Справа 350/787/25
Номер провадження 1-кп/350/131/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2025 року Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області в селищі Рожнятів Калуського району Івано-Франківської області кримінальне провадження за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця села Кропивник Долинського району Івано-Франківської області, не одруженого, непрацюючого, особи з інвалідністю ІІІ групи, перебуваючого на військовому обліку, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 15 квітня 2024 року Рожнятівським районним судом Івано-Франківської області за статтею 126-1 Кримінального кодексу України до покарання у виді 150 годин громадських робіт (покарання відбув повністю); 20 вересня 2024 року Рожнятівським районним судом Івано-Франківської області за статтею 126-1 Кримінального кодексу України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік, із покладенням на нього обов`язків, передбачених частинами другою, третьою статті 59-1 та застосуванням до нього обмежувального заходу, передбаченого пунктом 1 частини першої статті 96-1 Кримінального кодексу України; 20 березня 2025 року Рожнятівським районним судом Івано-Франківської області за статтею 126-1, частиною четвертою статті 70 Кримінального кодексу України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 роки, із покладенням на нього обов`язків, передбачених частиною другою статті 59-1 та застосуванням до нього обмежувального заходу, передбаченого пунктом 1 частини першої статті 96-1 Кримінального кодексу України,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 квітня 2025 року за № 0000090,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим згідно вироку Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 20 березня 2025 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 Кримінального кодексу України, а саме вчинення домашнього насильства відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 , та, перебуваючи на профілактичному обліку у секторі превенції Відділення поліції № 2 (селище Рожнятів) Калуського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області як «кривдник», на шлях виправлення не став і в порушення вимог статті 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», повторно, умисно та безпричинно, протягом тривалого часу, знаходячись по місцю проживання потерпілої в будинковолодінні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , продовжив систематично вчиняти відносно неї психологічне насильство, яке виразилось у словесних образах, погрозах, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік, що погіршило якість її життя, із супроводженням відчуття глибокого душевного страждання, поєднаного з формуванням внутрішнього психологічного конфлікту та заподіяло шкоду її психологічному здоров?ю.

Так, 13 грудня 2024 року близько 13 години ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 домашне насильство, що виразилось у словесних образах та погрозах фізичною розправою, у зв?язку з чим відносно нього було винесено терміновий заборонний припис серії АА № 641034.

Окрім цього, 6 січня 2025 року близько 16 години ОСОБА_6 , будучи особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне із порушень, передбачених частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в присутності двох малолітніх дітей вчинив домашнє насильство психологічного характеру по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_5 , в ході якого словесно ображав її нецензурними та образливими словами, чим міг спричинити останній шкоду її психічному здоров?ю, у зв?язку із чим 9 січня 2025 року Рожнятівським районним судом Івано-Франківської області його було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 173-2, частиною третьою статті 173-2, із застосуванням статті 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у виді адміністративного арешту строком на 5 діб.

У подальшому, 25 березня 2025 року близько 11 години 20 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашне насильство психологічного характеру по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_5 , в ході якого словесно ображав її нецензурними словами та погрожував фізичною розправою, чим міг спричинити шкоду її психічному здоров?ю, у зв?язку із чим 31 березня 2025 року Рожнятівським районним судом Івано-Франківської області його було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 гривень.

Також 18 квітня 2025 року близько 19 години ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у присутності малолітньої дитини ОСОБА_7 , знову вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 домашне насильство, що виразилось у словесних образах та погрозах фізичною розправою, у зв?язку з чим відносно нього було винесено терміновий заборонний припис серії АА № 641916.

Окрім цього, 20 квітня 2025 року близько о 07 години, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у присутності двох малолітніх дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_7 , знову вчинив відносно потерпілої ОСОБА_5 умисні дії психологічного насильства, що виразились в словесних образах, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік, погрозах фізичною розправою, приниженні її честі та гідності, які викликали у ОСОБА_5 побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та завдали шкоди її психічному здоров?ю, що суттєво погіршило якість життя потерпілої загалом.

Такі систематичні умисні протиправні дії ОСОБА_4 , вчинені повторно, що виразилися у словесних образах потерпілої, висловлюванні нецензурної лайки на адресу останньої, погрозах фізичною розправою, приниженні її честі та гідності, у зв?язку з чим у останньої виникли побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та завдали шкоди її психічному здоров?ю, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої ОСОБА_5 .

В ході судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 вину в скоєнні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, розкаявшись у скоєному, своїми показами підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, зокрема, суду пояснив, що дійсно в зазначені в обвинувальному акті дні між ним та потерпілою виникали сварки в тому числі і в присутності дітей, в ході яких він ображав її, висловлювався нецензурною лайкою, принижував та погрожував фізичною розправою. Однак жодного разу не застосовував до співмешканки фізичне насилля, після сварок вони мирилися, він допомагає по господарству та утримує дітей. У скоєнні злочину щиро кається, зобов`язується не вчиняти жодних дій пов`язаних з домашнім насильством та просив суворо його не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердила фактичні обставини кримінального провадження, не заперечувала щодо розгляду кримінального провадження в порядку частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України. В подальшому подала до суду заяву про завершення розгляду кримінального провадження за її відсутності, просила обвинуваченого суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений, потерпіла та прокурор не оспорюють всі фактичні обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам судового провадження положення частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил статтей 349, 351 Кримінального процесуального кодексу України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по кримінальному провадженню, окрім допиту обвинуваченого.

Суд вважає пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення доведеним і кваліфікує його дії за статтею 126-1 Кримінального кодексу України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

При призначенні виду і міри покарання суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 65 Кримінального кодексу України та пункту 1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до статті 50 Кримінального кодексу України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, як законний захід особливої форми державного примусу, як одну з форм реалізації кримінальної відповідальності, індивідуалізації застосування примусу тільки до особи, визнаної винною у вчинені кримінального правопорушення і таке покарання має на меті не тільки кару, а й покарання необхідне й достатнє для її виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень і не повинно мати на меті завдання фізичних страждань або принизити людську гідність.

Суд, обираючи обвинуваченому вид і міру покарання, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд враховує, що відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України вчинене обвинуваченою правопорушення, передбачене частиною четвертою статті 126-1 Кримінального кодексу України є нетяжким злочином.

Суд приймає до уваги те, що обвинувачений характеризується задовільно, визнав вину в скоєнні кримінального правопорушення, щиро розкаявся, на профілактичних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за допомогою до цих лікарів не звертався, є особою з інвалідністю Ш групи та вчинив новий злочин в період невідбутого покарання за попереднім вироком.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття в скоєнні кримінального правопорушення, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд відносить вчинення ним злочину повторно та у присутності дітей.

На підставі викладеного вище, з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання та обставин, які обтяжують покарання, тяжкості вчиненого злочину, даних про особу обвинуваченого суд, з урахуванням позиції потерпілої викладеної у її заяві до суду, приходить до висновку призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі на певний строк та вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи, що обвинуваченим вчинено злочин, пов`язаний із домашнім насильством, в інтересах потерпілої, суд відповідно до пункту 4 частини першої статті 91-1 Кримінального кодексу України вважає за необхідне застосувати до нього обмежувальний захід, а саме покласти на нього обов`язок: заборони листування, телефонних переговорів з потерпілою, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись статтями 100, 174, 349, 368-371, 374, 532 Кримінального процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Відповідно до статтей 71, 72 Кримінального кодексу України, шляхом частково приєднання невідбутого покарання за вироком Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 20 березня 2025 року ОСОБА_4 остаточно визначити покарання у виді 1 (одного) року 1 (одного) місяця обмеження волі.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 91-1 Кримінального кодексу України застосувати до ОСОБА_4 обмежувальний захід, а саме покласти на нього обов`язок: заборони листування, телефонних переговорів з потерпілою, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб.

Речові докази: оптичний носій інформації DVD-R диск з відеозаписом з нагрудної камери «Тексар» від 18 квітня 2025 року, який згідно постанови про визнання речей речовими доказами від 29 квітня 2025 року був визнаний речовим доказом та переданий суду прокурором - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити ОСОБА_4 .

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1