У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/1991/17

№ 1-кп/183/72/25

09 липня 2025 року м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції), ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції), ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області клопотання захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_4 про звільнення обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження у кримінальному провадженні № 0001092 від 04.07.2015 стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Голубівка Новомосковського (нині Самарівського) району Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 146 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпропетровська (нині м. Дніпро), громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , такого, що не має судимості,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 146 КК України,

в с т а н о в и в:

У провадженні Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження № 0001092 від 04.07.2015 стосовно ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 146 КК України.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження.

Клопотання мотивовано тим, що з моменту вчинення інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 146 КК України, минули строки давності, визначені ч. 1 ст. 49 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав клопотання свого захисника ОСОБА_5 .

Крім того, в судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження.

Клопотання мотивовано тим, що з моменту вчинення інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 146 КК України, минули строки давності, визначені ч. 1 ст. 49 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав клопотання свого захисника ОСОБА_4 .

Прокурор ОСОБА_3 не заперечувала проти звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, посилаючись на наявність всіх підстав, передбачених ст. 49 КК України, та закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності.

Щодо клопотання захисника ОСОБА_5 зазначила, що обвинувачений ОСОБА_7 в строки, визначені ч. 1 ст. 49 КК України, притягувався до кримінальної відповідальності, оскільки стосовно нього, зокрема, 01.11.2018 скеровано до суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні за ч. 4 ст. 407 КК України. На теперішній час вказане кримінальне провадження не розглянуто, тому вважає, що вирішення клопотання захисника про звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, є передчасним.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_5 , кожен окремо, зазначили, що обвинувальний акт, про який зазначає прокурор, судом не розглянутий, тому факту переривання строку давності не має.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, вирішуючи клопотання захисників, дослідивши матеріали кримінального провадження в частині необхідній для вирішення цих питань, дійшов такого висновку.

За змістом обвинувального акта ОСОБА_7 пред`явлено обвинувачення у тому, що він 02 липня 2015 року приблизно о 22 годині 00 хвилин, діючи умисно за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , приїхали на автомобілі марки «ВАЗ - 2101» державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8 на АДРЕСА_3 , де мешкає ОСОБА_9 , якого підозрювали в крадіжці моторолера, який належав ОСОБА_7 , з метою встановити його причетність до вказаної крадіжки.

ОСОБА_7 разом із ОСОБА_6 вийшли з автомобіля на узбіччі дороги, а ОСОБА_8 на своєму автомобілі приїхав до будинку АДРЕСА_3 , за місцем мешкання ОСОБА_9 . Знаходячись біля будинку ОСОБА_9 за вказаною адресою, ОСОБА_8 , зловживаючи довірою ОСОБА_9 , змусив сісти його в автомобіль марки «ВАЗ - 2101» державний номер НОМЕР_1 , після чого вони поїхали по вул. Нагорній с. Голубівка Новомосковського району Дніпропетровської області. Проїхавши близько 150 метрів, ОСОБА_8 зупинив автомобіль, в який одразу на заднє сидіння, де сидів ОСОБА_9 , сіли ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , таким чином затиснули між собою ОСОБА_9 . Далі силоміць, утримуючи останнього в зазначеному автомобілі, привезли на ставок «Воскресенівський», який розташований в с. Воскресенівка Новомосковського району Дніпропетровської області. Таким чином ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 утримували ОСОБА_9 на території вказаного ставка, а також у приміщенні будинку, розташованого на території вказаного ставка, проти його волі приблизно до 12 годин 00 хвилин 03 липня 2015 року.

Вказані дії ОСОБА_7 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 2 ст. 146 КК України, як незаконне викрадення людини за попередньою змовою групою осіб.

Крім того ОСОБА_7 , знаходячись 02 липня 2015 року о 23 годині 00 хвилин на території земельної ділянки водного фонду ставка «Воскресенівський», який розташований в с. Воскресенівка Новомосковського району Дніпропетровської області, діючи умисно за попередньою змовою разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , маючи умисел на спричинення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень та фізичних страждань з метою отримання від нього визнання у викраденні свого моторолера, зв`язав йому ноги та руки мотузкою за спиною, після чого разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_6 підвісили під пахви обох рук на мотузці на гілці дерева, де тримали близько трьох годин, тим самим завдали ОСОБА_9 фізичних страждань.

