Справа №:755/6048/25
Провадження №: 1-кс/755/1658/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" травня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, у межах кримінального провадження №0001326 від 15.04.2025 року, -

за участю учасників кримінального провадження:

представника власника майна ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_5

в с т а н о в и в:

Представник власника майна ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з вищевказаною скаргою, яка мотивована тим, що 25.04.2025 року за адресою: АДРЕСА_1 , проведено обшук, у ході якого вилучено грошові кошти на загальну суму 9800 доларів США - 98 купюр номіналом по 100 доларів США; грошові кошти на загальну суму 21000 гривень, номіналом по 1000 гривень - 21 купюра, які є власністю ОСОБА_3 на які арешт не накладено, водночас майно власнику не повернуто.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримав, просив її задовольнити та повернути власнику тимчасово вилучене майно.

Слідчий проти задоволення скарги не заперечував, показав, що під час обшуку було вилучено майно, яке постановою слідчого було визнане речовим доказом у кримінальному провадженні №0001326 від 15.04.2025 року, однак після проведення експертизи деякі матеріали були виділенні в окреме провадження №0001648 від 13.05.2025 року та передані керівнику Дніпровської окружної прокуратури міста Києва, для вирішення питання щодо визначення підслідності за Дарницьким районом м. Києва, і вилучені грошові кошти серед таких матеріалів.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши надані учасниками докази, дійшов наступного.

У відповідності до положень ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

У силу ч.5 ст.171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у неповернені тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.

Статтею169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1 за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту; 5) за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку.

Відповідно до ч.2 ст.168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Як вбачається з матеріалів скарги у провадженні Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001326 від 15.04.2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.4 ст.189 КК України.

25.04.2025 року проведено обшук за адресою АДРЕСА_1 , у ході якого вилучено майно, серед якого грошові кошти, які належать ОСОБА_3 .

25.04.2025 року постановою слідчого Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 вилучене майно під час обшуку за адресою АДРЕСА_1 , серед якого грошові кошти на загальну суму 9800 доларів США - 98 купюр номіналом по 100 доларів США; грошові кошти на загальну суму 21000 гривень, номіналом по 1000 гривень - 21 купюра, визнане речовим доказом.

30.04.2025 року представником власника майна ОСОБА_3 - адвокатом ОСОБА_4 подано клопотання про повернення тимчасово вилученого майна №76 від 30.04.2025 року, яке зареєстровано за вх.№70744/1078768 від 30.04.2025 року.

Згідно інформації, яка міститься в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі Дніпровського районного суду м. Києва, слідчий Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві із клопотанням про арешт майна /грошових коштів/ до слідчого судді не звертався.

Згідно ч.1 ст.100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

13.05.2025 року постановою прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва із матеріалів провадження за №0001326 від 15.04.2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.4 ст.189 КК України, після проведення експертизи матеріали, за ч.1 ст.263 КК України, виділенні в окреме провадження №0001648 від 13.05.2025 року.

У той же час, органом досудового розслідування слідчому судді не надано доказів того, що вилучене майно, у межах кримінального провадження №0001326 від 15.04.2025 року, є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, також не надано доказів того, що по ньому призначено експертизу. Крім того, ОСОБА_3 не було повідомлено про підозру у вказаному кримінальному провадженні.

У ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно вимог ч.5 ст.9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

У силу положень кримінального процесуального законодавства України на учасників судового процесу покладається обов`язок щодо доведення правомірності своїх дій, а тому слідчий суддя оцінюючи розумність і співрозмірність обмеження права власності з метою запобігання порушення справедливого балансу між інтересами власника майна, гарантованими йому законом і завданням цього кримінального провадження, вважає, що оскільки на вилучене під час обшуку 25.04.2025 року, за адресою: АДРЕСА_1 , майно, згідно ч.1 ст.170 КПК України, арешт не накладено, тому воно підлягає поверненню особі, у якої було вилученого.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

Скаргу представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, у межах кримінального провадження №0001326 від 15.04.2025 року - задовольнити.

Зобов`язати слідчого Дніпровського управління поліції Національної поліції у м. Києві або уповноважену особу у кримінальному провадженні №0001326 від 15.04.2025 року, повернути ОСОБА_3 вилучене під час обшуку 25.04.2025 року, за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: грошові кошти на загальну суму 9800 доларів США - 98 купюр номіналом по 100 доларів США; грошові кошти на загальну суму 21000 гривень, номіналом по 1000 гривень - 21 купюра.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1