Справа № 461/4516/25
Провадження № 1-кс/461/4641/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2025 року. м. Львів.

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1

з участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 (відеок.)

захисника ОСОБА_4

підозрюваної ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0001086, за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303 КК України, відомості про яке 23.10.2024 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби підозрюваній у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 302 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

24.07.2025 року до Галицького районного суду м.Львова надійшло погоджене з прокурором клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0001086, за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303 КК України, відомості про яке 23.10.2024 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби підозрюваній у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 302 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обгрунтоване наступним. Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_10 , посягаючи на основні засади суспільної моральності у сфері статевих стосунків, маючи умисел на отримання незаконного прибутку, діючи з корисливих мотивів, перебуваючи у невстановленому досудовим слідством місці, здійснювала діяльність, метою якої було створення та утримання місця розпусти, організація забезпечення зайняття проституцією іншими особами, щодо кількох осіб.

Відповідно до ст. 302 КК України місцем розпусти визнається будь-яке приміщення або інше місце, спеціально підготовлене чи пристосоване для постійного або періодичного вчинення розпусних дій (притон розпусти) невизначеним колом осіб, або постійними відвідувачами, які змінюють партнерів. Таке місце призначене для зайняття проституцією. Ним може бути будинок, квартира, кімната в гуртожитку, номер у готелі, офіс, намет, підсобні приміщення, що використовуються для розпусних дій.

Термін «місця розпусти» використано в законі в розумінні різноманітності таких місць, а не їх кількості в кожному випадку вчинення злочину.

Об`єктивну сторону злочину утворює одна із двох дій: 1) створення місця розпусти; 2) його утримання.

Створення місця розпусти - це, наприклад, завершений пошук приміщення чи іншого місця, відкриття закладу (масажний салон, сауна), під яким маскується міс¬це розпусти, облаштування такого місця, підбір обслуги, забезпечення засобами зв`язку, транспорту. Утримання місця розпусти означає вчинення дій, що забезпе¬чують його використання та функціонування. Це пошук клієнтів, оплата оренди приміщення, транспортних витрат, інші фінансові розрахунки, придбання й реалі¬зація для клієнтів білизни, напоїв, продуктів тощо.

Відповідно до ст. 303 КК України, втягнення особи в заняття проституцією може бути вчинено з використанням уразливого стану особи. Таке можливо у разі, коли особа, у якої під впливом життєвих негараздів: втрати роботи, відсутності місця проживання, матері¬альних труднощів, тяжкої образи та інших обставин, - підвищується стан нервово- емоційного збудження, що знижує здатність її адекватно реагувати на відповідні дії. Вона стає слабкою, психологічно не захищеною і легко піддається на певні дії чи пропозиції інших осіб зайнятися проституцією.

Еротичний масаж полягав у тому, що дівчина - масажистка у вигляді дотиків своїх рук до тіла чоловіка (у тому числі статевих органів), масажу всього оголеного тіла чоловіка (у тому числі статевих органів), доведення його до оргазму шляхом мастурбації його статевих органів не є статевим актом, про те, враховуючи те, що відбулась еяколяція дані дії можна прирівняти до статевого акту.

З медичної точки зору розрізняють наступні види масажу: лікувальний, спортивний, гігієнічний та косметичний. Дії, проведені під час діяльності салонів еротичного масажу «Мажор» та «Cazanova» не є масажем, а відповідно, їх не можна віднести до жодного із зазначених його видів.

З цією метою, ОСОБА_5 , за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_10 , у невстановлений досудовим розслідуванням точний час, однак не пізніше квітня 2024 року, з метою протиправного особистого збагачення, та з метою отримання наживи, створили місця розпусти, а саме: салон еротичного масажу «Мажор», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Братів Рогатинців, 28 та салон еротичного масажу «Cazanova», що знаходиться за адресою: Івано - Франківська область, м. Івано - Франківськ, вул. Грюнвальдська, 23. Водночас з метою організації забезпечення зайняття проституцією іншими особами та за для належного функціонування салонів залучили до протиправної діяльності ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , в якості адміністраторів салонів еротичного масажу.

