Справа № 304/986/25 Провадження № 1-кс/304/474/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2025 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Територіального управління Бюро економічної безпеки у Закарпатській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 подав до суду скаргу на невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, в якій просив зобов`язати уповноважених осіб ТУ БЕБ у Закарпатській області внести відомості до ЄРДР за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України відносно директора ТОВ «Карпатлайф» ОСОБА_4 за заявою (повідомленням) ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення від 30 квітня 2025 року та розпочати досудове розслідування, про що поінформувати його як заявника.

Мотивує скаргу тим, що 30 квітня 2025 року ним до ТУ БЕБ у Закарпатській області було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення (з електронним підписом), в якій просив прийняти, невідкладно зареєструвати таку заяву до ЄРДР та внести правову кваліфікацію за ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 209 КК України щодо організованої злочинної групи та її учасника директора ТОВ «Карпатлайф» ОСОБА_4 , розпочати досудове розслідування, повідомити його про це письмово у встановленому законом порядку, а також надати витяг з ЄРДР на електронну адресу не пізніше 24 годин.

Вказує, що у заяві про злочин зазначав про те, що він є представником учасника ТОВ «ТОК Закарпаття» ОСОБА_5 з часткою у статутному капіталі товариства у розмірі 50 %. Даний учасник перебуває за кордоном і ніяких протоколів загальних зборів учасників товариства з 2022 року не підписував, взагалі у загальних зборах участі не приймав, згоду директору товариства на відчуження/передачу майна не надавав.

Також зазначав, що продовжуючи злочинну діяльність, директор ТОВ «ТОК «Закарпаття» ОСОБА_6 в складі організованої групи за попередньою змовою з учасником ТОВ «ТОК «Закарпаття» ОСОБА_7 її сином та директором дочірнього підприємства ТОВ «Карпатлайф» ОСОБА_4 , умисно, з метою наживи, підробив протокол загальних зборів учасників ТОВ «ТОК «Закарпаття» № 1 від 14 лютого 2024 року та шляхом вчинення правочинів, використовуючи посаду директора товариства, протиправно заволоділа майном товариства базою відпочинку «Смерековий камінь», що знаходиться за адресою: Закарпатська область, Іршавський район, с. Осій, урочище «Кам`янка», 1.

При цьому нерухоме майно належало ТОВ «ТОК «Закарпаття» на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Осійської сільської ради на підставі рішення виконкому від 30 серпня 2004 року, номер 46, зареєстроване у КП «Іршавське бюро технічної інвентаризації» 20 січня 2007 року, номер витягу: 13285871, реєстраційний номер: 17550117.

Вказане майно шляхом вчинення правочинів з використанням підроблених документів було незаконно передано директором ТОВ «ТОК «Закарпаття» ОСОБА_6 до статутного капіталу ТОВ «Карпатлайф» на загальну суму 200 000 грн та виставлено учасником організованої злочинної групи директором ОСОБА_4 на продаж за 750 000 євро (договір про намір від 18.06.2024).

При цьому вказує, що директор ТОВ «Карпатлайф» ОСОБА_4 знав або повинен був знати, що таке майно прямо чи опосередковано, повністю чи частково одержане злочинним шляхом, отримав право на володіння майном ТОВ «ТОК «Закарпаття» та відразу почав продаж земельних ділянок, що знаходяться в оренді та приміщень під видом цілісного майнового комплексу (корпоративних прав), чим вводить в оману покупців.

У той же час у порушення вимог ст. 218 КПК України детектив ТУ БЕБ України не зареєстрував заяву про вчинення кримінального правопорушення у ЄРДР, а тому просить скаргу задовольнити.

У судове засідання скаржник не з`явився, неодноразово направив слідчому судді заяву, в якій просив у зв`язку з неможливістю його участі, розглядати дану скаргу без нього, вимоги такої підтримує та просить задовольнити. Крім цього неодноразово надсилав клопотання про долучення доказів.

