Справа № 361/2185/25
Провадження № 1-кп/361/77/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2025 м. Бровари

Броварський міскрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 ,

його законного представника ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду обвинувальний акт та клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, клопотання про продовження запобіжних заходів, у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0002326 від 03.10.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.11, 12 ч. 2 ст. 155, ч. 1 ст. 263 КК України, та ОСОБА_7 , за ознаками суспільно небезпечних діянь, що підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених п.11, 12 ч. 2 ст. 155, ч. 1 ст. 263 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР №0002326 від 03.10.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.11, 12 ч. 2 ст. 155, ч. 1 ст. 263 КК України, та ОСОБА_7 , за ознаками суспільно небезпечних діянь, що підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених п.11, 12 ч. 2 ст. 155, ч. 1 ст. 263 КК України.

Суд на обговорення учасників справи поставив питання щодо закриття підготовчого судового засідання та переходу до розгляду справи по суті.

Прокурор вважає за необхідне призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, оскільки вважає, що при проведенні досудового розслідування органом досудового слідства виконані всі вимоги КПК України, кримінальне провадження підсудне Броварському міськрайонному суду Київської області та складений відповідно до норм КПК України.

Учасники справи не заперечували проти призначення обвинувального акту та клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, клопотання про продовження запобіжних заходів, до судового розгляду.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт та клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, клопотання про продовження запобіжних заходів, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду.

Щодо клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6

21.04.2025 року прокурор через канцелярію суду подав клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання прокурора обґрунтоване тим, що у ході досудового розслідування зібрано достатньо доказів, що дають підстави обвинувачувати ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених п.11, 12 ч. 2 ст. 155, ч. 1 ст. 263 КК України, до обвинуваченого ухвалою слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 05.10.2024 року підозрюваному ОСОБА_10 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 04.11.2024 року, який в подальшому продовжено до 28.04.2025 року включно.

Зазначав, що враховуючи, що строк дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_10 закінчується 28.04.2025 року, а завершити судовий розгляд за обвинувальним актом в межах цього строку неможливо, виникла необхідність звернутися до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого, оскільки існують ризики передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які, в тому числі, стали підставою для звернення до суду із клопотаннями про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та не минули і не зменшились.

Зокрема, ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, вчиненого в умовах воєнного стану, покарання за яке передбачено законом у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі, і це може стимулювати обвинуваченого до втечі, підтвердженням ризику переховування слугує той факт, що останній після вчинення злочину пішов з місця події у невідомому напрямку, а також змінив державні номерні знаки на власному автомобілі марки Skoda моделі Fabia з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений ним злочин. Крім цього, в подальшому підозрюваний вжив заходів для приховування речових доказів вогнепальної зброї. Крім цього, слід врахувати соціальні зв`язки обвинуваченого, які не перешкоджають йому покинути Київську область, в тому числі і територію України та переховуватись від органу досудового розслідування та суду, матеріальний стан обвинуваченого дає йому можливість переховуватись від суду, у тому числі за межами території України. Продовжує існувати ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачений вчинив злочин, пов`язаний із застосуванням насильства та може незаконно впливати на свідків, потерпілу шляхом їх переконання, залякування чи схиляння їх до зміни наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб. Підтвердженням даного ризику є те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, пов`язаного із застосуванням насильства, тому може незаконно впливати на свідків у кримінальному проваджені, анкетні дані, місця проживання та роботи яких йому відомі, та які можуть надати показання щодо обстановки на місці події під час вчинення злочину. Таким чином, обвинувачений без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зможе впливати будь-яким чином (здійснювати фізичний чи психологічний тиск) на свідків, щоб останні змінили показання, а обвинувачений ухилився від відповідальності у даному кримінальному провадженні. Слід врахувати, що більшість свідків проживають та працюють в районі вчинення вказаного кримінального правопорушення, що також вказує на необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно останнього, що може уникнути настання ризику, передбаченому п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також продовжує існувати ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення з метою приховування вчиненого ним злочину.

Застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам, пов`язаним із перешкоджанням здійсненню кримінального провадження та вчиненням нових злочинів.

З метою забезпечення належного та неухильного виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, зважаючи на наявність зазначених ризиків, а також неможливості застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів, прокурор просить клопотання задовольнити, продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Щодо клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку.

Крім того, 21.04.2025 року прокурор через канцелярію суду подав клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку щодо ОСОБА_7 .

Клопотання прокурора обґрунтоване тим, що ОСОБА_7 вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого п. 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене на замовлення, за попередньою змовою групою осіб, а також суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Обставини, що дають підстави стверджувати про вчинення ОСОБА_7 суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого п. 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, підтверджуються матеріалами кримінального провадження, зібраними під час досудового розслідування.

Ухвалою слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 05.10.2024 року підозрюваному ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 04.11.2024 року, який у подальшому продовжено до 04.01.2025.

03.01.2025 року ухвалою слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 до 04.03.2025 року.

