ВІТОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1593/25
Провадження №1-кс/477/901/25
УХВАЛА

про арешт майна

11 серпня 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Вітовського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , власника вилученого майна ОСОБА_4 , представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві клопотання прокурора Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 , внесене у кримінальному провадженні №0000421 від 02 серпня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 345 КК України про арешт тимчасово вилученого майна

ВСТАНОВИВ:

07 серпня 2025 року, засобами поштового зв`язку до Вітовського районного суду Миколаївської області надійшло клопотання прокурора Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна, яке було вилучено 02 серпня 2025 року, в період часу з 16.50 години по 17.15 годину під час проведення огляду місця події на ділянці місцевості по вул. Центральна, 29 в смт. Воскресенське Миколаївського району Миколаївської області, а саме на автомобіль марки «МАZDА-СХ5», державний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_4 та перебував у фактичному володінні ОСОБА_6 та ключ з брелком від сигналізації до вказаного транспортного засобу.

В обґрунтування поданого клопотання вказує, що слідчим відділом ВП №4 МРУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №000042 від 02 серпня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статі 345 КК України за фактом спричинення 02 серпня 2025 року тілесних ушкоджень працівнику правоохоронних органів під час виконання ним службових обов`язків на блокпосту «Баштан» біля с. Мішково-Погорілове Миколаївського району Миколаївської області.

Під час огляду місця події у період часу з 16.50 години по 17.15 годину 02 серпня 2025 року, на ділянці місцевості по вул. Центральна, 29 в смт. Воскресенське Миколаївського району Миколаївської області виявлено та вилучено транспортний засіб - автомобіль марки «МАZDА-СХ5», державний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_4 та перебував у фактичному володінні ОСОБА_6 та ключ з брелком від сигналізації до вказаного транспортного засобу.

Постановою слідчого від 02 серпня 2025 року вищевказаний транспортний засіб визнано речовим доказом у цьому кримінальному провадженні, оскільки такий є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та зберіг на собі сліди кримінального правопорушення.

З метою збереження речового доказу, прокурор ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з цим клопотанням.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала подане клопотання та просила його задовольнити, з огляду на достатність підстав вважати, що вилучений під час огляду місця події транспортний засіб містить на собі сліди кримінального правопорушення, а саме сліди тілесного контакту, мікро вм`ятини, залишки тканинного чи біологічного матеріалу, тощо

Власник вилученого майна ОСОБА_4 та її представник - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на те, що вилучене майно автомобіль марки «МАZDА-СХ5», державний номер НОМЕР_1 , не є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, тому відсутні підстави для накладення арешту на це майно. Також вказували, що даний транспортний засіб є єдиним засобом для пересування у їхній родині, тому його вилучення створює перешкоди для їхньої діяльності.

ОСОБА_6 , як володілець вилученого майна, в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причини неявки.

Заслухавши доводи прокурора, власника вилученого майна, представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт - адвоката ОСОБА_5 , перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, приходжу до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог статті 170 КПК України, під арештом майна розуміється тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно частини третьої статті 170 КПК України у випадку, збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно частини першої статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів клопотання, у провадженні ВП №4 Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали досудового розслідування №0000421 від 02 серпня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 345 КК України, за фактом спричинення 02 серпня 2025 року тілесних ушкоджень працівнику правоохоронних органів під час виконання ним службових обов`язків на блокпосту «Баштан» біля с. Мішково-Погорілове Миколаївського району Миколаївської області, відомості про яке цього ж дня внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що підтверджується витягом з ЄРДР №000042 від 02 серпня 2025 року.

Змістом підозри від 03 серпня 2025 року про повідомлення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною другою статі 345 КК України, вбачається, що досудовим розслідуванням вказаного кримінального провадження встановлено, що 02 серпня 2025 року близько 15.10 год., інспектором 1 взводу 2 роти 3 батальйону УПП в Миколаївській області ОСОБА_7 , який ніс службу на блок-пості «Баштан» на автодорозі Н-11 «Дніпро-Миколаїв» 163 км +200 м розташованого біля с. Мішково-Погорілове Миколаївського району Миколаївської області, був зупинений автомобіль марки «МАZDА-СХ5», державний номер НОМЕР_1 за кермом якого перебував ОСОБА_6 .

У ході перевірки працівниками поліції спільно з представниками ТЦК те СП військово-облікових документів, ОСОБА_6 почав поводитися знервовано й агресивно. Надалі, не виконуючи законну вимогу працівника поліції та перешкоджаючи виконанню ним службових обов`язків, усвідомлюючи, що інспектор ОСОБА_7 перебуває перед транспортним засобом, зокрема на рівні його передньої лівої частини, ОСОБА_6 різко вивернув кермо ліворуч та розпочав рух автомобілем марки «МАZDА-СХ5», державний номер НОМЕР_1 .