Далі, продовжуючи свої злочинні дії, розуміючи настання суспільно небезпечних наслідків, ОСОБА_7 взяв у руки металевий лом та завдав близько чотирьох ударів вказаним ломом по ногам та тулубу ОСОБА_10 .

В подальшому ОСОБА_6 , реалізуючи злочинний умисел, направлений на заподіяння фізичних страждань ОСОБА_9 , взяв розжарену гілку з багаття та став припалювати нею шкіру тулуба та нижніх кінцівок ОСОБА_9 , тим самим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді термічних опіків.

В результаті катування ОСОБА_9 , не маючи змоги переносити фізичні страждання надав неправдиві відомості щодо причетності до крадіжки моторолера ОСОБА_7 мешканця с. Голубівка Новомосковського району ОСОБА_11 .

Після отримання відомостей від ОСОБА_9 про причетність ОСОБА_11 до крадіжки, ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 близько 03 годин 00 годин зняли з дерева ОСОБА_9 та припинили катування щодо останнього. В подальшому ОСОБА_6 відвів ОСОБА_9 до будинку, який розташований на території ставка «Воскресенівський» в с. Воскресенівка Новомосковського району Дніпропетровської області, де зачинив останнього.

Таким чином, своїми спільними діями ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 спричинили потерпілому ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді саден в області шиї, грудної клітини та пліч, двобічної компресійно- ішемічної плечової плексопатії (ушкодження верхніх кінцівок внаслідок здавлення та порушення кровообігу) з порушенням чутливості та функцій верхніх кінцівок у своїй сукупності, які відносяться до середнього ступеню тяжкості, та викликали тривалий розлад здоров`я на строк, перевищуючий 21 день; тілесні ушкодження у вигляді термічних опіків шкіри 2-го ступеню животу, нижніх кінцівок відносяться до легкого ступеню тяжкості з короткочасним розладом здоров`я на строк, перевищуючий 6-ть днів, але не більше 21-го дня; тілесні ушкодження у виді синців в області лівого стегна, колінних суглобів відносяться до легкого ступеню тяжкості.

Вказані дії ОСОБА_7 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 2 ст. 127 КК України, як катування, тобто умисне заподіяння фізичного страждання шляхом нанесення побоїв, та інших насильницьких дій з метою отримати від потерпілого визнання, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Далі після отримання від ОСОБА_9 відомостей щодо причетності до крадіжки моторолера мешканця с. Голубівка Новомосковського району Дніпропетровської області ОСОБА_11 ОСОБА_7 разом з ОСОБА_12 та ОСОБА_8 продовжуючи свої злочинні дії, розуміючи суспільну небезпеку своїх дій, діючи умисно за попередньою змовою групою осіб, приїхали 03 липня 2015 року близько 05 годині 00 хвилин до домоволодіння АДРЕСА_3 , де мешкає ОСОБА_11 .

ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 зайшли на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , викликали з будинку ОСОБА_11 , який знаходився без верхнього одягу в нижній білизні. Далі із застосуванням фізичної сили, тримаючи його за руки, за допомогою ОСОБА_6 , який знаходився у салоні автомобіля, помістили ОСОБА_11 в автомобіль марки «ВАЗ 2101» державний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_8 , тим самим викрали ОСОБА_11 .

Після цього, утримуючи ОСОБА_11 в середині автомобіля за допомогою фізичної сили та погроз застосування фізичного насильства, ОСОБА_13 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 привезли останнього на ставок «Воскресенівський», який розташований в с. Воскресенівка Новомосковського району Дніпропетровської області, та завели до будинку, де знаходився ОСОБА_9 , та примусово шляхом залякування та погроз застосування фізичного насильства до ОСОБА_11 утримували останнього приблизно до 07 годин 30 хвилин 03 липня 2015 року проти його волі.

Вказані дії ОСОБА_7 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 2 ст. 146 КК України, як незаконне викрадення людини за попередньою змовою групою осіб.

За змістом обвинувального акта ОСОБА_6 пред`явлено обвинувачення у тому, що він 02 липня 2015 року приблизно о 22 годині 00 хвилин, діючи умисно за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 приїхали на автомобілі марки «ВАЗ - 2101» державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8 на АДРЕСА_3 , де мешкає ОСОБА_9 , якого підозрювали в крадіжці моторолера, який належав ОСОБА_7 , з метою встановити його причетність до вказаної крадіжки.