28 січня 2025 року отримано висновок судово-психіатричного експерта Інституту судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України №11 від 07.01.2025 року у періоди кримінальних правопорушень, у скоєнні яких підозрюється ОСОБА_7 , останній виявляв ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді Органічного маячного (шизофреноподібного) розладу і за психічним станом у зазначені періоди часу не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У теперішній час ОСОБА_7 виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді Органічного маячного (шизофреноподібного) розладу і за психічним станом у теперішній час не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, також ОСОБА_7 у теперішній час потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді поміщення в спеціальний лікувальний заклад з метою його обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню ним суспільно небезпечних діянь.

У зв`язку з вищевикладеним слідчою СВ Броварського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_11 винесено постанову про зміну порядку досудового розслідування даного кримінального провадження та продовжено його згідно з правилами, передбаченими главою 39 КПК України щодо застосування примусових заходів медичного характеру.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 04.02.2025 року змінено застосований відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку, до Київської міської психоневрологічної лікарні №3, розташованої за адресою: Київська обл., Фастівський район, смт. Глеваха, вул. Павлова, 7 на строк до 04.03.2025 року включно.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 28.02.2025 року продовжено відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку, до Київської міської психоневрологічної лікарні №3, розташованої за адресою: Київська обл., Фастівський район, смт. Глеваха, вул. Павлова, 7 на строк до 28.04.2025 року включно.

Підставами обрання та подальшого продовження відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою були визнана слідчими суддями наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на даний час не зникли та не зменшились. Так, продовжують існувати ризики переховування від суду ОСОБА_7 з метою уникнення кримінальної відповідальності, ризик впливу на свідків, потерпілу та існує ризик повторного вчинення суспільно небезпечних діянь, доказом чого є висновок експерта Інституту судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України № 11 від 07.01.2025, в якому зазначено, що у теперішній час ОСОБА_7 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді поміщення в спеціальний лікувальний заклад з метою його обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню ним суспільно небезпечних діянь.

Враховуючи, що суспільно небезпечне діяння, вчинене ОСОБА_7 було пов`язане з посяганням на життя особи, внаслідок якого настала смерть особи ОСОБА_12 , а також, враховуючи висновок судово-психіатричного експерта Інституту судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України № 11 від 07.01.2025, про те, що на теперішній час ОСОБА_7 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді поміщення в спеціальний лікувальний заклад з метою його обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню ним суспільно небезпечних діянь, необхідно обрати запобіжний захід, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 508 КПК України, а саме поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку, більш м`який запобіжний захід не здатен запобігти ризикам переховування від суду, впливу на свідків та вчиненню нових суспільно небезпечних діянь.

В судовому засіданні прокурор клопотання про продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави підтримав та просив його задовольнити. Крім того, підтримав клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку відносно ОСОБА_7 та просив його задовольнити, оскільки щодо заявлених клопотань існують обгрунтовані ризики.

Захисник адвокат ОСОБА_9 погодився з позицією прокурора щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , однак вважав, що має бути альтернативний запобіжний захід у вигляді застави. Просив визначити розмір застави. Щодо ОСОБА_7 вважав, що достатніх аргументів прокурор не навів. Жодних доказів щодо його причетності немає. Зазначив, що на сьогоднішній день в ОСОБА_7 є травма і він потребує операційне втручання, а тому вважав, що ОСОБА_7 слід передати на піклування опікунам, з обов`язковим лікарським наглядом та даний запобіжний захід буде достатнім відносно нього.

Обвинувачений ОСОБА_6 повністю підтримав свого захисника.

Особа, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 підтримав доводи захисника. Суду пояснив, що в нього двійний перелом обличчя та пошкоджений нерв. Травма сталась 8 років тому, але в СІЗО у нього стався рецидив. Акцентував увагу, що в закладі психіатрії немає таких умов, оскільки вважає, що йому потрібне хірургічне втручання.

Законний представник особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_8 підтримала позицію захисника.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши подані письмові клопотання, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що під час досудового розслідування угоди у кримінальному провадженні не укладались. Підстав для закриття або зупинення кримінального провадження немає. Обвинувальний акт затверджений прокурором і відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Підстави для повернення обвинувального акту відсутні.

Кримінальне провадження підсудне Броварському міськрайонному суду Київської області.

Судовий розгляд необхідно здійснювати у відкритому судовому засіданні за участі сторін кримінального провадження.

Цивільний позов не заявлявся, матеріальна шкода кримінальним правопорушенням не заподіяна.

Також судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 05.10.2024 року підозрюваному ОСОБА_10 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 04.11.2024 року, який в подальшому продовжено до 28.04.2025 року включно.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З метою досягнення завдань кримінального провадження та для належного здійснення правосуддя у справах про вчинення кримінального правопорушення Кодексом передбачено види заходів забезпечення кримінального провадження, до яких належать запобіжні заходи, включаючи домашній арешт та тримання під вартою (статті 131,176,181,183 КПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст.331КПК України за наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У відповідності з пунктом 4 частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Положення ст. 199 КПК України передбачають, що при розгляді доцільності продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, ураховуються обставини, які свідчать про те, що ризики не зменшились або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою та обставини, які перешкоджають завершенню розгляду справи до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого, суд враховує вимоги п. 3, 4 і 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У рішенні Європейський суд з прав людини по справі W проти Швейцарії від 26.01.1993 року зазначено, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

У справі Ілійков проти Болгарії від 26.07.2001 року № 33977/96 ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

У рішенні по справі Харченко проти України від 10.02.2011 року Європейський суд з прав людини вказав, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.