Всі учасники вказаної злочинної групи мали єдиний намір на вчинення кримінальних правопорушень, з метою особистого збагачення, шляхом забезпечення діяльності групи з надання платних послуг еротичного масажу особами жіночої статі, забезпечили конспіративність спілкування за допомогою меседжерів «Telegram», «WhatsApp» (програми дозволяють обмінюватися текстовими повідомленнями і медіафайлами різних форматів, далі - месенджери «Telegram», «WhatsApp») та вели завуальовану термінологію слова «закінчення», яке приховувало справжній зміст «еякуляція - сім`явипорскування»; встановили штрафи для осіб жіночої статі, які надавали послуги еротичного масажу, а також забезпечували їх засобами гігієни; налагодили систематичне оновлення в мережі Інтернет реклами про надання особами жіночої статті послуг еротичного масажу, а здобуті злочинним шляхом грошові кошти розподіляли між собою та витрачали на власні потреби. В свою чергу, дівчата - масажистки отримували заробітну плату за виконану роботу в розмірі приблизно 30 відсотків, а 70 відсотків віддавали на руки адміністраторам салонів, також розрахунок відбувався шляхом безготівкового переказу грошових коштів клієнтами на визначені ОСОБА_10 та ОСОБА_5 банківські карти.

Так, реалізуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_5 перебуваючи у невстановленому досудовим слідством місці, посягаючи на основні засади суспільної моральності у сфері статевих стосунків, з метою отримання наживи, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_10 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше квітня 2024 року, створили та в подальшому залучила до протиправної діяльності ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , з метою утримання останніми місця розпусти за наступних обставин.

У невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше квітня 2024 року, ОСОБА_5 за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_10 , підшукали приміщення для подальшого створення місць розпусти, що розташовані за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 . З метою подальшої діяльності салонів еротичного масажу, ОСОБА_5 за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_10 , спеціально облаштували вказані вище приміщення, а саме: для попиту їхньої діяльності створили в мережі Інтернет сайти: «https://mazhor.lviv.ua/» із зазначенням номеру мобільного телефону НОМЕР_1 , що стало рекламою в мережі Інтернет салону еротичного масажу «Мажор» та « ІНФОРМАЦІЯ_2 » із зазначенням номеру мобільного телефону НОМЕР_2 , що стало рекламою в мережі Інтернет салону еротичного масажу «Cazanova». В середині приміщень створили умови інтимної обстановки, зокрема облаштували кімнати ліжками та душовими кабінами, рушниками, одноразовими пеленками, масажними оліями, лубрикантами, де повії за грошову винагороду надавали послуги еротичного масажу із закінченнями (далі еякуляція); надали відповідні пристрої по забезпеченню ведення інтернет-сайтів та прийому дзвінків від клієнтів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ; встановили правила зовнішнього вигляду повій, що полягало у щоденному макіяжі та новій спокусливій білизні; забезпечили для клієнтів алкогольні напої, спеціальне освітлення, що створювало інтимну обстановку та музикою; розробили прейскурант послуг, серед яких: «Експрес RELAX», «Foot фетіш», «Подвійне задоволення», «Мажор for Lady's», «Мажор VIP», «Релакс на виїзд (тільки готелі !)», «Мажор VIP Trio», «Мажор Black (BDSM)», «Cazanova Експрес», «Cazanova VIP», «Cazanova Night» та інші, зокрема цін, що становило від 2000 до 25000 гривень; з метою створення комфортних умов розрахунку клієнтів з масажистками-повіями, надали номери банківських карток, на які дівчата або клієнти надсилали грошові кошти за надані послуги; створили для працівників салонів еротичного масажу умови безпеки у вигляді «тривожної кнопки».

Вказані вище та створені ОСОБА_5 та ОСОБА_10 салони еротичного масажу «Мажор» та «Cazanova», потребували постійного контролю та останні поклали на ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обов`язки, щодо належного функціонування салонів, серед яких: прийом дзвінків та листування із клієнтами, які бажали скористатись послугами еротичного масажу за грошову винагороду; ведення інтернет-сайтів салонів еротичного масажу; вирішення господарських питань щодо діяльності салонів; працевлаштування дівчат на роботу, шляхом проведення співбесіди; контроль роботи дівчат та у випадку порушення графіку визначення штрафу у вигляді грошового стягнення; розподіл коштів, отриманих від зайняття проституцією між ОСОБА_10 , ОСОБА_5 та повіями.

Відповідно ОСОБА_10 , за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_5 , довели свої незаконні дії до кінця, чим створили та забезпечили утримання місць розпусти, з метою наживи.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється в створенні та утриманні місця розпусти, з метою наживи, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 302 КК України.

Окрім цього, ОСОБА_5 , за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_10 , з метою реалізації спільного злочинного умислу, вчинили сутенерство щодо повії ОСОБА_11 за наступних обставин.

