1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/4327/25 1-кс/335/2361/2025
07 липня 2025 року м. Запоріжжя
ОСОБА_3 та його адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримали вимоги клопотання та просили скасувати арешт з вищевказаних речей.
Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про скасування арешту, зазначивши що потреба в арешті вказаного майна не відпала, оскільки органом досудового розслідування проводяться відповідні слідчі дії, та ОСОБА_3 має статус підозрюваного у вказаному кримінальному провадженні. Просив у задоволенні клопотання про скасування арешту майна відмовити.
Розглянувши зазначене клопотання, додані до нього матеріали, заслухавши думку учасників, слідчий суддя приходить до наступного.
В рамках даного провадження, 05.05.2025 о 16:55 годині в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як особу, яка підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, та 06.05.2025 останньому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України у цьому кримінальному провадженні.
12.06.2025 слідчим винесено постанову про визначення речовими доказами вилучених предметів та речей під час обшуку будинку АДРЕСА_1.
Ухвалою слідчого судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 16.06.2025 накладено арешт на вищевказані речі.
Відповідно до ч.1 ст.174 цього Кодексу підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Згідно з ч.2 ст.174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю або частково під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосування цього заходу відпала потреба або арешт накладений необґрунтовано.
Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.
Однак, клопотання заявника про скасування арешту майна не є належним чином обґрунтованим, заявником у клопотанні не доведено належними доказами, що у подальшому у застосуванні арешту майна відпала потреба та не доведено, що арешт майна накладено необґрунтовано.
Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Арешт на вказане майно накладено у зв`язку з тим, що слідчим суддею встановлено, що наявні достатні підстави вважати, що ці речі та предмети, відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів.
На теперішній час, вищевказані обставини та підстави накладення арешту на мобільний телефон та ноутбук, які зазначені у клопотанні адвоката, існують та не відпали.
Слідчий суддя зазначає, що арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження. При вирішенні клопотання про скасування арешту майна, слідчий суддя враховує підстави для арешту майна, зокрема, що арешт майна застосовується з метою забезпечення збереження речових доказів, тощо. При вирішенні питання про накладення арешту, слідчий суддя керувався положеннями ст. ст. 170 -173 КПК України.
Слідчим суддею встановлено, що арешт на майно, зазначене заявником у клопотанні про скасування арешту майна, накладено ухвалою слідчого судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 16.06.2025 обґрунтовано, оскільки вказане майно має суттєве значення для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Відповідно до ст.ст. 22, 26 КПК України, кримінальний процес являється змагальним і диспозитивним, що полягає у вільному подані учасниками процесу до суду доказів на підтвердження своєї позиції та захисту своїх інтересів.
Поряд із цим, адвокатом з урахуванням припису змагальності клопотання не надано слідчому судді доказів, які б спростовували обставини, що стали підставою для накладення арешту. На переконання слідчого судді, скасування арешту майна може призвести до настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Клопотання заявника про скасування арешту майна не є належним чином обґрунтованим, заявником у клопотанні не доведено належними доказами, що у подальшому у застосуванні арешту майна відпала потреба та не доведено, що арешт майна накладено необґрунтовано, оскільки, досудове розслідування кримінального провадження триває, дане майно містить ознаки речових доказів та має суттєве значення для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження.
З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що підстави для скасування арешту вказаного майно відсутні, а тому у задоволенні клопотанні про скасування арешту майна, слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 170, 172-174, 309 КПК України, слідчий суддя, -
У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , про скасування арешту майна - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 11.07.2025.

Слідчий суддя: ОСОБА_1