Представник ТУ БЕБ у Закарпатській області у судове засідання також не з`явився, однак керівник відділу детективів ОСОБА_8 направив слідчому судді повідомлення про необґрунтованість скарги на бездіяльність слідчого. Вказує, що ТУ БЕБ у Закарпатській області розглянуто заяви ОСОБА_3 , у тому числі й ті, що надійшли із Закарпатської обласної прокуратури, щодо можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України. Повідомляє слідчого суддю, що ТУ БЕБ у Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000039 від 02 липня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, 4 ст. 358, ч. 2 ст. 205-1 КК України, яке розпочато на підставі заяви ОСОБА_3 та ухвал слідчого судді Іршавського районного суду Закарпатської області. Зі змісту заяв ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України, вбачаються одні й ті ж фактичні обставини, що є предметом дослідження у вказаному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим підстав для початку нового досудового розслідування за одними і тими ж фактичними обставинами не встановлено, а відтак заяву ОСОБА_3 долучено до матеріалів кримінального провадження та оцінку викладених у ній обставин буде надано під час досудового розслідування; про прийняте рішення повідомлено заявника. Окрім цього вказує, що заяви та скарги аналогічного змісту раніше вже були предметом розгляду слідчого судді, про що 11 липня 2024 року постановлено ухвалу у справі № 304/1700/24, провадження № 1-кс/304/555/2024. Зважаючи на викладені обставини просить у задоволенні скарги ОСОБА_3 відмовити, долучивши відповідні докази. При цьому вказує на те, що останнім під час досудового розслідування даного кримінального провадження не надано будь-яких документів, передбачених КПК України, якими підтверджувалися б його повноваження діяти в інтересах юридичної особи ТОВ «ТОК «Закарпаття», а також на те, що системність однотипних звернень ОСОБА_3 , які неодноразово були предметом розгляду слідчим суддею на досудовому розслідуванні, свідчить про можливе зловживання правом з метою впливу на сторону обвинувачення.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не проводиться.

Дослідивши подані сторонами заяви та додаткові документи, а також матеріали скарги, слідчий суддя прийшов до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого (детектива) в порядку, передбаченому цим Кодексом.

На досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема бездіяльність слідчого, прокурора яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України).

За положеннями ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальне правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Виходячи з аналізу кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Зі змісту скарги вбачається, що скаржник просить внести відомості до ЄРДР за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України, відносно директора ТОВ «Карпатлайф» ОСОБА_4 за його заявою (повідомленням) про вчинення кримінального правопорушення від 30 квітня 2025 року.

При цьому з Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, який долучено до заперечення представника органу досудового розслідування, видно, що за повідомленням ОСОБА_3 від 25 червня 2024 року ТУ БЕБ у Закарпатській області розпочато кримінальне провадження № 0000039 за ч. 3 ст. 358 КК України, а також на підставі ухвал слідчих суддів Іршавського районного суду Закарпатської області від 31 березня 2025 року та від 14 і 17 квітня 2025 року за ч. 2 ст. 205-1 та ч. 4 ст. 358 КК України.

Зазначені кримінальні провадження стосуються в тому числі фактів, викладених у даній скарзі, а відтак слідчий суддя вважає, що доводи скаржника зводяться до непогодження з правовою кваліфікацією, визначеною органом досудового розслідування.

Проте аналіз змісту пункту 5 ч. 5 ст. 214 КПК не дає підстав вважати, що до повноважень заявника належить вирішення питання про правову кваліфікацію наведеного ним злочину.

Частиною 2 статті 60 КПК України встановлено, що заявник має право: 1) отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; 1-1) отримувати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань; 2) подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи; 3) отримати інформацію про закінчення досудового розслідування.

