Провадження 1-кс/127/8128/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваної ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого слідчого відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0000903 внесеного до ЄРДР 19.12.2024, про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Райгород, Немирівського району, Вінницької області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України,

яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого слідчого відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором, про застосування цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваної ОСОБА_4 .

Клопотання мотивоване тим, що в провадженні органу досудового розслідування перебувають матеріали кримінального провадження № 0000903 внесеного до ЄРДР 19.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, в ході розслідування якого у слідства виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляду запобіжного заходу відносно підозрюваної ОСОБА_4

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що у зв`язку із повномасштабним вторгненням 24.02.2022 російської федерації на територію України та на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони Президентом України підписано Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, дію якого продовжено до 06.08.2025 включно.

Пунктом 3 цього Указу передбачено, окрім іншого, що у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватись конституційні права й свободи людини та громадянина, передбачені ст. 33 Конституції України.

Відповідно до «Правил перетинання державного кордону громадянами України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57, виїзд чоловіків призовного віку за межі України в умовах воєнного стану, за деякими виключеннями, не дозволяється.

Разом із цим, ОСОБА_4 , діючи всупереч вимогам указаних нормативно-правових актів, у квітні 2025 року, більш точної дати слідством не встановлено, погодилася на пропозицію ОСОБА_7 підшукувати осіб призовного віку, яких ОСОБА_7 за попередньою змовою з іншими невстановленими особами незаконно переправить через державний кордон України поза пунктами пропуску, з метою уникнення призову на військову службу, за що ОСОБА_4 отримає грошову винагороду частину коштів від заробленої суми у розмірі 1000 доларів США.

У подальшому ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 , реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на отримання грошових коштів за незаконне переправлення особи через державний кордон України, з корисливих мотивів, наприкінці квітня 2025 року, більш точної дати слідством не встановлено, познайомилась з громадянином України ОСОБА_8 , та усвідомивши, що він є особою призовного віку, під час особистої зустрічі з ним повідомила, що він може уникнути мобілізації до лав Збройних сил України, оскільки ОСОБА_7 зможе організувати його незаконне переправлення через державний кордон України на територію Республіки Молдова поза пунктами пропуску за грошову винагороду у розмірі 16 000 доларів США. При цьому ОСОБА_4 , надавши ОСОБА_8 загальний інструктаж щодо механізму незаконного переправлення, можливого найбільш зручного маршруту і місця, та переконавши його у безпечності та надійності таких дій, порадила зв`язатися по телефону із ОСОБА_7 для отримання більш детального інструктажу щодо незаконного перетину кордону, надала йому номер її телефону, та за допомогою особистого мобільного телефону та зв`язку у месенджері познайомила їх. Після зазначеного спілкування, ОСОБА_8 , який діяв під контролем працівників правоохоронних органів, на пропозицію ОСОБА_4 та ОСОБА_7 щодо незаконного перетину державного кордону України поза пунктами пропуску, погодився.

У подальшому, 11.05.2025 ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_4 та іншими невстановленими особами, у ході контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, зв`язалася за допомогою мобільного додатку «WhatsApp» із ОСОБА_8 , який у цей час перебував за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою:

АДРЕСА_1 , та діяв під контролем працівників правоохоронних органів, та у ході розмови ОСОБА_7 надала вказівку ОСОБА_8 прибути 12.05.2025 до неї у м. Вінницю із речами необхідними для виїзду і під час особистої зустрічі передати їй попередньо обумовлені грошові кошти у сумі 16 000 доларів США, після чого вона організує його переправлення через державний кордон України поза пунктами пропуску на територію Республіки Молдова.

У подальшому, 12.05.2025 у ході контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту ОСОБА_7 , повторно зв`язалася за допомогою мобільного додатку «WhatsApp» із ОСОБА_8 , який перебував за місцем проживання ОСОБА_4 та діяв під контролем працівників правоохоронних органів, та спільно із ОСОБА_4 повідомили про час та місце зустрічі, під час якої ОСОБА_8 має передати їй грошові кошти та отримати подальший інструктаж з приводу його переправлення через державний кордон України на територію Республіки Молдова поза пунктами пропуску.

Надалі, близько 20 години 45 хвилин 12.05.2025 ОСОБА_7 приїхала на власному автомобілі марки « Nissan Rogue», д.н.з. НОМЕР_1 , в обумовлене місце зустрічі, навпроти будинку № 40, що по вулиці Зихисників Неба (Тімірязєва) у м. Вінниці, де зустрілась із ОСОБА_8 , який діяв під контролем працівників правоохоронних органів, та запросила його присісти у салон автомобіля.

Після цього ОСОБА_8 , який діяв під контролем працівників правоохоронних органів, перебуваючи в салоні автомобіля марки «Nissan Rogue», д.н.з. НОМЕР_1 , отримавши від ОСОБА_7 детальний інструктаж, необхідний для незаконного переправлення його через державний кордон України на територію Республіки Молдова поза пунктами пропуску, передав їй раніше обумовлені грошові кошти в сумі 16 000 доларів США, під час перерахунку яких ОСОБА_7 затримали працівники правоохоронних органів.

На підставі здобутих доказів 20.06.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці с. Райгород, Немирівського району Вінницької області, громадянці України, проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 , повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченому ч. 3 ст. 332 КК України тобто у сприянні в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України порадами та вказівками, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- протоколом заяви про вчинення кримінального правопорушення;

- протоколами допиту свідка ОСОБА_9 ;

- протоколом за результатами проведення контролю за вчиненням злочину;

- протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій;

- повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 20.06.2025 року;

- листами та рапортами оперативних працівників про причетність ОСОБА_4 до протиправної діяльності,

- іншими матеріалами, здобутими в ході досудового розслідування.

Установлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з конфіскацією майна, а під загрозою застосування суворої міри покарання може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, тобто наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Характер вчиненого злочину, тобто безпосереднє готування до нього, вжиття заходів конспірації, що полягали у таємних зустрічах із так званими «клієнтами» для їх інструктажу щодо порядку та обставин здійснення незаконного переправлення осіб через державний кордон України, а також інші встановлені в ході досудового розслідування обставини дають підстави вважати, що вчинення злочину, пов`язаного із такою незаконною діяльністю є одним із джерел її незаконного доходу, тобто перебуваючи без застосування дієвого запобіжного заходу ОСОБА_4 може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інший злочин, що є ризиком передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КК України.

Здобуті докази дають підстави вважати, що підозрювана та її спільники, діяли у співучасті з іншими особами, у тому числі не встановленими, а тому перебуваючи без застосування дієвого запобіжного заходу підозрювана може незаконно впливати на причетних осіб, а також знищити, сховати, спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, тобто наявні ризики, передбачені п. 2 та п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке їй загрожує, тобто наявний ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Наведені обставини дають підстави вважати, що жоден більш м`який запобіжний захід, окрім цілодобового домашнього арешту, на даний час не може запобігти ризикам, визначеним ст. 177 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту..

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого, слідчому судді пояснив, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, разом з тим, по кримінальному провадженні існують ризики, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тому останньому необхідно обрати саме запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Підозрювана ОСОБА_4 під час судового розгляду заперечила проти задоволення клопотання слідчого, слідчому судді пояснила, що вину у вказаному кримінальному правопорушенні вона визнає у повному обсязі та щиро розкаюється, а тому просила слідчого суддю застосувати відносно неї більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 підтримав заперечення підозрюваної, слідчому судді пояснив, що підозрювана фактичні обставини справи визнає, проте має захворювання, потребуває лікування та нагляду лікаря, а тому просив слідчого суддю застосувати відносно ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби.

Слідчий суддя заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Стаття 177 КПК України, передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до вимог ст. 184 КПК України під час досудового розслідування слідством встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

При цьому, слід звернути увагу, що згідно положень чинного КПК України, на стадії досудового розслідування оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті їх оцінки з точки зору достатності й допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи.

На цій стадії слідчий суддя, враховуючи правову позицію ЄСПЛ, оцінює оголошену підозру лише з точки зору її обґрунтованості.

Так, згідно позиції, що висловлена у рішеннях ЄСПЛ і яку використовують слідчі судді, зокрема «Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» № 12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.

Тобто, обґрунтованою є підозра яка побудована на фактах, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність і стандарт доказування «обґрунтована підозра» вважається досягнутим, якщо фактів та інформації достатньо, аби переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Щодо рівня імовірності, за якого підозра вважається обґрунтованою, то цей стандарт доказування не передбачає, що уповноважені особи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, які необхідні на наступних етапах кримінального провадження.

За наявності обґрунтованих даних, які спростовують усі чи деякі обставини вчинення кримінального правопорушення, прокурор має право змінити раніше повідомлену підозру чи, за наявності для цього підстав, прийняти рішення про закриття провадження.

В даному випадку, з`ясовані під час розгляду клопотання обставини свідчать про те, що повідомлення про підозру було здійснено за наявності фактичних даних, які давали прокурору можливість дійти висновку, що ОСОБА_4 може бути причетною до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, а додані до клопотання документи містять фактичні дані, які дають підстави слідчому судді на даній стадії процесу вважати, що причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень, які їй інкримінують органи досудового розслідування, є імовірною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру.

Отже, у даному випадку оголошена ОСОБА_4 підозра з огляду на практику ЄСПЛ відповідає критеріям обґрунтованості.

Разом з тим, метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто, до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і встановлених в судовому засіданні, а також, відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність (пп. «а» п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

За приписами ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останньої та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема слідчий суддя враховує, те що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, не одружена, утриманців не має, офіційно не працевлаштована, раніше не судима, підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, а тому враховуючи вагомість наявних доказів підозри у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, наслідки від вчиненого кримінального правопорушення, характер та обставини злочину по якому повідомлено підозру, дають підстави слідчому судді дійти обґрунтованого висновку, що підозрювана ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При цьому слід зазначити, що чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що підозрювана обов`язково здійснюватиме такі дії, однак має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Крім того, слідчий суддя вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім цілодобового домашнього арешту, не зможе запобігти ризикам та забезпечити належну поведінку підозрюваної, а тому, з урахуванням всіх обставин, передбачених ст. 178 КПК України та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, до підозрюваної ОСОБА_4 , з огляду на положення ст. 177, 181, 194 КПК України, слід застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та покласти на підозрювану обов`язки передбачені в ч. 5 ст. 194 КПК України.

Слідчий суддя вважає обґрунтованим застосування запобіжного заходу до підозрюваної в межах строку досудового розслідування.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 181, 194, 196, 309, 400 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, що полягає у цілодобовій забороні залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 58 (п`ятдесят вісім) днів, тобто до 20 серпня 2025 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Строк дії ухвали слідчого судді визначити до 20 серпня 2025 року включно.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, покласти на підозрювану ОСОБА_4 , такі обов`язки:

- цілодобово не відлучатися з місця свого проживання, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- утриматись від спілкування із свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні,

- здати на зберігання закордонний паспорт ( НОМЕР_2 виданий 20.04.2023) та інші документи, які дають право перетину державного кордону.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_4 , що відповідно до вимог ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваної, обвинуваченої, яка перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвалу слідчого судді для організації виконання направити начальнику ГУНП у Вінницькій області.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на старшого слідчого слідчого відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, однак оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя