ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3401/25
провадження № 1-кп/753/1378/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" травня 2025 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

учасники судового провадження:

прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0001631 від 06.11.2024, за обвинуваченням

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жашків Черкаської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

встановив:

До Дарницького районного суду м. Києва 18 лютого 2025 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0001631 від 06.11.2024, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Висунуте обвинувачення суд вважає доведеним, та відповідно до якого ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що він, будучи засуджений вироком Дарницького районного суду міста Києва від 01 листопада 2024 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, висновків не зробив та вчинив злочин за таких обставин.

06 листопада 2024 року, приблизно о 16 год. 00 хв., ОСОБА_6 знаходився за адресою: АДРЕСА_1 , у цей час у нього повторно виник протиправний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP, для власного вживання, без мети збуту.

Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP, без мети збуту, ОСОБА_6 , через мобільний додаток «Телеграм», який був встановлений на належному йому мобільному телефоні, з невстановленою органом досудового розслідування особою, профіль якої підписаний « ОСОБА_7 » домовився щодо придбання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP. Продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, ОСОБА_6 здійснив переказ грошових коштів на попередньо повідомлений йому рахунок, після чого, того ж дня, від вказаної особи отримав повідомлення із координатами місцезнаходження «закладки» - схованки з психотропною речовиною.

Надалі, а саме 06 листопада 2024 року, приблизно о 17 год. 00 хв., ОСОБА_6 направився до станції Київського метрополітену «Бориспільська», де в кущі на земельній ділянці місцевості виявив згорток клейкої стрічки, всередині із полімерним пакетом з пазовим замком, в якому була наявна кристалоподібна речовина світлого кольору, що містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, підібравши виявлений згорток з психотропною речовиною, ОСОБА_6 поклав його до правої кишені штанів, в які був одягнений, тим самим придбав та розпочав зберігати при собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, без мети збуту.

Так, 06 листопада 2024 року, приблизно о 17 год. 39 хв., ОСОБА_6 , зберігаючи при собі попередньо придбану ним особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Ревуцького, 36/2, був затриманий працівниками поліції, у якого у подальшому під час особистого обшуку було виявлено та вилучено полімерний пакет з пазовим замком в середині якого була наявна кристалоподібна речовина світлого кольору, що містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,236 г, яку ОСОБА_6 умисно, незаконно, всупереч вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори», «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою КМУ від 03.06.2009 № 589, придбав та зберігав, протягом року після засудження за цією ж статтею, для власного вживання, без мети збуту.

PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) згідно з постановою КМУ від 06.05.2000 № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», «Список № 2 Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» в «Таблиці І», є психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини, без мети збуту, протягом року після засудження за ст. 309 КК України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе за ч. 2 ст. 309 КК України визнав повністю та показав, що дійсно 01 листопада 2024 року він був засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до пробаційного нагляду, а 06 листопада 2024 року, приблизно о 16 год. 00 хв., у нього повторно виник протиправний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP, для власного вживання, без мети збуту. Реалізуючи свій протиправний умисел, через мобільний додаток «Телеграм», який був встановлений на належному йому мобільному телефоні, домовився щодо придбання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP та здійснив переказ грошових коштів на попередньо повідомлений йому рахунок, після чого, того ж дня, від вказаної особи отримав повідомлення із координатами місцезнаходження «закладки» - схованки з психотропною речовиною. Надалі, а саме 06 листопада 2024 року, приблизно о 17 год. 00 хв., направився до станції Київського метрополітену «Бориспільська», де в кущі на земельній ділянці місцевості виявив згорток клейкої стрічки, всередині із полімерним пакетом з пазовим замком, в якому була наявна кристалоподібна речовина світлого кольору, що містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, підібравши виявлений згорток з психотропною речовиною, поклав його до правої кишені штанів, в які був одягнений, тим самим придбав та розпочав зберігати при собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, без мети збуту. Того ж дня, приблизно о 17 год. 39 хв., ОСОБА_6 , зберігаючи при собі попередньо придбану ним особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Ревуцького, 36/2, був затриманий працівниками поліції. Про вчинене щиро шкодує.

Показання ОСОБА_6 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Судовий розгляд проводився відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження, відповідно й обвинуваченому, який надав суду ствердну згоду із запропонованим порядком.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Також відповідно до п. 6 розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Стосовно спрощення кримінального правосуддя» рекомендується, що оскільки при процедурі «заява підсудного про визнання вини» від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно чи приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, то суд в таких випадках має вирішувати, обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.

Отже, за згодою учасників судового провадження, а саме обвинуваченого, який не оспорює фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що він правильно розуміє зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності його позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме: матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, та матеріалів щодо речових доказів тощо.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 повністю підтверджується його показаннями, в яких він не оспорював вчинення кримінального правопорушення за викладених у обвинувальному акті обставин, щирим каяттям у вчиненому тощо.

Отже, щодо кримінально-правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 , то суд вважає її правильною та кваліфікує його дії як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту, протягом року після засудження за ст. 309 КК України, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним вчиненому і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину, конкретні обставини кримінального провадження, його ставлення до вчиненого (вину визнав, розкаявся), особу обвинуваченого, а саме: раніше судимий, молодого віку, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, з середньою освітою, не працює, має постійне місце проживання.

Обставина, яка пом`якшує покарання, є щире каяття. Ця обставина була вказана й в обвинувальному акті, з наявністю якої суд погоджується.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Остаточно покарання судом буде визначено за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України.

Запобіжний захід під час досудового розслідування та судового розгляду не обирався.

Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення та керуючись ч. 3 ст. 349, статтями 100, 368-371, 373, 374 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Дарницького районного суду м. Києва від 01 листопада 2024 року та, з урахуванням положень пп а-1 п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України щодо переведення покарань в один вид, остаточно ОСОБА_6 визначити покарання у виді позбавлення волі на строк два роки один місяць.

Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання обвинуваченого ОСОБА_6 для приведення цього вироку до виконання.

Запобіжний захід під час досудового розслідування та судового розгляду не обирався.

Стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати у провадженні, а саме за проведення експертизи матеріалів, речовин і виробів (висновок експерта від 11 листопада 2024 року № СЕ-19/111-24/65233) у розмірі 3 183,60 грн.

Після набрання вироком законної сили речові докази у провадженні, а саме: психотропну речовину PVP, масою 0,170 г, передану на зберігання до камери схову речових доказів Дарницького УП ГУНП у м. Києві (квитанція № 221821), знищити.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_8