Так, 27.06.2024 близько 19.21 год. ОСОБА_12 (особа залучена до конфіденційного співробітництва), за допомогою свого мобільного телефону здійснив дзвінок на номер НОМЕР_3 , котрий був розміщений на сайті по наданню платних послуг еротичного масажу інтимного характеру: « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». В ході розмови ОСОБА_10 , керуючись єдиним умислом злочинної групи та корисливим мотивом, повідомила ОСОБА_12 , що на вибір є дві дівчини та вартість надання послуг еротичного масажу становить від 2700 до 3500 гривень за одну годину, при цьому детально розповіла про послуги, зокрема: еротичний масаж з «закінченням» (еякуляцією статевого органу) та класичний масаж. В свою чергу ОСОБА_12 уточнив в ОСОБА_10 чи можливі додаткові послуги, на що остання відповіла що такі узгоджуються з дівчиною окремо за «куні» (кунілінгус - оральний секс) та еяколяцію (сім`євиверження) на певні ділянки тіла дівчини. Після того ОСОБА_12 з`ясував в ОСОБА_10 чи працюють дівчата на виїзд, на що остання відповіла, що так, вартість однієї години становитиме 6000 гривень включаючи оплату послуг таксі, відповідно ОСОБА_12 повідомив, що бажає замовити дівчину на 20.00 год. в готель «Етюд», що по вул. Івана Франка, 20А у м. Львові та за допомогою мобільного додатку «Telegram» напише місце знаходження готелю.

Після чого ОСОБА_12 за допомогою мобільного додатку «Telegram» на акаунт « ІНФОРМАЦІЯ_4 » з номером НОМЕР_1 та іменем користувача « ОСОБА_13 » надіслав адресу готелю та попросив надіслати фото дівчат, які можуть прибути на виїзд. У відповідь ОСОБА_12 надійшло фото повідомлення дівчини, яку представлено із псевдонімом « ОСОБА_14 », при цьому повідомлено про те, що передоплата за послуги таксі становитиме 200-250 гривень.

А тому, близько 20.02 год. ОСОБА_12 знаходячись в готельному номері готелю «Етюд», що по вул. Івана Франка, 20А у м. Львові зателефонував до салону еротичного масажу «Мажор» за номером НОМЕР_1 та запитав коли прибуде дівчина та йому повідомили, що дівчина в дорозі. Поруч із тим ОСОБА_12 із акаунту «ІНФОРМАЦІЯ_5» з номером НОМЕР_1 та іменем користувача « ОСОБА_13 » прийшло повідомлення про те, що дівчина вже прибула до готелю.

ОСОБА_12 покинув номер готелю та попрямував зустріти дівчину та через деякий проміжок часу повернувся разом із нею, встановлена як ОСОБА_11 . При спілкуванні із ОСОБА_11 остання повідомила про вартість послуг, власне 6000 гривень за одну годину та послуги таксі 600 гривень, проте узгодили 500 гривень. В подальшому ОСОБА_11 розповіла ОСОБА_12 про додаткові послуги, які вона надає, а саме: поцілунки в губи; поцілунки по тілу; масаж простати; «кінчання» на тіло (сім`євиверження на сідниці, груди або живіт дівчини) за додаткову оплату в розмірі 2000 гривень; «куні» (повна назва Кунілінгус - форма орального сексу, під час якої партнер стимулює язиком і губами зовнішні статеві органи жінки) за додаткову оплату в розмірі 3000 гривень. В свою чергу ОСОБА_12 обрав додаткову послугу «куні» та розрахувався із ОСОБА_11 в сумі 8500 гривень готівкою.

Надалі, ОСОБА_11 добровільно надала послуги еротичного масажу ОСОБА_12 у вигляді дотиків своїх рук до тіла (у тому числі статевих органів), масажу всього оголеного тіла останнього (у тому числі статевих органів), доведення його до оргазму шляхом мастурбації його статевих органів. В результаті вказаних дій ОСОБА_11 у ОСОБА_12 відбулась еяколяція, що прирівнюється до статевого акту чим задовільнила його статеву пристрасть.

Відповідно, ОСОБА_5 за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_10 довели свої незаконні дії до кінця, чим вчинили сутенерство стосовно ОСОБА_11 .

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у сутенерстві, тобто у вчиненні дій по забезпеченню заняття проституцією іншою особою, за попередньою змовою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України.

24.07.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303 КК України.

З урахуванням викладеного, з огляду на ризики, перебачені ч. 1 ст. 177 КПК України, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної ОСОБА_5 , слідчий просить обрати щодо останньої запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Прокурор в судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання підтримала та просила задовольнити.

Захисник підозрюваної в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив. Захисник зазначив, що ризики, зазначені у клопотанні, недоведені та необгрунтовані. Підозрювана перебуває у стані вагітності. Тому просив застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Підозрювана в судовому засіданні підтримала позицію захисника.

Перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по цих матеріалах, заслухавши думку прокурора, яка просила задовольнити клопотання, думку підозрюваної та захисника, які заперечили проти задоволення клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

24.07.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303 КК України.

При цьому, поняття "обґрунтована підозра" визначена в рішенні Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої цей термін означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (див. рішення у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п. 55, Series A, № 300-A).

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема:

- Протоколом про результати проведення НСРД від 01.03.2025;

- Протоколом огляду та ідентифікації грошових коштів від 27.06.2025;

- Протоколом проведення контролю за вчиненням злочину від 30.06.2025;

- Протоколом про хід проведення НСРД від 01.07.2025;

- Протоколом обшуку від 08.07.2025 (салон еротичного масажу «Мажор»);

- Показами підозрюваної ОСОБА_7 від 08.07.2025;

- Протоколами пред`явлення особи для впізнання від 08.07.2025;

- Показами підозрюваної ОСОБА_8 від 08.07.2025;

- Протоколом огляду від 14.07.2025;

- Речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності та взаємозв`язку.

Проаналізувавши та оцінивши досліджені докази, суд вважає, що всі вищезазначені докази є належними та допустимими. Вищеперелічені докази є достатніми для висновку суду про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 .

Питання щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_5 складу кримінальних правопорушень, а також більш вагомі докази причетності до кримінальних правопорушень, належність та допустимість цих доказів, можуть бути більш ретельно досліджені в подальшому органами досудового розслідування та/або судом при розгляді кримінального провадження в судовому засіданні.

Оцінюючи особу підозрюваної та вчинені нею кримінальні правопорушення, слідчий суддя враховує наступне. У разі визнання винною у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 302 КК України, ОСОБА_5 загрожує покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк. У разі визнання винною у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, ОСОБА_5 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до семи років. Остання обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 302 КК України, та тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України. Слідчий довів слідчому судді, що ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності та призначення вищевказаного покарання може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, - незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, а також інших осіб, яким відомі обставини скоєння даних кримінальних правопорушень.

Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватися від органів досудового розслідування та суду, підтверджується тим, що у разі визнання винуватою, ОСОБА_5 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до семи років, Крім цього, суд врахувує той факт, що свою протиправну діяльність ОСОБА_5 здійснює конспіративно, з використанням різноманітних інтернет - додатків, що унеможливлює відстеження змісту звукового файлу та текстового повідомлення, чим свідомо намагалась уникнути відповідальності за скоєне ним кримінальне правопорушення; Водночас суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Про неможливість запобігання ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, а також інших осіб, яким відомі обставини скоєння даних кримінальних правопорушень шляхом їх переконання та залякування, схиляння до зміни даних ними показань з метою вигородження, викривлення фактичних обставин та уникнення кримінальної відповідальності за вчинене, свідчить той факт, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 КПК України) такі ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу обвинувального вироку відносно неї.

Слідчим доведена наявність ризиків, передбачених у статті 177 КПК України, які дають підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюється у вчиненні нетяжкого та тяжкого злочинів, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні шляхом їх переконання, залякування чи схиляння їх до зміни, наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб.

Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.3 ст.176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Слідчим суддею встановлено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень. Ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, прокурором доведені. Проте, суд враховує, що ОСОБА_5 згідно з наданою характеристикою позитивно характеризується. Відповідно до медичного висновку ОСОБА_5 перебуває на обліку у зв`язку з вагітністю. ОСОБА_5 не переховувалася від органу досудового розслідування. Тому прокурор не довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, тобто запобігти спробам підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Таке рішення на думку суду узгоджується зі сталою практикою Європейського суду з прав людини, оскільки небезпека ухилення від правосуддя не може вимірюватися тільки залежно від суворості можливого покарання; вона повинна визначатися з урахуванням ряду інших релевантних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки ухилення від правосуддя, або зробити її настільки незначною ,що це не може служити виправданням утримання під вартою (рішення ЄСПЛ від 28 січня 1993 року у справі W. проти Швейцарії).

З врахуванням вищезазначеного, суд вважає необхідним на підставі ч.4 ст.194 КПК України застосувати до підозрюваної інший, більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

На думку суду, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання забезпечить виконання підозрюваниою, покладених на неї процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 369, 376 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби підозрюваній у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 302 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , більш м'який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку міста Самбір Львівської області, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючу за адресою: АДРЕСА_4 на строк до 08.09.2025 р. наступні обов`язки:

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження;

-не відлучатися з міста Львова Львівської області, без дозволу слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у випадку наявності таких.

У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрювану були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Підозрюваній письмово під розпис повідомити покладені на неї обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1