Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 року

м. Київ

справа № 755/16241/21

провадження № 51-1984ск25

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу судді Київського апеляційного суду від 28 лютого 2025 року,

встановив:

Києво-Святошинський районний суд Київської області ухвалою від 07 лютого

2025 року відмовив захиснику ОСОБА_5 у задоволенні його скарги на повідомлення про підозру від 12 квітня 2021 року ОСОБА_4 та клопотання про повернення обвинувального акта прокурору.

ОСОБА_4 оскаржив вказану ухвалу до суду апеляційної інстанції.

Суддя Київського апеляційного суду ухвалою від 28 лютого 2025 року на підставі

ч. 4 ст. 399 КПК України відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою сторони захисту.

ОСОБА_4 , не погоджуючись із постановленим судом апеляційної інстанції рішенням, звернувся до Суду з касаційною скаргою, в якій просить його скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Перевіривши касаційну скаргу та долучені до неї матеріали, Суд уважає, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 необхідно відмовити з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених ст. 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

За змістом ч. 2 ст. 392 КПК України визначено, що ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач апеляційного суду відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржено виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.

Як убачається з судового рішення, 07 лютого 2025 року під час підготовчого судового засідання Києво-Святошинський районний суд Київської області постановив ухвалу, якою відмовив у задоволенні скарги захисника ОСОБА_5 на повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 12 квітня 2021 року та клопотання про повернення обвинувального акту прокурору.

Суддя суду апеляційної інстанції, перевіряючи апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 на відповідність вимогам ч. 4 ст. 399 КПК України, дійшов висновку про те, що ухвала Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 лютого 2025 року не підлягає окремому оскарженню в апеляційному порядку, у зв`язку з чим постановив ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає

Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 необхідно відмовити.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

ухвалив:

відмовити ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу судді Київського апеляційного суду від 28 лютого 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3