ОСОБА_6 разом зі ОСОБА_7 вийшли з автомобіля на узбіччі дороги, а ОСОБА_8 на своєму автомобілі приїхав до будинку АДРЕСА_3 , за місцем мешкання ОСОБА_9 . Знаходячись біля будинку ОСОБА_9 за вказаною адресою, ОСОБА_8 , зловживаючи довірою ОСОБА_9 , змусив сісти його в автомобіль марки «ВАЗ - 2101» державний номер НОМЕР_1 , після чого вони поїхали по вул. Нагарній с. Голубівка Новомосковського району Дніпропетровської області. Проїхавши близько 150 метрів, ОСОБА_8 зупинив автомобіль, в який одразу на заднє сидіння, де сидів ОСОБА_9 , сіли ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , таким чином затиснули між собою ОСОБА_9 . Далі силоміць, утримуючи в зазначеному автомобілі останнього, привезли його на ставок «Воскресенівський», який розташований в с. Воскресенівка Новомосковського району Дніпропетровської області. Таким чином ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 утримували ОСОБА_9 на території вказаного ставка, а також у приміщенні будинку, розташованого на території вказаного ставка, проти його волі приблизно до 12 годин 00 хвилин 03 липня 2015 року.

Вказані дії ОСОБА_6 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 2 ст. 146 КК України, як незаконне викрадення людини за попередньою змовою групою осіб.

Крім того ОСОБА_6 , знаходячись 02 липня 2015 року о 23 годині 00 хвилин на території земельної ділянки водного фонду ставка «Воскресенівський», який розташований в с. Воскресенівка Новомосковського району Дніпропетровської області, діючи умисно за попередньою змовою разом зі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , маючи умисел на спричинення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень та фізичних страждань, з метою отримати від нього визнання у викраденні свого моторолера. Після того, як ОСОБА_7 зв`язав ОСОБА_9 ноги та руки мотузкою за спиною, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 підвісили ОСОБА_9 під пахви обох рук на мотузці на гілці дерева, де тримали близько трьох годин, тим самим завдали останньому фізичних страждань.

Далі, продовжуючи свої злочинні дії, розуміючи настання суспільно небезпечних наслідків, ОСОБА_7 взяв у руки металевий лом та завдав близько чотирьох ударів вказаним ломом по ногам та тулубу ОСОБА_9 .

В подальшому ОСОБА_6 , реалізуючи злочинний умисел, направлений на спричинення фізичних страждань ОСОБА_9 , взяв розжарену гілку з багаття та став припалювати нею шкіру тулуба та нижніх кінцівок ОСОБА_9 , тим самим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді термічних опіків.

В результаті катування ОСОБА_9 , не маючи змоги переносити фізичні страждання надав неправдиві відомості щодо причетності до крадіжки моторолера ОСОБА_7 мешканця с. Голубівка Новомосковського району ОСОБА_11 .

Після отримання відомостей від ОСОБА_9 про причетність ОСОБА_11 до крадіжки, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 близько 03 годин 00 годин зняли з дерева ОСОБА_9 та припинили катування щодо останнього. В подальшому ОСОБА_6 відвів ОСОБА_9 до будинку, який розташований на території ставка «Воскресенівський» в с. Воскресенівка Новомосковського району Дніпропетровської області, де зачинив останнього.

Таким чином, своїми спільними діями ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 спричинили потерпілому ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді саден в області шиї, грудної клітини та пліч, двобічної компресійно- ішемічної плечової плексопатії (ушкодження верхніх кінцівок внаслідок здавлення та порушення кровообігу) з порушенням чутливості та функцій верхніх кінцівок у своїй сукупності, які відносяться до середнього ступеню тяжкості, та викликали тривалий розлад здоров`я на строк, перевищуючий 21 день; тілесні ушкодження у вигляді термічних опіків шкіри 2-го ступеню животу, нижніх кінцівок відносяться до легкого ступеню тяжкості з короткочасним розладом здоров`я на строк, перевищуючий 6-ть днів, але не більше 21-го дня; тілесні ушкодження у виді синців в області лівого стегна, колінних суглобів відносяться до легкого ступеню тяжкості.

