печерський районний суд міста києва
Справа № 757/45/25-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2025 року Печерський районний суд міста Києва у складі: слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва, ОСОБА_3 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні №0001205 від 26.05.2024,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Печерської окружної прокуратури міста Києва, ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 - Банківська картка приватбанк № НОМЕР_1 , бнківська картка ПУМБ № НОМЕР_2 , мобільний телефон Iphone 11, НОМЕР_3 , IMEI 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 , котрі поміщено до спец пакету CRI 1045605.

Метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні, збереження вищевказаного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

З наданих в обґрунтування матеріалів вбачається, що Слідчим відділом Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві за процесуального керівництва Печерської окружної прокуратури міста Києва здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001205 від 26.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідування час та у невстановленому місці, у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з корисливих мотивів виник злочинний умисел на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, шляхом надання чоловікам громадянам України тимчасових посвідчень військовозобов`язаних та довідок військово-лікарської комісії чоловікам призивного віку, із внесеними до них даними про те, що зазначені в них особи непридатні до військової служби з виключенням з військового обліку, які дають підстави для виїзду їх за межі України, за грошову винагороду.

У зв`язку з військовою агресією рф проти України Указом Президента № 64/2022 від 24 лютого 2022 року з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб (далі - Указ), який затверджено Законом України від 24 лютого 2022 року та продовжено останній раз Указом Президента від 28.10.2024 №740/2024, затвердженого Законом № 4024-IX від 29.10.2024, який триває дотепер.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються Законом.

Пунктом 3 Указу Президента визначено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Згідно з повідомленням Державної прикордонної служби України від 24.02.2022, розміщеному на сайті Урядового порталу, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, тимчасово, обмежено виїзд з України окремої категорії громадян. Зокрема, заборонено виїзд за межі України громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років. Така норма діятиме на період правового режиму воєнного стану. Однак, виїзд за межі України громадянам України чоловічої статі віком від 18 до 60 років дозволено на період воєнного стану, якщо вони виключені з військового обліку.

Відповідно до п. 2-6 «Правил перетинання державного кордону України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995, разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану право на перетин державного кордону, крім осіб, зазначених у пунктах 2-1 та 2-2 цих Правил, також мають інші військовозобов`язані особи, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації. Ця норма не поширюється на осіб, визначених в абзацах другому - восьмому частини третьої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а також пункті 2-14 цих Правил.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, визнані відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін до шести місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії); інші військовозобов`язані або окремі категорії громадян у передбачених Законом випадках.

Відповідно до п 3 ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки підлягають громадяни України, які визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку.

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, в порушення вимог Закону України «Про державний кордон України», Закону України «Про прикордонний контроль», Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 №57, ОСОБА_4 за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, будучи достовірно обізнаним про введення на всій території України воєнного стану, а також про проведення на території України мобілізації до Збройних Сил України, з метою сприяння незаконному переправленню через державний кордон України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом надання останньому відповідних засобів (документів), достовірно знаючи, що останньому обмежений виїзд за кордон на період дії воєнного стану, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці організував для ОСОБА_5 механізм виїзду за кордон шляхом отримання у ІНФОРМАЦІЯ_3 довідки військово-лікарської комісії про тимчасову непридатність до військової служби та подальшому отриманні тимчасового посвідчення військовозобов`язаного про визнання непридатним до військової служби з виключенням із військового обліку, за допомогою якої можливо перетнути державний кордон України за грошову винагороду.

Так, не пізніше січня 2024 року ОСОБА_4 домовився із невстановленою досудовим розслідуванням особою - працівником ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо виготовлення довідки військово-лікарської комісії та тимчасового посвідчення військовозобов`язаного на ім`я ОСОБА_5 з внесеними до них даними про те, що останній непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку, що дасть підставу для виїзду йому за межі України, після чого, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, передав отримані раніше персональні анкетні дані ОСОБА_5 для внесення їх до попередньо зазначених документів.

