної перевірки фізичної особи - підприємця ОСОБА_13 ;

- направленнями на перевірку № 1671, № 1670, № 1669, № 1668 від 10.04.2023 на службових осіб Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області, а саме: ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 ;

- актом № 4483/16-31-24-05-01/ від 26.04.2023 про результати документальної позапланової виїзної перевірки фізичної особи - підприємця ОСОБА_13 , щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2019 по 31.12.2022, в який внесено завідомо неправдиві відомості, щодо розміру заниження фізичною особою - підприємцем ОСОБА_13 податку на додану вартість;

- податковим повідомленням-рішенням № 5 до якого умисно внесено неправдиві відомості, щодо розміру заниження фізичною особою - підприємцем ОСОБА_13 податку на додану вартість;

- висновком спеціаліста ОСОБА_20 від 14.06.2023 «Про дослідження у кримінальному провадженні № 0000370 від 14.05.2021» відповідно до якого вбачається, що службовими особами Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області не в повному обсязі виконані вимоги п.п. 21.2.1 п. 21.2 ст. 21, п.п. 62.1.3 п. 62.1 ст. 62 Податкового кодексу України, а саме: прийнято неправомірне рішення, яким визначаються податкові (грошові) зобов`язання платника податку, що призвело до втрат державного бюджету у вигляді несплати податку на додану вартість фізичною особою - підприємцем ОСОБА_13 ;

-висновком експерта № 2952 від 30.06.2023 Полтавського відділення Національного наукового центру «Інституту судових експертиз імені Заслуженого професора М.С. Бокаріуса» за результатами проведення судової економічної експертизи відповідно до якого вбачається, що висновок спеціаліста ОСОБА_20 від 14.06.2023 в частині не сплати податку на додану вартість фізичною особою - підприємцем ОСОБА_13 документально підтверджується на загальну суму 1 262 832, 65 грн.;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

21.08.2023 прокурором у кримінальному винесено постанову про виділення з кримінального провадження № 0000370 від 14.05.2021, матеріалів за підозрою ОСОБА_11 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України.

Внаслідок чого зареєстровано кримінальне провадження із реєстраційним номером № 0000700.

11.12.2023 прокурором у кримінальному провадженні винесено постанову про виділення з кримінального провадження № 0000370, матеріалів за підозрою ОСОБА_15 , ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України, ОСОБА_21 у вчиненні у кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 364 та ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України, а також ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 та ОСОБА_19 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України.

Внаслідок чого зареєстровано кримінальне провадження із реєстраційним номером № 0001070.

28.02.2024 до суду скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001070 від 11.12.2023 за обвинуваченням ОСОБА_15 , ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України, ОСОБА_21 у вчиненні у кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 364 та ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України, а також ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 та ОСОБА_19 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України.

Відповідно до даних з Інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон «Аркан», ОСОБА_11 18.07.2023 перетнув державний кордон України в пункті пропуску «Маяки-Удобне» у напрямку Республіки Молдова. Після цього, користуючись належними йому діючими паспортами громадянина України для виїзду за кордон, до України не повертався.

На підставі викладеного, враховуючи, що місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_11 невідоме, останній виїхав за межі України і перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, будучи належно повідомленим про такий виклик, керуючись ст. ст. 2, 110, 281 КПК України постановою слідчого від 09.08.2023 підозрюваного ОСОБА_11 оголошено у міжнародний розшук.

Постановою прокурора від 21.08.2023 досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України, у зв`язку з оголошенням у міжнародний розшук підозрюваного ОСОБА_11 .

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_22 по справі № 757/34737/23-к від 14.08.2023, підозрюваному ОСОБА_11 на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Зазначена ухвала слідчого судді набрала законної сили.

05.12.2024 до обліків Генерального секретаріату внесено клопотання про публікацію Червоного оповіщення щодо ОСОБА_11 .

Листом Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва № 42211-24 від 20.12.2024 надійшло повідомлення про те, що 20.12.2024 на території Федеративної Республіки Німеччина було затримано громадянина України ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

14.01.2025 до Федерального відомства юстиції Федеративної Республіки Німеччина направлено запит про видачу громадянина України ОСОБА_11 для притягнення до кримінальної відповідальності.

Згідно листа Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України № 22512-2025 від 12.02.2025 фактичну передачу ОСОБА_11 представникам органу, який здійснює розшук вказаної особи планується здійснити 03.03.2025 об 16 год. 00 хв. на українсько-польському кордоні в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Краківець» («Корчова») Львівської області.

Ураховуючи викладене, відповідно до положень Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року, громадянин України ОСОБА_11 екстрадований до України для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинені на території України кримінальні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України.

Постановою прокурора від 03.03.2025 досудове розслідування відновлено.

03.03.2025 ОСОБА_11 затримано на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_22 по справі № 757/34737/23-к від 14.08.2023, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

03.03.2025 ОСОБА_11 доставлено до місця кримінального провадження.

05.03.2025 старший слідчий в ОВС Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 , за погодженням з прокурором третього відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність обґрунтованої підозри про вчинення останнім кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України, наявності існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, неможливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, який зміг би забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05 березня 2025 року клопотання органу досудового розслідування було задоволено та щодо ОСОБА_11 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 04.04.2025, із визначенням застави у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90 840 гривень.

Під час розгляду вказаного клопотання слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_11 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, на основі наданих органом досудового розслідування матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні органу досудового розслідування та доданих до нього матеріалах.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то, з огляду на наведені у клопотанні органу досудового розслідування докази, у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_11 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_11 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_11 підозри.

Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування стосовно обґрунтованості повідомленої ОСОБА_11 підозри, чогось очевидно недопустимого чи такого, що не підтверджується доказами, не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Перевіряючи доводи клопотання органу досудового розслідування на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.

При цьому, застосувавши до підозрюваного ОСОБА_11 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 183 КПК України визначив підозрюваному розмір застави, який є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах:

1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа. Розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи конкретні обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_11 , інші дані відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, конкретні обставини кримінального правопорушення, слідчий суддя вважав за необхідне визначити заставу у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90 840 гривень.

Такий розмір застави, на думку колегії суддів, є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні та не порушує права підозрюваного, тому підстав для його зміни колегія суддів не вбачає.

Таке судове рішення не суперечить і вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції - не виявлено.

Враховуючи викладене, рішення слідчого судді суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, в порядку та межах, передбачених на даній стадії провадження, а тому апеляційна скарга прокурора з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 194, 196, 199, 309, 376, 395, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05 березня 2025 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 , погодженого прокурором третього відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 04.04.2025, із визначенням застави у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90 840 гривень, відносно ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора третього відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , - без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _______________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4