При цьому ОСОБА_6 усвідомлював, що його дії створюють реальну небезпеку для працівника поліції, який знаходився в безпосередній близькості до автомобіля та намагався зупинити його, усвідомлюючи можливість заподіяння тілесних ушкоджень поліцейському почав рух, не зупинився та продовжив рух, свідомо допускаючи настання таких наслідків.

У результаті дій ОСОБА_6 , боковим лівим дзеркалом автомобіля марки «МАZDА-СХ5», державний номер НОМЕР_1 , який належить останньому, завдано удару в праву руку інспектора ОСОБА_7 , який був у форменому одязі із знаками розрізнення, табельною вогнепальною зброю та спеціальними засобами, та згідно розстановки сил та засобів з 08:00 год. 02 серпня 2025 року до 20:00 год. 02 серпня 2025 року, перебував на чергуванні у складі наряду патрульної поліції на блокпосту «Баштан», внаслідок чого останньому заподіяно тілесне ушкодження у вигляді забою м`яких тканин у ділянці першого пальця (зап`ястя п`ятої ділянки правої кисті). В подальшому ОСОБА_6 залишив місце вчинення кримінального правопорушення.

З протоколу огляду місця події від 02 серпня 2025 року вбачається, що цього ж дня у період часу з 16.50 години по 17.15 годину 02 серпня 2025 року, на ділянці місцевості по вул. Центральна, 29 в смт. Воскресенське Миколаївського району Миколаївської області виявлено та вилучено транспортний засіб - автомобіль марки «МАZDА-СХ5», державний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_4 та перебував у фактичному володінні ОСОБА_6 , а також ключ з брелком від сигналізації до вказаного транспортного засобу.

За змістом вказаного протоколу від 02 серпня 2025 року вбачається, що слідчим під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди зафіксовано стан транспортного засобу, та не виявлено на транспортному засобі ні пошкоджень ні слідів, характерних для наїзду на людину.

При цьому вказаний транспортний засіб сфотографовано, після чого на підставі згоди його власника вилучено для зберігання на спеціально визначеному майданчику.

Постановою слідчого у цьому кримінальному провадженні, вилучений транспортний засіб автомобіль марки «МАZDА-СХ5», державний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_4 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000421 від 02 серпня 2025 року.

Відповідно до змісту протоколу огляду предмету від 02 серпня 2025 року вбачається, що цього ж дня, слідчим оглянуто відеозапис з нагрудного відео реєстратора на якому також зафіксовано обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме розташування транспортного, механізм спричинення ушкодження, дії осіб, що передували вчиненню кримінального правопорушення.

За таких обставин, слідчий суддя погоджується з доводами прокурора, що вилучене майно, а саме автомобіль марки «МАZDА-СХ5», державний номер НОМЕР_1 має ознаки речового доказу, так як може виступати знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а тому на даному етапі слідства є підстави для його арешту майна.

З наведеного вбачається, що у органу досудового розслідування для проведення ефективного досудового розслідування є необхідність у збереженні вказаного майна до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку, передбаченому статей 170 - 174 України.

З огляду на положення частини другої та третьої статті 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у статті 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

За змістом частини четвертої статті 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Обираючи спосіб арешту, слідчий суддя виходить з того, що ОСОБА_4 , як власник вилученого майна, а також її представник - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні, заперечуючи проти накладення арешту на автомобіль марки «МАZDА-СХ5», державний номер НОМЕР_1 у спосіб зазначений прокурором, просили застосувати найменш обтяжливий засіб арешту, дозволивши використання цього транспортного засобу, так як даний автомобіль є єдиним засобом для пересування їхньої родини, тому його вилучення створює перешкоди для їх діяльності, що пов`язано з поїздками до м. Миколаєва.

Так, нарівні із положенням національного законодавства, судова практика Європейського суду з прав людини орієнтує на те, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар «Спорронг та Льоннрот проти Швеції». Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами , які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

Відповідно до частини першої, другої статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку, - вимогами охорони фундаментальних прав особи.

Як вбачається зі змісту клопотання прокурора, зокрема протоколу огляду місця події від 02 серпня 2025 року, у кримінальному провадженні проведено необхідні дії з приводу фіксації обставин вчинення кримінального правопорушення, зафіксовано слідову інформацію на транспортному засобі та його технічний стан, проведено першочергові слідчі дії, тощо.

Як зазначено слідчим СВ ВП №4 МРУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_8 , виявлений під час огляду місця події транспортний засіб не має пошкоджень.

Однак, незважаючи на відсутність на ньому будь-яких пошкоджень, слідчим прийнято рішення про його вилучення.

При цьому, за змістом долучених матеріалів вбачається, що проти такого вилучення не заперечувала власник транспортного засобу ОСОБА_4 , надавши згоду на його транспортування до ВП №4 МРУП ГУНП в Миколаївській області.

Разом з тим, як встановлено слідчим суддею в судовому засіданні слідчим у цьому кримінальному провадженні не призначалися ні автотехнічна експертиза ні трасологічна, що слугувало б підставою для утримання цього транспортного засобу.

