УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у судовому засіданні клопотання начальника Подільського відділу Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000014 від 20.02.2025 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор в рамках кримінального провадження № 0000014 від 20.02.2025 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 368 КК України звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на мобільний телефон «Xiomi» 13 TPRO з сім картою НОМЕР_1 , IMEI1: НОМЕР_2 ; ІМЕІ2: НОМЕР_3 , який було виявлено та вилучено 14.07.2025 року під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Прокурор Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного ОСОБА_5 подав до суду заву, в якій просив подане клопотання задовольнити та розглянути у його відсутність.

Власник майна ОСОБА_4 подав до суду заяву, в якій просив розглянути клопотання за його відсутності.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, додані в його обґрунтування матеріали, а також приймаючи до уваги заяву прокурора, приходить до наступного переконання.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК країни речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000014 від 20.02.2025 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 368 КК України за фактом організації протиправної схеми ухилення громадянами України від мобілізації, шляхом оформлення бронювання/відстрочок від мобілізації, організації втеч з території ТЦК та збірних пунктів ЗСУ, зняття з «розшуку», оформлення інвалідності/непридатності та інших підстав для уникнення призову або безперешкодного перетину ДКУ.

Як вбачається з клопотання, в ході досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що адвокат ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб, з метою особистого збагачення та підриву обороноздатності України, залучивши окремих службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 , організував протиправну схему ухилення громадянами України від мобілізації шляхом оформлення бронювання/відстрочок від мобілізації, організації втеч з території ТЦК та збірних пунктів ЗСУ, зняття з «розшуку», оформлення інвалідності/непридатності та інших підстав для уникнення призову або безперешкодного перетину ДКУ.

Так, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з службовими особами ТОВ «ВІТОЛЕ», , а саме, з засновником та директором останнього ОСОБА_7 та його заступником ОСОБА_8 , використовуючи статус критичності вказаного підприємства, шляхом фіктивного працевлаштування «бронюють» військовозобов`язаних громадян від мобілізації, чим здійснюють перешкоджання законній діяльності ЗСУ у сфері здійснення мобілізації, в умовах повномасштабної війни.

Разом з тим, ОСОБА_6 усвідомлюючи, що громадяни України яким останній сприяє в ухиленні від мобілізації, у передбаченому порядку не здійснили оновлення військово-облікових даних та перебувають у статусі «розшук», залучав на окремих етапах своєї протиправної діяльності службових осіб ТЦК та СП, які за отриману та розподілену з ОСОБА_6 неправомірну вигоду, безпідставно вносили зміни до бази даних «Оберіг», знімаючи відмітку «розшук» з осіб, які вчинили порушення у сфері мобілізаційного законодавства.

В ході проведених слідчих (розшукових) дій, встановлено, що до вчинення зазначених кримінальних правопорушень може бути також причетний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який, за версією сторони обвинувачення, є фіктивно працевлаштованим робітником ТОВ «ВІТОЛЕ» та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

За таких обставин, 14.07.2025 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси було проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого було виявлено та вилучено мобільний телефон «Xiomi» 13 TPRO з сім картою НОМЕР_1 , IMEI1: НОМЕР_2 ; ІМЕІ2: НОМЕР_3 .

Слідчий суддя, на підставі долучених до клопотання матеріалів, прийшов до висновку, що вилучений під час обшуку мобільний телефон, на який просить накласти арешт прокурор імовірно є речовим доказом в рамках кримінального провадження, з огляду на наступне.

Вилучений ході проведення обшуку мобільний телефон міг використовуватися ОСОБА_4 для спілкування та здійснення переписки з особами з якими спільно вчинено злочини, у ході яких призначалися зустрічі та оговорювалися обставини вчинених злочинів.

Разом з цим, накладення арешту на мобільний телефон обумовлено необхідністю проведення детального його огляду та подальшим його направленням, у разі необхідності, для проведення судової комп`ютерно-технічної експертизи.

Таким чином, на даний час існує достатньо підстав вважати, що вилучений під час обшуку мобільний телефон має значення речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки може містити в собі відомості, які мають значення для нього та в подальшому можуть бути використані, як доказ фактів, які встановлюються під час досудового розслідування.

Також, слідчий суддя звертає увагу на те, що вилучений під час обшуку мобільний телефон було визнано слідчим речовим доказом у кримінальному провадженні відповідно до постанови слідчого та потребує додаткового дослідження та огляду з метою встановлення обставин вчинення кримінальних правопорушень.

Отже, слідчим суддею на підставі долучених до клопотання матеріалів встановлено, що вилучене майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки може містити в собі відомості щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень в рамках кримінального провадження.

Оскільки вилучене майно визнано речовими доказами в рамках кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливої зміни або знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, з метою збереження речових доказів, які можуть мати суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, власник майна, в порядку ст. 174 КПК України, має процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання начальника Подільського відділу Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000014 від 20.02.2025 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 368 КК України задовольнити.

Накласти арешт із забороною розпорядження та користування на мобільний телефон «Xiomi» 13 TPRO з сім картою НОМЕР_1 , IMEI1: НОМЕР_2 ; ІМЕІ2: НОМЕР_3 , який було виявлено та вилучено 14.07.2025 року під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Виконання ухвали покласти на начальника Подільського відділу Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1