Справа № 127/6812/25
Провадження №11-сс/801/305/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

в режимі відеоконференції:

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці апеляційні скарги прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 08.04.2025 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 в кримінальному провадженні № 0000122 від 06.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 364 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 08.04.2025 задоволено клопотання слідчого СВ відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_9 та відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 366, ч.2 ст. 364 КК України, застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на 21 день до 28.04.2025 року та визначено заставу в розмірі 302 800 гривень.

На таке судове рішення захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого частково, застосувавши до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Апеляційні вимоги мотивує тим, що вказані стороною обвинувачення ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, є надуманими та нічим не підтверджені, ОСОБА_8 було відомо про його кримінальне переслідування з 22.03.2023 до повідомлення йому про підозру, а тому наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та суду не відповідає дійсності, оскільки якби підозрюваний мав такий намір чи бажання у нього було достатньо часу для того, щоб вчинити вказані дії. Крім того, у іншому кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 діє запобіжний захід у вигляді застави, який він не порушував. Щодо ризику незаконного впливу на свідків захисник вказує, що жодна особа, яка допитувалась у кримінальному провадженні, не повідомила орган досудового розслідування про чинення такого тиску чи вмовлянь ні зі сторони ОСОБА_8 , ні інших осіб на його користь.

Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді від 08.04.2025, у якій порушує питання про її скасування та постановлення нової ухвали, якою задовольнити клопотання слідчого, застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з одночасним визначенням застави в розмірі 899 316 гривень з покладенням на нього відповідних обов`язків.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що слідчим суддею при визначенні розміру застави ОСОБА_8 не враховано тяжкість та обставини вчинення кримінальних правопорушень, у яких він підозрюється, а також наявність та обґрунтованість ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Вважає, що застава у межах, визначених п.3 ч.5 ст. 182 КПК України, не здатна забезпечити виконання покладених на підозрюваного обов`язків.

Заслухавши доповідь судді, виступ підозрюваного ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 , які підтримали свою апеляційну скаргу та заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав свою апеляційну скаргу та заперечив проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, перевіривши матеріали судового провадження та апеляційні доводи, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 366, ч.2 ст. 364 КК України, також дійшов висновку про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду; знищити або сховати будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

Згідно з ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, в провадженні Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000122 від 06.02.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 366, ч.2 ст. 364 КК України.

28.02.2025 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 366, ч.2 ст. 364 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Висновки слідчого судді про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 підозри колегія суддів вважає вірними, оскільки вони підтверджуються доданими до клопотання органу досудового слідства та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_8 підтверджено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, - переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, продовження вчинення кримінальних правопорушень.

Доводи захисника про відсутність існування ризику незаконного впливу на свідків не підлягають спростуванню або підтвердженню, оскільки в ухвалі слідчого судді даного ризику не зазначено.

Таким чином, слідчий суддя при розгляді клопотання дійшов вірного висновку про доведеність обставин, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст. 194 КПК України, що дають підстави до застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу.

Однак, колегія суддів не погоджується з висновком слідчого судді в частині визначення виду запобіжного заходу та вважає слушними доводи захисника про застосування додо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Так, у даному випадку ні слідчим у клопотанні, ні прокурором в судовому засіданні не доведена необхідність застосування виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також не доведена недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, визначеним у клопотанні та встановлених судом.

Не довів таких обставин і прокурор в суді апеляційної інстанції при розгляді апеляційної скарги.

За положеннями ч.1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Враховуючи викладене та беручи до уваги дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, позитивно характеризується, не має судимостей, одружений, має на утриманні малолітню дитину, є військовослужбовцем, а також враховуючи те, що органом досудового розслідування не доведено недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, ніж тримання під вартою, а також виходячи з відсутності обставин необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст.5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження, колегія суддів приходить до переконання про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та покладенням на нього відповідних обов`язків, оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

При наявній підозрі щодо ОСОБА_8 цілодобовий домашній арешт є цілком справедливим, достатнім й необхідним.

З огляду на те, що колегія суддів дійшла висновку про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, апеляційна скарга прокурора про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з одночасним визначенням застави в розмірі 899 316 гривень задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422-1 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 08.04.2025 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 скасувати.

Клопотання слідчого СВ відділу поліції № 3 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_9 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

Строк дії ухвали визначити до 28.04.2025.

Відповідно до ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки:

1. прибувати на виклики органу досудового розслідування та суду за першою вимогою;

2. заборонити підозрюваному залишати житло по місцю проживання цілодобово;

3. утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

4. здати на зберігання паспорт для виїзду за кордон та інші документи, які дають право на виїзд за кордон.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4