Як вказала прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні, вилучений транспортний засіб може зберігати на собі сліди тілесного контакту, мікро вм`ятини, залишки тканинного чи біологічного матеріалу, тощо.

Оцінюючи вказані доводи прокурора, слідчий суддя виходить з того, що попри ймовірну наявність на вказаному транспортному засобі зазначених слідів, з часу вилучення автомобіля 02 серпня 2025 року по 11 серпня 2025 року слідчим не призначено у справі жодної експертизи, направленої на відшукання та вилучення таких слідів. Більш того, за спливом цього часу слідчим не здійснено огляду транспортного засобу із залученням спеціаліста, що міг би підтвердити правдивість доводів прокурора. При цьому, слід врахувати й ту обставину, що транспортний засіб зберігається на відкритій ділянці місцевості на території ВП №4 МРУП ГУНП в Миколаївській області, внаслідок чого цей автомобіль піддається зовнішнім чинниками (дощ, сонце, вітер, пилові бурі) та зазначені прокурором сліди, зокрема залишки тканинного чи біологічного матеріалу протягом цього часу могли не зберегтися.

Указане на думку слідчого судді спростовує доводи прокурора щодо необхідності збереження цього транспортного засобу, шляхом його зберігання на території ВП №4 МРУП ГУНП в Миколаївській області.

Відповідно до частини другої та третьої статті 100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 19 Інструкції Зберігання транспортних засобів та інших самохідних машин, а також пристроїв і механізмів, які використовувалися як знаряддя для вчинення злочинів і визнані речовими доказами, а також транспортних засобів, на які накладено арешт, якщо вони не можуть бути передані на зберігання власникові, його родичам або іншим особам, а також організаціям, проводиться за постановою слідчого, прокурора, судді, за ухвалою суду протягом досудового слідства або судового розгляду відповідними службами органів внутрішніх справ, служби безпеки, підрозділів податкової міліції (у справах, що перебувають у її провадженні відповідно до компетенції), керівники яких дають про це розписку, яка приєднується до справи. В розписці вказується, хто є персонально відповідальним за зберігання прийнятого транспортного засобу.

Оскільки потреба в накладенні арешту на автомобіль марки «МАZDА-СХ5», державний номер НОМЕР_1 , пов`язана з необхідністю збереження його як речового доказу, з яким проведено першочергові слідчі дії, слідчий суддя вважає можливим визначити спосіб арешту у виді встановлення заборони відчуження та розпорядження цим транспортним засобом, що в даному випадку забезпечить дотримання балансу імж інтересами органу досудового розслідування та власника.

На думку слідчого судді, в цьому випадку, передача речового доказу власнику майна на відповідальне зберігання не знімає обмеження, щодо заборони його відчуження та розпорядження ним.

Визначення місця зберігання транспортного засобу за місцем проживання ОСОБА_4 , не впливає на проведення досудового розслідування в рамках кримінального провадження і не перешкоджає доступу слідчого до речового доказу.

В період отримання на відповідальне збереження речового доказу, власник майна несе кримінальну відповідальність за його збереження.

На переконання слідчого судді, накладення арешту, шляхом встановлення заборони відчуження та розпорядження автомобілем, марки «МАZDА-СХ5», державний номер НОМЕР_1 в будь-який спосіб, з поверненням його власнику не призведе до втрати речового доказу та буде сприяти його збереженню в належному стані. Одночасно такий спосіб арешту буде забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав власника майна.

За таких обставин клопотання прокурора Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_9 підлягає частковому задоволенню, шляхом накладення арешту із встановлення заборони відчуження та розпорядження автомобілем, марки «МАZDА-СХ5», державний номер НОМЕР_1 .

Зважаючи на таке рішення, слід роз`яснити органу досудового розслідування обов`язок негайно передати вилучене майно автомобіль марки «МАZDА-СХ5», державний номер НОМЕР_1 та ключ з брелком від сигналізації до вказаного транспортного засобу власнику майна до прийняття остаточного рішення в кримінальному провадженні, а на ОСОБА_4 покласти обов`язок забезпечити зберігання цього транспортного засобу за місцем свого проживання здійснення своєї діяльності в АДРЕСА_1 до скасування арешту майна у встановлену КПК України порядку, та попередити ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за статтею 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

На підставі викладеного, керуючись статтями 167, 170-173, 175, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

З метою збереження речового доказу накласти арешт на транспортний засіб автомобіль, марки «МАZDА-СХ5», державний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_4 та перебував у фактичному володінні ОСОБА_6 із встановлення заборони його відчуження та розпорядження.

Зобов`язати ОСОБА_4 надавати безперешкодний доступ до транспортного засобу автомобіля, марки «МАZDА-СХ5», державний номер НОМЕР_1 у разі необхідності проведення з використанням вказаного майна будь-яких процесуальних, слідчих дій під час досудового розслідування в даному кримінальному провадженні, а також зберігати транспортний засіб в тому виді, якому вона прийняла на зберігання на період досудового розслідування.

Попередити ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за статтею 388 КК України за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт.

В решті клопотання прокурора відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_10