Вказані дії ОСОБА_6 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 2 ст. 127 КК України, як катування, тобто умисне заподіяння фізичного страждання шляхом нанесення побоїв, та інших насильницьких дій з метою отримати від потерпілого визнання, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Далі, після отримання від ОСОБА_9 відомостей щодо причетності до крадіжки моторолера мешканця с. Голубівка Новомосковського району Дніпропетровської області ОСОБА_11 , ОСОБА_6 разом зі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , продовжуючи свої злочинні дії, розуміючи суспільну небезпеку своїх дій, діючи умисно за попередньою змовою групою осіб, приїхали 03 липня 2015 приблизно о 05 годині 00 хвилин до домоволодіння АДРЕСА_3 , де мешкає ОСОБА_11 .

ОСОБА_6 залишився в автомобілі, а ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 зайшли на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , викликали з будинку ОСОБА_11 , який знаходився без верхнього одягу в нижній білизні. Далі із застосуванням фізичної сили, тримаючи його за руки, за допомогою ОСОБА_6 , помістили ОСОБА_11 в автомобіль марки «ВАЗ 2101» державний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_8 , тим самим викрали ОСОБА_11 .

Після цього, утримуючи ОСОБА_11 в середині автомобіля за допомогою фізичної сили та погроз застосування фізичного насильства, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 привезли останнього на ставок «Воскресенівський», який розташований в с. Воскресенівка Новомосковського району Дніпропетровської області, та завели до будинку, де знаходився ОСОБА_9 , та примусово шляхом залякування та погроз застосування, лячного насильства до ОСОБА_11 утримували останнього приблизно до 07 годин 30 хвилин 03 липня 2015 року проти його волі.

Вказані дії ОСОБА_6 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 2 ст. 146 КК України, як незаконне викрадення людини за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

За положеннями ч. 4 ст. 12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Санкція ч. 2 ст. 146 КК України передбачає покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

За положеннями ч. 5 ст. 12 КК України тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Санкція ч. 2 ст. 127 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

За змістом ст. 49 КК України звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності застосовується за таких умов: 1) вчинення особою кримінального правопорушення; 2) з дня вчинення кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст. 49 КК України строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК України строків не вчинила нового кримінального правопорушення, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, та за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

У відповідності до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За ч. 3 ст. 285 КПК України обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відтак, суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності.

Отже, суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності із закриттям кримінального провадження як під час підготовчого судового засідання, так і в ході судового розгляду в загальному порядку, керуючись положеннями ст. 49 КК України.

Судом встановлено, що вчинене ОСОБА_7 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 127 КК України, належить до тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років. Вказане кримінальне правопорушення вчинено 02 липня 2015 року, відтак строки давності спливають 03 липня 2025 року.

Також, вчинені ОСОБА_7 кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 146 КК України, належать до нетяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк. Вказані кримінальні правопорушення вчинено 02 та 03 липня 2015 року, відтак строки давності спливають 03 та 04 липня 2020 року, відповідно.

Судом встановлено, що вчинене ОСОБА_6 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 127 КК України, належить до тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років. Вказане кримінальне правопорушення вчинено 02 липня 2015 року, відтак строки давності спливають 03 липня 2025 року.

Також, вчинені ОСОБА_6 кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 146 КК України, належать до нетяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк. Вказані кримінальні правопорушення вчинено 02 та 03 липня 2015 року, відтак строки давності спливають 03 та 04 липня 2020 року, відповідно.

Також, судом роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_7 , що за фактами катування, тобто умисного заподіяння фізичного страждання шляхом нанесення побоїв, та інших насильницьких дій з метою отримати від потерпілого визнання, вчиненого за попередньою змовою групою осіб; незаконного викрадення людини за попередньою змовою групою осіб, за якими згідно з обвинувальним актом він обвинувачується, закінчилися строки давності притягнення до кримінальної відповідальності, що є підставою для звільнення його від кримінальної відповідальності, із чим він погодився та не вимагав здійснювати провадження в повному обсязі в загальному порядку.

