Провадження № 1-кп/337/317/2025
ЄУН №337/1630/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2025 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисниці ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 КК України,

встановив:

В судовому засіданні прокурор просив призначити провадження до судового розгляду, вказав, що справа підсудна Хортицькому районному суду м. Запоріжжя, підстав, які перешкоджають призначенню судового розгляду відсутні.

Також в судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання: АДРЕСА_1 в період часу з 19-00 годин до 05-00 годин наступного дня, строком на 60 днів, мотивуючи наявністю ризиків передбачених п.1,3,4,5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 , захисниця ОСОБА_5 не заперечували проти призначення кримінального провадження до судового розгляду.

З приводу клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинувачений ОСОБА_4 , вказавши, що він неофіційно працевлаштований, вважає за можливе застосувати до нього особисте зобов`язання.

Захисниця ОСОБА_5 з приводу клопотання прокурора вказала на необхідність у заміні запобіжного заходу на особисте зобов`язання мотивуючи тим, що ризики заявлені прокурором відпали, прокурором не надано доказів, що обвинувачений може уникати від суду, впливати на свідків, та будь яким чином заважати кримінальному провадженню. Також зауважила, що обвинувачений виконував вимоги запобіжного заходу, постійно з`являвся за викликами, зараз він неофіційно працевлаштований на СТО та за часовими рамками домашнього арешту йому незручно виконувати роботу.

Прокурор заперечував проти зміни запобіжного заходу, пояснив, що дійсно обвинувачений порушень не допускав, що і є метою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Також вказав, що не надано документів про перебування обвинуваченого у трудових відносинах.

З`ясувавши позиції прокурора, обвинуваченого, захисниці, суд приходить до наступних висновків.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 КК України підсудне Хортицькому районному суду м. Запоріжжя, відповідно до ст. 32, 33 КПК України.

Підстав для закриття кримінального провадження, або зупинення провадження, передбачених ст. 284 КПК України, судом не встановлено.

Обвинувальний акт затверджений прокурором, вручений ОСОБА_4 у відповідності до вимог ст. 291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримано вимоги процесуального закону, відтак підстав для його повернення прокурору немає.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганням спробам, у тому числі переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.1, 2 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Вирішуючи питання щодо продовження дії запобіжного заходу, суд виходить із того, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, і усвідомлюючи можливу міру покарання, може переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності, що є ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України.

Враховуючи те, що свідки у кримінальному провадженні ще не допитані судом, ОСОБА_4 ознайомлений з їх свідченнями на досудовому слідстві, обізнаний про їх місцезнаходження, то суд вважає на даний час актуальним ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, що є ризиком передбаченим п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України.

Крім цього не маючи офіційних джерел доходів, може вчинити інше кримінальне правопорушення, що є ризиком передбаченим п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Однак у судовому засіданні прокурором не наведено і не доведено відповідними доказами існування ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Будь яких посилань яким іншим чином ОСОБА_4 може перешкоджати, або перешкоджав кримінальному провадженню, прокурором не надано.

Суд вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються ОСОБА_4 .

Суду не надано доказів, які б давали можливість припустити, що ризики змінились або зменшились, і вважає, що продовжують існувати ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, які існували при обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Що стосується клопотання сторони захисту на зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання, суд вважає його таким, що не здатен забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 , ризики, які виправдовують застосування домашнього арешту не зменшились. Посилання на неофіційне працевлаштування та відповідний графік роботи, будь якими доказами не підтверджене.

Посилання на факт не порушення обов`язків домашнього арешту ОСОБА_4 , та їх виконання, як на один із доводів клопотання сторони захисту, суд сприймає критично, так як сам по собі запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час, стимулює ОСОБА_4 на виконання процесуальних обов`язків, бо у протилежному випадку, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, і ОСОБА_4 це усвідомлює.

Суд вважає, що забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_4 можливо шляхом продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час, так як інші заходи, на даний час, в достатній мірі не забезпечать виконання обвинуваченими покладених на нього процесуальних обов`язків.

Керуючись ст. 176, 177, 181, 314-317, 331, 369-372, 392 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Призначити кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 25 квітня 2025 року на 11-00 годин у приміщенні Хортицького районного суду м. Запоріжжя.

Відмовити у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на особисте зобов`язання.

Клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу - задовольнити.

Продовжити застосування до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною у період з 19-00 години до 05-00 години ранку наступного дня, залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , до 15 червня 2025 року (включно).

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: повідомляти суд про зміну свого місця проживання; прибувати на виклик до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду; не відвідувати місця значного скупчення людей(кафе, ресторани, розважальні заклади, нічні клуби, тощо); утримуватися від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Виконання ухвали доручити ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області.

Ухвала в частині продовження застосування запобіжного заходу може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1