23.01.2024 рішенням військово-лікарської комісії ОСОБА_5 без фактичної присутності при проходженні військово-лікарської комісії з урахуванням графи ІІ статті 40 Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, служби у військовому резерві, що є Додатком 1 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (п. 1.2 глави 1 розділу ІІ), затвердженого Наказом Міністра оборони України 14.08.2008 № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800, на підставі п 3 ч. 6 ст. 37, ч. 1 ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», абз. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визнаний непридатним до військової служби під час мобілізації та 27.06.2024 виключений з військового обліку призовників ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Надалі, 27.06.2024 невстановлена досудовим розслідуванням особа за вказівкою ОСОБА_4 здійснила поштове відправлення з наявним у ньому військово-обліковим документом №1 за допомогою логістичної компанії ТОВ «Нова Пошта» з міста Першотравенськ, Дніпропетровської області до відділення № 3 ТОВ «Нова Пошта» за адресою: Київська область, Фастівський район, село Новосілки, вулиця Приміська, 26 вказавши отримувачем « ОСОБА_6 ».

29.06.2024 ОСОБА_4 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 отримав зазначене поштове відправлення із з наявним у ньому військово-обліковим документом №1.

У невстановленому досудовим розслідуванням місці, не пізніше 29.06.2024 ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_4 тимчасове посвідчення військовозобов`язаного на своє ім`я № НОМЕР_6 , в якому зазначено, що 23.01.2024 військово-лікарською комісією він визнаний непридатним до військової служби та 27.06.2024 виключений з військового обліку за станом здоров`я.

В подальшому, 05.07.2024 ОСОБА_5 перетнув державний кордон України в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Могилів-Подільський» , на підставі пункту 2-6 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року №57 та пункту 3 частини 6 статті З7 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (особа, яка визнана військово-лікарською комісію непридатною до військової служби з виключенням з військового обліку). При перетинанні державного кордону громадянин України ОСОБА_5 , надав уповноваженим службовим особам Державної прикордонної служби України паспорт громадянина України для виїзду за кордон та військово-обліковий документ № НОМЕР_6 .

12.12.2024 в період часу з 19 години 04 хвилини по 20 годину 07 хвилин відповідно до ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з метою припинення злочинної діяльності, виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення та майна, яке було здобуте у результаті його вчинення за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 , на праві власності належить ОСОБА_8 , проведено слідчу дію - обшук.

Так в ході обшуку, за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено: банківська картка приватбанк № НОМЕР_1 , бнківська картка ПУМБ № НОМЕР_2 , мобільний телефон Iphone 11, НОМЕР_3 , IMEI 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 , котрі поміщено до спец пакету CRI 1045605.Під час обшуку здійснено попередній огляд вище зазначених речей, під час якого виявлено інформацію, яка становить інтерес для досудового розслідування та містить відомості, які можуть бути використані як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

13.12.2024 вище вказані речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0001205 від 26.05.2024.

Зазначені предмети мають значення речових доказів в значенні ст. 98 КПК України, а саме являються матеріальними об`єктами, які могли бути знаряддям вчинення злочину та/або могли зберігати на собі його сліди, на даному етапі мотив вчинення злочину достеменно не встановлений, та можуть бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Таким чином, є обґрунтована необхідність застосування на даній стадії досудового розслідування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна з метою збереження речових доказів.

Слідчий суддя розглянув клопотання за відсутності власника майна на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України та за відсутності прокурора на підставі ст. 26 КПК України.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Крім того, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, арешт з метою забезпечення речових доказів, по суті являє форму забезпечення доказів у кримінальному провадженні та не вимагає обов`язкового повідомлення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язується з особою, підозрюваною у вчиненні кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Так, обшук було проведено12.12.2024 року та в подальшому 13.12.2024 року слідчий направив зазначене клопотання до суду.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого та накладення арешту вилучене в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки таке майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, його визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів.

Керуючись ст. 98, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні № 0002050 від 09.09.2024, на тимчасово вилучене в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: банківська картка приватбанк № НОМЕР_1 , бнківська картка ПУМБ № НОМЕР_2 , мобільний телефон Iphone 11, НОМЕР_3 , IMEI 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 , котрі поміщено до спец пакету CRI 1045605.Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1