Вказаною нормою не передбачено право заявника самостійно вирішувати питання про правову кваліфікацію кримінального правопорушення, відомості про яке вносяться слідчим до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З огляду на те, що ОСОБА_3 просить слідчого суддю зобов`язати уповноважених осіб внести відомості до ЄРДР за конкретною статтею Кримінального кодексу України, слідчий суддя вважає, що скаржник не погоджується з кваліфікацією правопорушення, в той час як кваліфікація кримінального правопорушення віднесена до компетенції слідчого, прокурора, які вносять відомості до ЄРДР, а не до повноважень слідчого судді, який розглядає скаргу за п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Слідчий суддя на етапі проведення досудового розслідування лише забезпечує судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів у кримінальному провадженні та позбавлений змоги надати вказівку слідчому (детективу) щодо прийняття конкретного за змістом процесуального рішення, в тому числі й щодо правової кваліфікації кримінального провадження, адже слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльності.

Таким чином вимоги за скаргою не підлягають задоволенню.

Окрім цього слідчий суддя зазначає, що ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 11 липня 2024 року в справі № 304/1700/24 у задоволенні скарги ОСОБА_3 з аналогічним обґрунтуванням, поданої на бездіяльність старшого детектива Територіального управління Бюро економічної безпеки у Закарпатській області ОСОБА_9 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення було відмовлено.

Норми КПК безпосередньо не врегульовують порядок реагування на можливі зловживання процесуальними правами учасниками кримінального провадження, але разом з тим, частиною 6 статті 9 КПК визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною 1 статті 7 цього кодексу. Також, згідно із частиною 5 статті 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство застосовується із урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Під зловживанням правом в теорії права класично розуміють дії: 1) переважним мотивом яких є заподіяння шкоди; 2) здійснення яких є абсолютно нераціональним з огляду на відсутність будь-якого законного інтересу у здійсненні права, або ж його здійснення завдає шкоди іншому; 3) право реалізується з ціллю, відмінною від тієї, для якої воно існує.

Заборона зловживання процесуальними правами є загальноправовим принципом і поширюється на всі галузі права (ухвала Верховного Суду від 30.05.2018 в справі №676/7346/15-к).

Використання цього інституту також має місце в практиці Конституційного Суду України, який вказав, що повторне звернення до тієї самої особи з клопотанням щодо перевірки того самого положення закону України на відповідність тим самим положенням Конституції України, свідчить про зловживання правом на подання конституційної скарги (ухвала Першої колегії суддів Першого сенату КСУ від 09.07.2018 № 213-1(І)/2018).

Також згідно із частиною 2 статті 1 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Згідно із частинами 2-4 статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка регулює діяльність ЄСПЛ, суд не розглядає жодної індивідуальної заяви, поданої згідно зі статтею 34, якщо вона: a) є анонімною; або b) за своєю суттю є ідентичною до заяви, що вже була розглянута Судом чи була подана на розгляд до іншого міжнародного органу розслідування чи врегулювання, і якщо вона не містить нових фактів у справі. Суд оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає: a) що ця заява несумісна з положеннями Конвенції або протоколів до неї, явно необґрунтована або є зловживанням правом на подання заяви; або b) що заявник не зазнав суттєвої шкоди, якщо тільки повага до прав людини, гарантованих Конвенцією і протоколами до неї, не вимагає розгляду заяви по суті, а також за умови, що на цій підставі не може бути відхилена жодна справа, яку національний суд не розглянув належним чином. Суд відхиляє будь-яку заяву, яку він вважає неприйнятною згідно з цією статтею. Він може зробити це на будь-якій стадії провадження у справі.

Відтак слідчий суддя зазначає, що у цьому випадку повторне подання аналогічних скарг є очевидним виявом зловживання скаржником процесуальними правами, та у разі подання згодом таких скарг вони підлягатимуть залишенню без розгляду.

Керуючись ст. 303-307, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Територіального управління Бюро економічної безпеки у Закарпатській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення відмовити.

Ухвала слідчого судді не може бути оскаржена і набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1