справа № 208/5501/25
провадження № 1-в/208/479/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського у складі: Головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника установи ОСОБА_4 , засудженої ОСОБА_5 (в режимі ВКЗ),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за поданням адміністрації Державної установи "Кам`янська виправна колонія (№34)" про умовно-дострокове звільнення від покарання відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Вознесенськ Миколаївської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в:

Вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 26.05.2021 року ОСОБА_5 засуджена за ч.2 ст.307 КК України, відповідно до ч.1 ст.71 КК України частково приєднано невідбуту частину основного покарання за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 09.11.2017 року, остаточно призначено покарання у вигляді 8 років позбавлення волі з конфіскацією в дохід держави всього майна, що є її особистою власністю.

Засуджена відбуває покарання в Державній установі «Кам`янська ВК-34».

Початок строку відбуття покарання: 26.05.2021 року.

Кінець строку відбуття покарання: 30.10.2026 року.

Станом на 02.06.2025 року, ОСОБА_5 відбула 6 років 7 місяців 2 дні строку призначеного покарання.

Відповідно до подання установи відбуття покарання, засуджена власною поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення та заслуговує умовно-дострокове звільнення.

В судовому засіданні представник установи просив подання задовольнити.

Засуджена просила подання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення подання установи про звільнення від подальшого відбування покарання.

Суд розглянувши матеріали справи, вислухав учасників судового засідання, встановив наступне.

У відповідності до ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Застосування умовно-дострокового звільнення підтверджує принцип кримінального права, згідно з яким покарання не є самоціллю, а призначається для виправлення особи і попередження вчинення нею нових злочинів. Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликані тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні нею покарання.

Підставами застосування умовно-дострокового звільнення є матеріальна підстава як доведеність виправлення засудженого, формалізована підстава як фактичне відбуття засудженим відповідної частини встановленого вироком суду строку покарання. Засуджений може бути достроково звільнений судом тільки у разі, якщо він довів своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Сумлінна поведінка - це зразкове виконання вимог режиму і свідоме додержання дисципліни, вказівок адміністрації, наявність подяк і відсутність стягнень, якщо особа відбуває покарання у виді позбавлення волі. Під сумлінним ставленням до праці звичайно розуміють чесне та повне виконання своїх трудових обов`язків, підвищення ділової кваліфікації, опанування новими професіями, суворе додержання правил техніки безпеки тощо.

Злочин за який засуджено ОСОБА_5 , у відповідності до ст. 12 КК України віднесено до тяжкого злочину. Цей злочин характеризується умисною формою вини.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:

- не менше 2/3 строку покарання, призначеного судом за тяжкий умисний злочин.

Відповідно до вивчених матеріалів справи, ОСОБА_5 засуджена вироком суду до позбавлення волі на строк 8 років. На час судового розгляду, невідбутий строк покарання на час розгляду справи становить 1 рік4 місяці 28 днів.

Станом на 02.06.2025 року, ОСОБА_5 відбула 6 років 7 місяців 2 дні строку призначеного покарання, що відповідає формалізованій підставі застосування ст. 81 КК України, як вона визначена національним законодавством.

Постановою Пленуму ВСУ від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» визначено, що оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Згідно висновку засідання комісії ДУ «Кам`янська ВК-34», встановлено, що ОСОБА_5 своєю поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення, заслуговує на застосування ст. 81 КК України і матеріали відносно неї вирішено передати на розгляд суду.

Судом встановлено, що з 24.12.2021 року ОСОБА_5 відбуває покарання в Кам`янській ВК-34. По прибутті до установи була працевлаштована підсобним робітником. До праці ставилась сумлінно. Має шість заохочень, стягнення відсутні. Рідні підтримують засуджену на шляху її виправлення. З персоналом установи ОСОБА_5 тактовна, дотримується правомірних взаємовідносин.

Ризик повторно вчинення кримінального правопорушення, визначений установою відбуття покарання як низький.

Вину у скоєному злочині ОСОБА_5 визнає, щиро кається у скоєному, будує правильні соціально-правові наміри на подальше майбутнє, підтримує зв`язки з рідними.

Стягнень ОСОБА_5 не має, а її поведінка, ставлення до праці і відповідні заохочення охоплюють поведінку засудженої фактично за весь час відбуття нею покарання.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно до вимог ст. 6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Системний аналіз Кримінального та Кримінально-виконавчого законодавства України, постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», свідчить про те, що висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині.

Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом строку покарання. Отже, виправлення засудженого передбачає такі зміни у його поведінці та особистості, які дають підстави вважати, що він у разі застосування цієї пільги спроможний свідомо дотримуватись соціальних норм життя та не має установок на повернення до злочинної діяльності.

Оцінка ступеню виправлення повинна ґрунтуватися не лише на юридичних критеріях, але й враховувати весь комплекс педагогічних та психологічних аспектів оцінки особистості, які мають підстави вважати, що у засудженого сформувалась соціально визначена самоврегульована поведінка.

Враховуючи вивчені матеріали, суд вважає, що в свідомості засудженої відбулись позитивні зміни, та вона готова до самокерованої соціально-правової поведінки у суспільстві.

Зазначені вище обставини у повній мірі доводять матеріальну підставу застосування ст. 81 КК України як доведеність виправлення засудженої.

З призначеного строку позбавлення волі ОСОБА_5 не відбуте покарання становить 1 рік 4 місяці 28 днів.

На думку суду, під час судового розгляду справи встановлена як формалізована так і матеріальна підстави застосування до засудженої ст. 81 КК України, які належним чином підтверджені, засуджена ОСОБА_5 своєю поведінкою та вставленням до праці довела своє виправлення та заслуговує умовно-дострокове звільнення.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. 158 КВК України та ст.ст. 342-368, 537-539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Подання адміністрації Державної установи "Кам`янська виправна колонія (№34)" про умовно-дострокове звільнення від покарання відносно ОСОБА_5 , задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, уродженку м. Вознесенськ Миколаївської області, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , від відбування частини покарання у виді позбавлення волі, яка залишилась і призначена вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 26.05.2021 року, звільнити умовно-достроково на 1 рік 4 місяці 28 днів.

Ухвала може бути оскаржена в Дніпровський апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд міста Кам`янського протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1