Провадження № 1-кп/522/2654/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 року місто Одеса

Приморський районний суд міста Одеси в складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в спрощеному провадженні обвинувальний акт, затверджений 20.05.2025 у кримінальному провадженні, яке внесене 01.05.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000255, щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пшеничного Одеської області, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, тимчасово непрацюючого, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

- 30.01.2025 року Приморським районним судом м. Одеси за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік.;

за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 30 квітня 2025 року, близько 21:00 години, знаходячись у парку Преображенський, що за адресою вул. Мечникова, 55 в м. Одесі, побачив як потерпіла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , поклала свій паспорт до сумки, яку залишила на лавці без нагляду та відійшла від неї, в цей час у ОСОБА_3 виник протиправний умисел на заволодіння паспортом останньої. Після чого, ОСОБА_3 , скориставшись тим, що його дії не помітні оточуючим, діючи умисно, в особистих інтересах, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи вільний доступ, відкрив сумку потерпілої та, розуміючи, що вказані документи засвідчують важливі факти і події в житті людини і втрата яких суттєво утруднює реалізацію її прав, свобод і законних інтересів, незаконно заволодів паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , номер НОМЕР_1 , який виданий органом 5114 від 26.07.2021 року, що є офіційним документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство, розпорядившись ним на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 3 ст. 357 КК України, а саме - незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом.

20 травня 2025 року до Приморського районного суду міста Одеси надійшов обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України у якому міститься клопотання прокурора ОСОБА_5 про розгляд обвинувального акту в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додані:

- письмова заява підозрюваного ОСОБА_3 , складена в присутності захисника ОСОБА_6 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту в спрощеному провадженні;

- заява потерпілої ОСОБА_4 , відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 302 КПК України щодо згоди зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомленням з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди з розглядом обвинувального акту в спрощеному порядку за обвинуваченням ОСОБА_3 ;

- матеріали досудового розслідування.

Як вбачається з наданих матеріалів, на час надходження обвинувального акту до суду щодо ОСОБА_3 не застосовано затримання після виявлення вчиненого кримінального проступку.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 357 КК України, є кримінальним проступком.

Положеннями ч. 2 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

Враховуючи зазначене, суд вважає можливим розглянути обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, в порядку, передбаченому ст.ст. 381-382 КПК України.

Відповідно до частин 1, 2, ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно з ч. 3 ст. 381 КПК України спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Діючи відповідно до вимог частин 1, 2 ст. 17, статей 369-371, 374, ч. 3 ст. 381, ч. 2 ст. 382 КПК України суд перевірив обставини, які встановлені органом досудового розслідування, та які не оспорюються учасниками судового провадження. Зокрема, з обвинувального акту вбачається, що досудовим розслідуванням було встановлено, що 30.04.2025 року близько 21:00 години знаходячись у парку Преображенський, що за адресою вул. Мечникова, 55 в м. Одесі, ОСОБА_3 побачив як потерпіла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , поклала свій паспорт до сумки, яку залишила на лавці без нагляду та відійшла від неї. В цей час у ОСОБА_3 виник протиправний умисел на заволодіння паспортом останньої. Після чого, ОСОБА_3 , скориставшись тим, що його дії не помітні оточуючим, діючи умисно, в особистих інтересах, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи вільний доступ, відкрив сумку потерпілої та, розуміючи, що вказані документи засвідчують важливі факти і події в житті людини і втрата яких суттєво утруднює реалізацію її прав, свобод і законних інтересів, незаконно заволодів паспортом громадянина України на ім?я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , номер НОМЕР_1 , який виданий органом 5114 від 26.07.2021 року, що є офіційним документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство, розпорядившись ним на власний розсуд.

Встановлені органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження, так як під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, його позиція є добровільною та не є наслідком будь якого примусу

Таким чином, на підставі викладеного суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України, а саме незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд керується положеннями ст. 65 КК України, щодо загальних засад призначення покарання, та враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_3 має середню освіту, не працює, не одружений, має постійне місце проживання, на обліку у нарколога не перебуває, раніше судимий.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання, є рецидив злочинів.

Майнову шкоду потерпілій не завдано.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, суд повинен враховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

З урахуванням викладених обставин справи, особистості обвинуваченого, відсутності відомостей про завдану матеріальну шкоду, покарання, яке передбачено санкцією за вчинений кримінальний проступок, як і обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, шляхом призначення ОСОБА_3 покарання у виді 1 року обмеження волі.

Також судом ураховується те, що ОСОБА_3 вчинив нове кримінальне правопорушення (кримінальний проступок), після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання за попереднім вироком.

Як передбачено вимогами ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження 30 січня 2025 року вироком Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік.

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 3 ст. 357 КК України - 30.04.2025, тобто після постановлення вироку від 30 січня 2025 року Приморським районним судом м. Одеси.

Згідно з ч. 4 ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Таким чином, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за новим вироком, невідбутої частини покарання за попереднім вироком, враховуючи правила складання покарань, передбачені п.5 ч.1 ст.72 КК України, остаточно слід призначити ОСОБА_3 покарання в виді обмеження волі строком на 1 рік 1 місяць.

Зазначене судом покарання, на переконання суду, відповідає положенням статей 65-67 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався.

Підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого суд не вбачає.

Суд вирішує долю речових доказів відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Речовий доказ:

- паспорт громадянина України у формі картки, номер НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданий органом 5114 від 26.07.2021 року - залишити у власниці ОСОБА_4 .

Арешт на майно не накладався.

Цивільний позов у провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 7, 17, 301, 302, 368-371, 374, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1(один) рік.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 30 січня 2025 року, яким він засуджений за ч. 1 ст. 190 КК України з урахуванням положень п.5 ч. 1 ст. 72 КК України, та остаточно призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за сукупністю вироків покарання у виді обмеження волі строком на 1(один) рік 1(один) місяць.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з дня фактичного виконання з моменту прибуття ОСОБА_3 до виправного центру та поставлення його на облік.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Речовий доказ:

- паспорт громадянина України у формі картки, номер НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданий органом 5114 від 26.07.2021 року - залишити у власниці ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Приморський районний суд міста Одеси протягом 30 днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1