СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1520/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

провівши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в м. Києві підготовче судове засідання у кримінальних провадженнях, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.03.2025 за № 0001099 та 22.07.2024 за № 0002367, стосовно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4 ,

обвинувачений - ОСОБА_5 ,

захисник - ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

До Святошинського районного суду міста Києва 17.06.2025 надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.03.2025 за № 0001099, стосовно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.06.2025 зазначений обвинувальний акт цього ж дня отриманий головуючою суддею ОСОБА_1 .

Також до Святошинського районного суду міста Києва 24.09.2024 надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.07.2024 за № 0002367, стосовно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.09.2024 зазначений обвинувальний акт цього ж дня отриманий головуючою суддею ОСОБА_7 .

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 03.07.2025 головуючою суддею ОСОБА_7 постановлено обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.07.2024 за № 0002367, стосовно ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, (ун. № 759/19555/24, пр. № 1-кп/759/643/25), передати судді ОСОБА_1 для вирішення питання про об`єднання з кримінальним провадженням, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.03.2025 за № 0001099, стосовно ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, (ун. № 759/13264/25, пр. № 1-кп/759/1520/25).

Відтак, судом на обговорення сторін кримінального провадження поставлено питання про об`єднання даних кримінальних проваджень в одне провадження.

У судовому засіданні прокурор вважав за доцільне об`єднати вказані кримінальні провадження в одне провадження.

У судовому засіданні захисник, думку якого підтримав обвинувачений, не заперечував щодо об`єднання вказаних кримінальних проваджень стосовно ОСОБА_3 в одне провадження, при цьому, зазначив, що згідно з положеннями ст. 334 КПК України матеріали кримінального провадження можуть об`єднуватись в одне провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, тобто питання про об`єднання кримінальних проваджень має вирішуватися судом, на розгляді якого вже перебуває кримінальне провадження.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, суд вважає за необхідне об`єднати дані кримінальні провадження в одне провадження, оскільки відповідно до положень ст. 334 КПК України матеріали кримінального провадження можуть об`єднуватись в одне провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими ст. 217 КПК України.

У разі якщо на розгляд місцевого суду надійшли матеріали кримінального провадження щодо особи, стосовно якої цим судом вже здійснюється судове провадження, воно передається складу суду, що його здійснює, для вирішення питання про їх об`єднання.

Згідно з ч. 1 ст. 217 КПК України у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень.

При цьому, слід зазначити, що відповідно до автоматизованої системи документообігу суду вбачається, що розподіл кримінального провадження, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.03.2025 за № 0001099, стосовно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме передати дане кримінальне провадження судді раніше визначеному складу суду (судді ОСОБА_7 ) здійснити неможливо у зв`язку з тим, що суддя ОСОБА_7 з основної справи не може брати участь у розгляді поточної, оскільки слухала поєднану справу, яка виключає розгляд поточної.

Також у судовому засіданні прокурор просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувальних актів, вважаючи, що по кримінальних провадженнях під час досудового розслідування, а також при складенні обвинувальних актів, дотримані всі вимоги, передбаченні ст. 32, 291 КПК України, підстави для прийняття рішень, передбачених п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, відсутні. Крім того, прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 на строк 60 днів. Дане клопотання прокурор обґрунтовує тим, що на даний час існують ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме обвинувачений може: переховуватися від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні захисник, позицію якого підтримав обвинувачений, загалом не заперечував щодо призначення даних обвинувальних актів до судового розгляду. Щодо клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 заперечував з тих підстав, що ризики, зазначені прокурором, відсутні, є припущеннями та нічим не доведені. Також зазначив, що те, що ОСОБА_3 вживає наркотичні засоби, не дає підстав стверджувати, що він ними торгує. ОСОБА_3 не переховувався від суду. Він має міцні соціальні зв`язки, проживає з матір`ю. Просив змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який - цілодобовий домашній арешт.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши обвинувальні акти та долучені до них додатки, суд дійшов таких висновків.

