Справа № 297/3419/24
Провадження № 11-кп/4806/186/25
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

16.04.2025 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду ОСОБА_1 , перевіривши матеріали апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_2 на ухвалу Берегівського районного суду Закарпатської області від 11 березня 2025 року про відмову у задоволенні клопотання,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Берегівського районного суду Закарпатської області знаходиться кримінальне провадження № 0000830 від 01.04.2024 за обвинуваченням ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

У ході розгляду вказаного кримінального провадження, захисник обвинуваченого ОСОБА_2 , адвокат ОСОБА_5 подала клопотання про зміну відносно обвинуваченого ОСОБА_2 запобіжного заходу із тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді застави, мотивуючи тим, що заявлені прокурором ризики є неактуальними, оскільки ОСОБА_2 , ніколи не переховувався від органу досудового розслідування, не має на меті незаконно впливати на інших учасників у цьому ж кримінальному провадженні, та із досліджених під час судового розгляду доказів, жодним чином не вбачається, що ОСОБА_2 не вчиняв будь-які дії з можливого збуту наркотичних речовин. Обвинувачений не перешкоджав кримінальному провадженню жодним чином, позитивно характеризується, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, одна з яких є особою з інвалідністю, являється внутрішньо переміщеною особою, має постійне місце проживання на території Берегівського району, раніше не притягався до кримінальної відповідальності та у нього діагностовано захворювання, яке вимагає оперативного лікування, що є неможливим в умовах тримання під вартою. Враховуючи вищенаведені обставини захисник обвинуваченого ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_5 , просила змінити обвинуваченому ОСОБА_2 запобіжний захід із тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 11 березня 2025 року взадоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну відносно обвинуваченого ОСОБА_2 запобіжного заходу із тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді застави по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.04.2024 за № 0000830 за обвинуваченням ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України - відмовлено.

На зазначену ухвалу суду обвинувачений ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою клопотання задовольнити та змінити відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави на запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 181 000 (сто вісімдесят одна тисяча) гривень, поклавши на ОСОБА_2 відповідні обов`язки.

Перевіривши матеріали апеляційної скарги суддя-доповідач вважає, що у відкритті провадження за вищенаведеною апеляційною скаргою слід відмовити, виходячи з таких підстав.

Законність і обґрунтованість рішень суду першої інстанції може бути забезпечена можливістю їх оскарження в апеляційному порядку. Передбачене положеннями КПК право на оскарження судових рішень є важливою гарантією забезпечення захисту прав і законних інтересів учасників кримінального провадження і процесуальним інструментом виправлення судової помилки.

Водночас право на доступ до суду не є абсолютним і підлягає дозволеним обмеженням, зокрема, щодо кола судових рішень, які можуть бути переглянуті в апеляційному порядку. Такі обмеження не шкодять самій суті права доступу до суду, переслідують легітимну мету - ефективний розгляд судом лише справ відповідного рівня значущості, а також обґрунтовані пропорційністю між застосованими засобами і поставленою метою.

Відповідно до ч. 2 ст. 392 КПК України ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Крім цього, порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті регулюється статтею 422-1 КПК України.

Зі змісту цієї норми вбачається, що законодавцем не передбачено можливість оскарження в апеляційному порядку ухвали суду, якою відмовлено в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого про зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді застави.

За вимогами ч. 4 ст. 399 КПК суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження за апеляційною скаргою на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, при цьому суд звертає увагу, що відмова у відкритті апеляційного провадження у зв`язку з оскарженням рішення суду, оскарження якого не передбачено, не може сприйматись як обмеження доступу до правосуддя.

Норми ст. 129 Конституції України гарантують право на апеляційний перегляд справи, а не кожного окремого судового рішення в межах кримінального провадження. Кримінальний процесуальний кодекс України визначає в яких випадках і які рішення судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку. Саме тому апеляційна скарга на судове рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, не може бути розглянута по суті, а відмова у відкритті апеляційного провадження, у зв`язку з оскарженням рішення слідчого судді оскарження якого не передбачено, не може сприйматись як обмеження доступу до правосуддя.

Враховуючи вищевикладене, оскільки зазначена ухвала суду про відмову у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, у відкритті провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_2 слід відмовити.

Керуючись ч. 4 ст. 399 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_2 на ухвалу Берегівського районного суду Закарпатської області від 11 березня 2025 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання захисника-адвоката ОСОБА_5 про зміну відносно обвинуваченого ОСОБА_2 запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали та оригінал апеляційної скарги з додатками повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту постановлення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1