ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/553/25 Справа № 703/2661/20 Категорія: ч. 3 ст. 187 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2025 року м. Черкаси

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 09 червня 2025 року

ВСТАНОВИЛА

Ухвалою, що оскаржується, ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 185 та ч. 3 ст. 187 КК України, продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів - до 07 серпня 2025 року, без визначення розміру застави.

При прийнятті такого рішення, суд врахував ступень тяжкості кримінальних правопорушень, інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_8 , яке, відповідно до вимог ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів. Окрім того, суд зазначив про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховуватись від суду, незаконного впливати на потерпілого та свідків, які ще недопитані судом та вчинити інше кримінальне правопорушення. На наявність цих ризиків вказують тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання останнього винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. Також судом враховані дані про особу обвинуваченого, який неодноразово судимий, в тому числі і за вчинення особливо тяжкого злочин, ні де не працює, на утриманні неповнолітніх дітей не має, що вказує на відсутність у нього постійного джерела доходів та міцних соціальних зв`язків.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить скасувати ухвали суду та постановлення нової ухвали, якою обрати йому запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Зазначає, що прокурором не доведено жодного ризику, які викладені в клопотанні. Наявність обставин, які, на думку слідчого судді, вказують на ризики, передбачені ст. 177 КПК України, побудовані на припущеннях. Стверджує, що не збирається ховатися від суду та впливати на свідків. Зазначає, що вже тривалий час знаходиться під вартою, біля 4 років, що є порушенням його прав. Стверджує, що упродовж цих років він постійно надавав суду докази того, що ризики, на які посилається прокурор, перестали існувати. Посилається на практику Європейського суду з прав людини щодо підстав для тримання особи під вартою.

Після докладу суддею-доповідачем змісту ухвали, доводів апеляційної скарги, були заслухані:

- захисник, який підтримав вимоги апеляційної скарги, пославшись на доводи, що в ній викладені;

- прокурор, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, пославшись на законність ухвали суду.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника, прокурора, вивчивши матеріали провадження та дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до таких висновків.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу, тобто, питання щодо продовження строків тримання під вартою мають вирішуватися у порядку, передбаченому ст.199 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 199 КПК при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, суд зобов`язаний впевнитися в тому, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Дані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.

Матеріали кримінального провадження свідчать про те, що при прийняті рішення про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції врахував, що ризики, які були підставою для обрання та продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу: переховуватись від суду; незаконного впливати на потерпілого та свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення, не зникли та не зменшились.

Колегія суддів вважає, що тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується, може реально спонукати його до вчинення дій, спрямованих на переховування від суду.

Отже більш м`який запобіжний захід, а ні ж тримання під вартою не зможе запобігти вказаним ризикам.

З огляду на ці обставини суд першої інстанції привів належні доводи щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При вирішенні питання про необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційний суд враховує відомості про обвинуваченого, який був неодноразово судимий, зокрема 28 березня 2023 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області до позбавлення волі на строк 3 роки 5 місяців.

Отже у цьому кримінальному провадженні до обвинуваченого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою 14 квітня 2025 року. До того часу він перебував вартою внаслідок його засудження до позбавлення волі.

Всупереч доводам апеляційної скарги, колегією суддів не встановлено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. За таких обставин не вбачається підстав для скасування чи зміни ухвали суду.

Керуючись ст.ст. 407, 409, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 09 червня 2025 року без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_3