Вказані кримінальні провадження відповідно до вимог ст. 32, 33 КПК України підсудні Святошинському районному суду міста Києва.

Підстав для прийняття рішень, передбачених п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, судом не встановлено.

Обвинувальні акти та додатки до них складені у відповідності до вимог КПК України, при затвердженні прокурором обвинувальних актів дотримані вимоги закону.

За таких обставин є достатні підстави для призначення даних обвинувальних актів до судового розгляду.

Кримінальне провадження на підставі ч. 1 ст. 31 КПК України належить здійснювати суддею одноособово.

Судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.

Коло осіб, які беруть участь у судовому розгляді, є наступним: прокурор, обвинувачений, захисник.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 на строк 60 днів, суд, з урахуванням положень кримінального процесуального закону щодо судового контролю за дотриманням прав обвинувачених, керуючись принципом правової визначеності, дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Таким чином, ретельно проаналізувавши доводи, наведені прокурором та стороною захисту, суд дійшов до висновку про те, що такі обставини як зміст та обсяг обвинувачення, конкретні обставини кримінального правопорушення, яке інкриміноване обвинуваченому ОСОБА_3 , дані про особу обвинуваченого, у своїй сукупності свідчать про те, що на даний час наявні такі ризики як: обвинувачений, перебуваючи на волі зможе ухилятися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування), і на це вказують такі обставини, як характер протиправних дій, в яких він обвинувачується; мотиви, за яких він вчинив дії, що ставляться йому у провину; тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватими у даному кримінальному правопорушенні; вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи його попередню поведінку, а також те, що він перебував у розшуку.

Також суд відповідно до вимог ст. 178 КПК України приймає до уваги дані про особу обвинуваченого, а саме його вік, стан здоров`я, щодо якого на даний час в розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування його під вартою, відомості про місце його проживання, відсутність міцних соціальних зв`язків, у тому числі відсутність родини й утриманців, те, що він до затримання не працював, наявність судимості.

Крім того, зважаючи на те, що кримінальне провадження перебуває на стадії підготовчого судового засідання, що у своїй сукупності свідчить про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам, суд дійшов до висновку про доведення прокурором обставин, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що сукупність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, відомості, які характеризують особу обвинуваченого, свідчить, що на даний час продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Разом з тим, суд, керуючись правилами ч. 5 ст. 182; ст. 183 КПК України, знаходить правові підстави для визначення обвинуваченому ОСОБА_3 розміру застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 314-316, 369-372, 376 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати матеріали кримінального провадження, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.07.2024 за № 0002367, стосовно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України (ун. № 759/19555/24, пр. № 1-кп/759/643/25), з кримінальним провадженням, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.03.2025 за № 0001099, стосовно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України (ун. № 759/13264/25, пр. № 1-кп/759/1520/25).

Об`єднаному кримінальному провадженню присвоїти ун. № 759/13264/25, пр. № 1-кп/759/1520/25.

Призначити судовий розгляд у об`єднаному кримінальному провадженні, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.03.2025 за № 0001099 та 22.07.2024 за № 0002367, на підставі обвинувальних актів стосовно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, у відкритому судовому засіданні в приміщенні Святошинського районного суду м. Києва на 16 год. 30 хв. 22 липня 2025 року.

Клопотання прокурора про продовження стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити стосовно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 13 вересня 2025 року (включно), і утримувати його у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_3 розмір застави, який здатний забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, а саме 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн 00 к., після внесення якої ОСОБА_3 підлягає звільненню з під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 строком на 2 (два) місяці обов`язки, передбачені ч. 5 ст.194 КПК України, а саме:

1) прибувати до суду із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну , - не виконання яких тягне можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Кримінальне провадження розглядати суддею одноособово.

Викликати в судове засідання: прокурора, обвинуваченого, захисника.

Копію ухвали вручити обвинуваченому та прокурору, а також надіслати до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України на виконання.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголосити о 13 год. 30 хв. 17.07.2025 року.

Суддя ОСОБА_1