Отже, Європейський суд з прав людини підкреслює, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

При цьому, строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 спливає 28 квітня 2025 року.

Доказів, які б підтвердили неможливість продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 за станом здоров`я чи з інших підстав такого запобіжного заходу, як тримання під вартою стороною захисту не надано, а судом не встановлено.

Суд вважає, що на даному етапі досудового розслідування продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого є виправданим та необхідним та приходить до висновку про доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 .

Враховуючи вищевказане, суд дійшов до висновку про продовження щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки і надалі існує обґрунтована підозра у вчиненні обвинуваченим інкримінованого кримінального правопорушення, об`єкт посягань кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , обставини кримінального правопорушення, його наслідки в умовах сьогодення, а саме те, що кримінальне правопорушення вчинено під час правового режиму воєнного стану у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України, вид і тяжкість санкції за інкриміновані діяння, вік обвинуваченого, перебування справи на стадії призначення справи до розгляду, тобто на стадії, де свідки та обвинувачений недопитані, у сукупності дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні. Зазначені ризики є суттєвими і таким ризикам неможливо запобігти в умовах застосування до ОСОБА_6 будь-якого іншого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, для застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, з врахуванням обставин даного кримінального провадження, не встановлено, а тому існування зазначених ризиків виправдовує подальше тримання його під вартою.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі ОСОБА_6 та тяжкості пред`явленого йому обвинувачення, зможе забезпечити виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, його вік і стан здоров`я дозволяє застосування до нього запобіжного заходу, пов`язаного з позбавленням волі, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження.

Щодо зміни запобіжного заходу на такий, що не пов`язаний із триманням під вартою, то суд вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого, а також запобігти існуючим ризикам.

Абзацом 8 частини четвертої статті 183 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

З огляду на конкретні обставини справи, суд вважає за необхідне не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України та враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належною поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, тому суд приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно продовжити строк тримання під вартою на 60 діб, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України не визначати розмір застави.

Згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

До особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, судом може бути застосований, зокрема, запобіжний захід у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку (п.2 ч.1ст.508 КПК України).

Згідно із ч.2, ч.3 ст. 508 КПК України, передбачені ч.1 ст. 508 КПК України запобіжні заходи застосовуються судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби. Застосування передбачених запобіжних заходів здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.

Враховуючи наявність клопотання щодо вчинення за ознаками суспільно небезпечних діянь, що підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених п.11, 12 ч. 2 ст. 155, ч. 1 ст. 263 КК України, а також те, що висновком комплексної психолого-психіатричної експертизи № 11 від 07.01.2025, що у теперішній час ОСОБА_7 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді поміщення його в спеціальний лікувальний заклад з метою його обов`язкового лікування, а також запобіганню вчиненню ним суспільно-небезпечних діянь.

Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається. Клопотання складено у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Дане клопотання підсудне Броварському міськрайонному суду Київської області.

Факт вчинення ОСОБА_7 суспільно-небезпечних діянь, що підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених п.11, 12 ч. 2 ст. 155, ч. 1 ст. 263 КК України буде досліджений судом у ході судового розгляду.

Жодних обставин, які б свідчили про необхідність змінити раніше обраний запобіжний західу у виді поміщення особи до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку, судом не встановлено. Відомостей щодо можливості переведення до іншого закладу та можливість перебування там ОСОБА_7 суду не надано.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку в судовому засіданні, не встановлено.

Суд вважає можливим закінчити підготовче провадження і призначити справу до судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 176, 181, 194, 195, 331, 376 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Підготовче судове засідання у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0002326 по обвинуваченню ОСОБА_6 , та при розгляді клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_7 , закінчити.

Призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду у судовому засіданні на 13 годину 50 хвилин 01.05.2025.

Розгляд кримінального провадження здійснювати колегіально у складі трьох суддів.

В судове засідання викликати учасників судового провадження.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів та уримувати його в Державній установі «Київській слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України в м. Києві, що за адресою: м.Київ, вул. Дегтярівська, 13, без визначення розміру застави.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку щодо ОСОБА_7 задовольнити.

Продовжити особі, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку, до Київської міської психоневролоічної лікарні № 3, розташованої за адресою: Київська обл., Фастівський район, смт. Глеваха, вул. Павлова, 7, строком на 60 днів.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

Контроль за виконанням ухвали покласти на групу прокурорів Броварської окружної прокурату Київської обалсті та Броварський РУП ГУ НП в Київській області.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення в частниці запобіжного заходу. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_13

Судді: ОСОБА_14

ОСОБА_15