Справа № 296/9964/25
У Х В А Л А

Іменем України

про арешт майна

08 вересня 2025 рокум. Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Корольовського районного суду м. Житомира клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в кримінальному провадженні №0001426 від 26.08.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

05.09.2025 до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в кримінальному провадженні №0001426 від 26.08.2025, за ч. 3 ст. 369-2 КК України:

- на грошові кошти, які знаходяться на банківському рахунку НОМЕР_1 (картковий рахунок № НОМЕР_2 ) відкритий ОСОБА_5 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Клопотання обгрунтовано тим, що СУ ГУНП в Житомирській області здійснює досудове розслідування кримінального провадження №0001426 від 26.08.2025, за ч. 3 ст. 369-2 КК України за фактом, що протягом серпня 2025 року, працівник одного із навчальних закладів м. Житомира вимагає від особи ОСОБА_6 неправомірну вигоду для себе та третьої особи, за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

В подальшому слідством встановлено, що до вчинення даного кримінального правопорушення причетний: - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так, 03.09.2025 повідомлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баранівка, Житомирської області громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,про те, що він підозрюється:

- в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднаному з вимаганням такої вигоди, тобто за ч.3 ст. 369-2КК України.

03.09.2025 постановою слідчого грошові кошти, які знаходяться на банківському рахунку

НОМЕР_1 (картковий рахунок № НОМЕР_2 ) відкритий ОСОБА_5 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0001426 від 26.08.2025, за ч. 3 ст. 369-2 КК України

05.09.2025 слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на вищевказане майно на підставі п.1 ч.2 ст.170 КПК України, тобто з метою забезпечення збереження речового доказу.

Слідчий до суду не з`явився надав заяву про розгляд клопотання без його участі, та просить його задовільнити.

Слідчий суддя вивчивши клопотання та його додатки, прийшов наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Під час судового розгляду клопотання слідчий суддя встановив, що СУ ГУНП в Житомирській області здійснює досудове розслідування кримінального провадження №0001426 від 26.08.2025, за ч. 3 ст. 369-2 КК України за фактом, що протягом серпня 2025 року, працівник одного із навчальних закладів м. Житомира вимагає від особи ОСОБА_6 неправомірну вигоду для себе та третьої особи, за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Так. близько 15:30 год. 20.08.2025, ОСОБА_7 використовуючи комунікаційний зв`язок, звернувся до раніше незнайомого йому ОСОБА_5 , з метою отримання консультації щодо складання практичного іспиту з водіння, для отримання посвідчення водія категорії «В», а також щодо переліку необхідних для цього документів.

Під час спілкування ОСОБА_5 усвідомив факт необізнаності ОСОБА_7 з процедурою отримання посвідчення водія категорії «В», складання іспитів та отримання посвідчення водія вказаної категорії.

У зв`язку із вказаними обставинами у ОСОБА_5 виник умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави - службовою особою територіального сервісного центру МВС №1841 (надалі ТСЦ МВС №1841) щодо успішного складання практичного іспиту та видачі посвідчення водія категорій «В», поєднаний з вимаганням такої вигоди, шляхом створення умов, за яких ОСОБА_7 вимушений буде надати ОСОБА_5 неправомірну вигоду з метою запобігання шкідливим наслідкам для себе та своїх законних інтересів.

За вказаних обставин, ОСОБА_5 будучи достовірно обізнаним про порядок отримання (поновлення) прав на керування транспортними засобами, визначений вказаним вище Положенням, 20.08.2025 у вказаний вище час, повідомив ОСОБА_7 , що має не ділові зв`язки з представниками ТСЦ МВС №1841, та усно висловив вимогу про надання йому неправомірної вигоди в розмірі 8000 гривень, за вплив на службових осіб ТСЦ МВС в успішному складанню практичного іспиту.

Таким чином, ОСОБА_5 вирішив створити умови, за яких ОСОБА_7 вимушений буде надати йому неправомірну вигоду за вплив на прийняття рішення уповноваженою службовою особою ТСЦ МВС №1841, щодо успішного складання останнім практичного іспиту та отримання посвідчення водія категорії «В».

У свою чергу ОСОБА_7 усвідомивши про факт вимагання у нього неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, звернувся до правоохоронних органів з відповідною заявою та в подальшого діяв під їх контролем.

Далі, близько 15:00 29.08.2025 при особистій зустрічі, поблизу будинку за адресою: м. Житомир, вул. Перемоги, 86 ОСОБА_5 повідомив

ОСОБА_7 , що завдяки його особистим зв`язкам з посадовими особами територіального сервісного центру МВС №1841 він зможе здійснити вплив на працівника вказаного територіального сервісного центру, що здійснює прийняття іспиту із практичного водіння, для отримання ОСОБА_7 посвідчення водія категорії «В», на право керування транспортним засобом. При цьому повторно, усно виловивши вимогу, про надання йому неправомірної вигоди в розмірі 8000 гривень, за вплив на працівника територіального сервісного центру МВС №1841, що здійснює прийняття іспиту із практичного водіння, з метою сприяння у безперешкодній здачі такого іспиту та безперешкодного отримання ОСОБА_7 посвідчення водія на право керування транспортним засобом вказаної категорії. Зазначивши порядок передачі йому неправомірної вигоди, шляхом поповнення банківської картки, яку він в подальшому повідомить 02.09.2025.

Тим самим ОСОБА_5 умисно, у вказаний спосіб, здійснив вимагання неправомірної вигоди для себе, шляхом повідомлення ОСОБА_7 різного роду інформації, тобто створивши умови, які викликали у нього стійке переконання в безальтернативності та необхідності надати неправомірної вигоди, з метою запобігання шкідливим наслідкам щодо прав і законних інтересів ОСОБА_7 у вигляді різних перепон на шляху до отримання посвідчення водія категорії «В».

В подальшому, близько 17:00 02.09.2025 ОСОБА_5 діючи до попередньо висунутої вимоги, використовуючи месенджер «Viber» надіслав ОСОБА_7 повідомлення з реквізитами належної йому банківської картки

АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_2 , для подальшого її поповнення та отримання в такий спосіб неправомірної вигоди.

Цього ж дня, близько 17:30 год ОСОБА_7 перебуваючи по вул. Івана Кочерги, 6, в м. Житомирі, діючи за відповідними вказівками ОСОБА_5 використовуючи банківський термінал, здійснив поповнення банківської наданої ОСОБА_5 АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_2 на загальну суму 8000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 діючи умисно, з корисливих мотивів, одержав від ОСОБА_7 попередньо обумовлену неправомірну вигоду в розмірі 8000 (вісім тисяч) гривень для себе, за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, щодо позитивного складання ОСОБА_7 , практичного іспиту та отримання посвідчення водія категорії «В».

Так, 03.09.2025 повідомлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баранівка, Житомирської області громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,про те, що він підозрюється:

- в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднаному з вимаганням такої вигоди, тобто за ч.3 ст. 369-2КК України.

03.09.2025 постановою слідчого грошові кошти, які знаходяться на банківському рахунку

НОМЕР_1 (картковий рахунок № НОМЕР_2 ) відкритий ОСОБА_5 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0001426 від 26.08.2025, за ч. 3 ст. 369-2 КК України

05.09.2025 слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на вищевказане майно на підставі п.1 ч.2 ст.170 КПК України, тобто з метою забезпечення збереження речового доказу.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При цьому закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, слідчий суддя під час розгляду цього клопотання має встановити лише чи відповідає вилучене майно ознакам речового доказу. При цьому слідчий суддя не уповноважений надавати оцінку чи наявний склад кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 369-2 КК України. Відповідь на це питання має встановити орган досудового розслідування під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні .

Слідчий суддя визнає, що матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно вказане в клопотанні, оскільки воно відповідає критерію речового доказу у кримінальному провадженні за ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт речового доказу, з метою його збереження слідчий суддя не вбачає, адже під час судового розгляду докази оцінюються безпосередньо судом.

Таким чином, вважаю за необхідне клопотання слідчого задовільнити в повному обсязі та накласти арешт з забороною відчуження, користування чи розпорядження майном.

При цьому, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого - задовільнити.

Накласти арешт на майно, яке визнане речовим доказом у кримінальному провадженні №0001426 від 26.08.2025, за ч. 3 ст. 369-2 КК України, а саме:

- грошові кошти, які знаходяться на банківському рахунку НОМЕР_1 (картковий рахунок № НОМЕР_2 ) відкритий ОСОБА_5 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», код банку (МФО) 305299 код ЄДРПОУ - 14360570, юридична адреса: вул. Грушевського, 1д, м. Київ 01001, Україна (адреса для кореспонденції: вул. Набережна Перемоги, 30, м. Дніпро, 49094, Україна).

заборонивши відчуження, користування чи розпорядження вказаним майном.

Ухвала набирає законної сили негайно проте може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Ухвалу оголошено 08.09.2025

Слідчий суддя ОСОБА_1