Судом також роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_6 , що за фактами катування, тобто умисного заподіяння фізичного страждання шляхом нанесення побоїв, та інших насильницьких дій з метою отримати від потерпілого визнання, вчиненого за попередньою змовою групою осіб; незаконного викрадення людини за попередньою змовою групою осіб, за якими згідно з обвинувальним актом він обвинувачується, закінчилися строки давності притягнення до кримінальної відповідальності, що є підставою для звільнення його від кримінальної відповідальності, із чим він погодився та не вимагав здійснювати провадження в повному обсязі в загальному порядку.

В судовому засіданні також встановлено, що ОСОБА_7 , ОСОБА_6 з моменту вчинення ними кримінальних правопорушень і до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК України строків не ухилялися від досудового слідства та суду, а також не вчинили нового кримінального правопорушення.

Посилання прокурора на те, що стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 складено і 01.11.2018 скеровано до суду обвинувальний акт за ч. 4 ст. 407 КК України, не може свідчити про переривання перебігу строків давності з огляду на таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

З витягу УІАП ГУНП в Дніпропетровській області від 30.06.2025 вбачається, що дійсно 01.11.2018 стосовно ОСОБА_7 скеровано до суду обвинувальний акт за ч. 4 ст. 407 КК України, рішення по якому станом на день формування витягу не прийнято.

Втім, вказана обставина у відповідності до ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК України не може свідчити про вчинення особою кримінального правопорушення.

Будь-яких відомостей того, що ОСОБА_7 було засуджено за вчинення кримінального правопорушення за розглядуваний у цьому кримінальному провадженні період, у суду не має.

Також, суд звертає увагу, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

За таких обставин, встановивши наявність передбачених законом підстав для звільнення ОСОБА_7 , ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинені ними кримінальні правопорушення, а також врахувавши відсутність заперечень зі сторони захисту, суд доходить висновку, що клопотання захисників про звільнення обвинувачених від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження обґрунтоване та підлягає задоволенню.

Отже, суд вважає, що на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності слід звільнити ОСОБА_7 , ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинені ними кримінальні правопорушення, а кримінальне провадження стосовно них необхідно закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Щодо цивільних позовів потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_14 до обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, суд зазначає таке.

За змістом ст. 128 КПК України, ст. 1177 ЦК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого та шкода завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 7 постанови №12 від 23.12.2005 Пленум Верховного Суду України зазначив, що у разі закриття справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

Аналогічну правову позицію висловив і Верховний Суд у своїй постанові від 24.05.2018 (справа № 531/2332/14-к) у якій зазначив, що коли відповідно до вимог частини четвертої статті 286 КПК України сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. У разі закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності цивільний позов не розглядається, а вимоги потерпілого можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства, оскільки закриття справи на підставах, зазначених у пункті першому частини другої статті 284 КПК України, не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду.

Таким чином, цивільні позови потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_14 до обвинувачених про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, підлягають залишенню без розгляду, а потерпілим роз`яснюється право на звернення з цивільними позовами в порядку цивільного судочинства.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжні заходи до обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_6 не застосовано.

Керуючись ст. ст. 12, 49 КК України, ст. ст. 125, 126, 284-288, 350, 372, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання захисника ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження задовольнити.

Звільнити обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 146 КК України, ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження № 0001092 від 04.07.2015 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 146 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Клопотання захисника ОСОБА_4 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження задовольнити.

Звільнити обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 146 КК України, ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження № 0001092 від 04.07.2015 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 146 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Цивільні позови ОСОБА_9 , ОСОБА_14 до обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення залишити без розгляду.

Роз`яснити потерпілим ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , що відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Речові докази:

- DVD диски з відеозаписами слідчих експериментів за участю ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , які зберігаються в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження;

- автомобіль марки ВАЗ 2101, д.н. НОМЕР_1 , який було вилучено до Новомосковського ВП ГУМВС, під час проведення обшуку та додаткового огляду у ОСОБА_8 , який передано на зберігання до майданчику Перещепинського МВ ГУМВС повернути його власнику або законному володільцю;

- дерев`яну битку, на якій є бірка з підписами понятих; поліетилен невизначеної форми, який запакований до поліетиленового пакету, мотузку, в опечатаному вигляді, скріпленими підписами понятих, які передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Новомосковського МВ ГУМВС знищити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала не набрала законної сили.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1