Номер провадження:1-кп/521/1587/25
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 червня 2025 року м. Одеса
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, не одруженого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на посаді солдата резерву взводу резерву рядового складу роти резерву рядового складу військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,
Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження судом встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнав свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, повністю згоден із встановленими органом досудового розслідуванням обставинами вчиненого ним кримінального проступку, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч.1 ст.394 КПК України та у присутності захисника адвоката ОСОБА_4 підписав заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні.
За результатами спрощеного провадження судом встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 07.06.2025 №161 солдата військової служби ОСОБА_3 призначено на посаду солдата резерву взводу резерву рядового складу роти резерву рядового складу військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», який на момент скоєння кримінального проступку проходив військову службу за призовом під час мобілізації на посаді водія військової частини НОМЕР_2 .
Проходячи військову службу солдат ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і Законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.
Статтею 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» визначено, що діяння, пов`язані із придбанням, зберіганням, перевезенням, збутом рослин, включених до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 (далі Переліку), що здійснюються у порушення порядку, встановленого законодавством про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори, є незаконними.
Згідно зі ст. 7 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» діяльність, пов`язана з обігом наркотичних засобів і психотропних речовин, включених до таблиці II Переліку на території України здійснюється суб`єктами господарювання за наявності в них ліцензії на здійснення відповідних видів діяльності.
Згідно з вимогами ст.ст.25-28 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» придбання, виготовлення, зберігання та перевезення фізичними особами наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у будь-яких кількостях в цілях, не передбачених зазначеним Законом, забороняється. Відповідно до списку № 1 таблиці № 2 Переліку канабіс являється наркотичним засобом, обіг якого обмежено.
Крім того, відповідно до ст.6 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» на території України встановлюються заходи контролю за обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, зокрема запровадження відповідальності за порушення законодавства про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори.
Будучи обізнаним про порядок обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів на території України, та відповідальність за незаконний обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, ОСОБА_3 , всупереч вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів та зловживанню ними», діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, вчинив кримінальний проступок за наступних обставин.
Так, ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, перебуваючи на посаді водія військової частини НОМЕР_2 , у невстановлений в ході судового розгляду день та час, перебуваючи у невстановленому в ході судового розгляду місці, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в порушення вимог ст.7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, з подальшими внесеними до нього змінами та доповненням, який забороняє на території України діяльність, пов`язану з наркотичними засобами, які внесені до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770 «Про затвердження переліку наркотичних, психотропних речовин і прекурсорів», не маючи спеціального дозволу, незаконно придбав у невстановленої особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, речовину рослинного походження темно-зеленого кольору, загальною масою 12,65 г, яка є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабіс, маса якого у висушеному стані становить 11,10 г.
Після чого, ОСОБА_3 , продовжуючи свій кримінально-протиправний умисел, направлений на незаконне зберігання речовини рослинного походження темно-зеленого кольору, яка є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабіс, переніс її до місця свого фактичного проживання та реєстрації, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , де залишив з метою подальшого особистого вживання, без мети збуту, тим самим став незаконно зберігати до моменту її вилучення працівниками відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області о 10 годині 13 хвилині 14 травня 2025 року під час проведення огляду місця події у квартирі АДРЕСА_2 .
Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.
Обставини вчинення ОСОБА_3 вказаного кримінального проступку не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчать додані до обвинувального акту письмові заяви.
Згідно з ч.2 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось.
На виконання вимог ч.3 ст.302 КПК України до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні додані: 1) заява ОСОБА_3 , складена в присутності захисника ОСОБА_4 , про визнання винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні; 2) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.
Згідно з ч.2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали кримінального провадження, надані органом досудового розслідування, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, керуючись вимогами КПК України щодо спрощеного провадження, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, доведена, при цьому дії обвинуваченого кваліфіковані вірно, як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.
Відповідно до вимог ст.65 КК України, призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України є кримінальним проступком, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачена ОСОБА_3 раніше не судимий, є військовослужбовцем, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до положень ст.66 КК України, суд визнає її щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, відповідно до положень ст.67 КК України, судом не встановлено.
Згідно з ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.
У відповідності до вимог ст.50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженого та запобігав вчиненню інших кримінальних правопорушень.
З огляду на викладене суд, враховуючи особу обвинуваченого, його щире каяття як пом`якшуючу обставину, приходить до висновку, що необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання, визначене у межах, установлених у санкції ч.1 ст.309 КК України у виді штрафу.
Разом з тим, відповідно до ч.4 ст.53 КК України з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.
Беручи до уваги, що відомості про матеріальний стан обвинуваченого ОСОБА_3 суду не надані та враховуючи, що покарання не має на меті завдати страждань, а лише здійснює виховний вплив, суд приходить до висновку, що сплату призначеного ОСОБА_3 штрафу слід розстрочити на 12 місяців, шляхом надання можливості сплачувати штраф щомісячно рівними частинами, що буде відповідати меті покарання в розумінні ст.50 КК України. При цьому суд звертає увагу, що розстрочка штрафу не позбавляє обвинуваченого за наявності матеріальної можливості сплатити штраф у повному обсязі.
Відповідно до ст.100 КПК України суд вирішує питання про долю речових доказів та арешту майна.
Запобіжні заходи не обиралися.
Крім того, відповідно до вимог ст. 124 КПК України з обвинуваченої підлягають стягненню витрати на залучення експерта.
Керуючись ст. ст.100, 107, 124, 369,370,373,374,381,382 КПК України, суд -
Роз`яснити ОСОБА_3 , що у разі призначення штрафу з розстрочкою виплати певними частинами вона зобов`язана сплачувати штраф у розмірі та строки, встановлені вироком суду. Про сплату відповідної частини штрафу вона має повідомляти уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату відповідної частини штрафу.
Згідно з ч.4 ст.26 КВК України у разі несплати ним чергового платежу штрафу, призначеного як основне покарання, з розстрочкою його виплати, суд через місяць після закінчення строку виплати чергового платежу замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.
- речовину рослинного походження темно-зеленого кольору масою 12,65 г у полімерному зіп-пакеті, яка є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабісом, маса канабісу в висушеному стані становить 11,10 г та передано на зберігання до централізованої камери схову відділу поліції №1 №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, квитанція №003165, після набрання вироком законної сили знищити, скасувавши арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Хаджибейського районного суду міста Одеси від 19.05.2023 року;
-компакт-диск DVD-R із відеозаписом залишити зберігати у матеріалах кримінального провадження.
На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Хаджибейський районний суд м.Одеси, з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України, а саме: вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Суддя ОСОБА_1