Справа № 175/6474/24
Провадження № 1-кс/175/986/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2025 року с-ще Слобожанське

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої: слідчої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції № 2 Дніпровського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000315 про вирішення долі речових доказів,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання про вирішення долі речових доказів.

Клопотання мотивовано тим, що 04 травня 2024 року надійшло повідомлення про те, що 04 травня 2025 року, приблизно о 17 годині 34 хвилини, поліцейськими ІНФОРМАЦІЯ_1 в ході патрулювання по вул. Шосейній в м. Підгородне Дніпровського району Дніпропетровської області було виявлено автомобіль марки «MAZDA», моделі «CX-5», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , водій якого перевозив безакцизні тютюнові вироби.

Відомості про зазначене кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000315, правова кваліфікація правопорушення ч. 1 ст. 204 КК України.

В клопотанні слідчий просить вирішити питання про долю речових доказів у кримінальному провадженні, яке було закрито відповідною постановою слідчого.

В судове засідання слідчий і прокурор не з`явилися, з невідомої суду причини, про час та місце розгляду клопотання повідомлялися належним чином, однак їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання по суті.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, в зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали клопотання, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню за такими підставами.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що віднесені на їх розгляд сторонами відповідно до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171 174 цього Кодексу.

Разом із цим, лише з дозволу та на підставі ухвали слідчого судді проводяться процесуальні дії, під час яких має місце суттєве тимчасове обмеження прав та інтересів осіб. До переліку таких дій, крім негласних слідчих (розшукових), належать окремі слідчі (розшукові) дії, більшість заходів забезпечення кримінального провадження й інші процесуальні дії, а саме: привід (ч. 2 ст. 140 КПК); накладення грошового стягнення (ч. 2 ст. 144 КПК); тимчасове обмеження у користуванні спеціальним правом (ч. 2 ст. 148 КПК); відсторонення від посади (ч. 2 ст. 154 КПК); тимчасовий доступ до речей і документів (ч. 2 ст. 159 КПК); арешт майна (ч. 2 ст. 170 КПК); запобіжні заходи (ч. 4 ст. 176 КПК); вирішення долі речових доказів (ч. 6, ч. 7 ст. 100 КПК); обшук (ч. 2 ст. 234 КПК); огляд житла чи іншого володіння особи (ч. 2 ст. 237 КПК); слідчий експеримент, що проводиться в житлі чи іншому володінні особи, за відсутності добровільної згоди особи, яка ним володіє (ч. 5 ст. 240 КПК); примусове відібрання біологічних зразків для експертизи (ч. 3 ст. 245 КПК); примусове залучення особи для проведення медичної або психіатричної експертизи (ч. 3 ст. 242, ч. 2 ст. 509 КПК) тощо.

Як встановлено в ході судового розгляду клопотання, ухвалою слідчої судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07 травня 2022 року було накладено арешт на: 3000 пачок цигарок марки «Marshall», без акцизного маркування, в запечатаному стані; мобільний телефон марки «Samsung», моделі «Galaxy», серійний номер НОМЕР_2 , imei 1: НОМЕР_3 , imei 2: НОМЕР_4 , до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Згідно з постановою слідчого слідчого відділення відділення поліції № 2 Дніпровського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 23 квітня 2025 року, кримінальне провадження за № 0000315 від 05 травня 2025 року було закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.

Разом із цим, слідчий суддя діє виключно у межах своїх повноважень і не вправі вирішувати питання, які не віднесені законом до його компетенції. Так, компетенція слідчого судді у сенсі судового контролю в кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування обмежується саме цією стадією, яка згідно з положеннями п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акту.

Отже, вирішення слідчим суддею після закінчення досудового розслідування будь-яких клопотань про вирішення долі речових доказів чинним КПК України не передбачено.

Натомість положеннями ч. 9 ст. 100 КПК України визначено, що вирішення питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором здійснюється судом, а не слідчим суддею. Тобто, у разі закриття кримінального провадження саме суд має вирішувати питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно з вимогами ст.ст. 171 174 КПК України.

Така ж правова позиція висловлена й у висновках Верховного суду, викладених у постанові від 08 грудня 2020 року (справа № 234/17070/19).

Таким чином, вбачається, що вирішення слідчим суддею поданого слідчим клопотання про вирішення долі речових доказів у кримінальному провадженні, яке було закрито відповідною постановою слідчого, не передбачено чинним КПК України, а такі клопотання мають розглядатися судом.

На підставі вищевикладеного, суд не вбачає передбачених законом підстав для задоволення клопотання та приходить до висновку, що в задоволенні клопотання про вирішення долі речових доказів необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 100, 309 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції № 2 Дніпровського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000315 про вирішення долі речових доказів відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Слідча суддя: