Провадження № 1-кс/947/5932/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна ФОП ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001117 від 11.08.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 197-1, ч. 2 ст. 364 КК України

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001117 від 11.08.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 197-1, ч. 2 ст. 364 КК України.

У клопотанні прокурор, з метою збереження речових доказів просить накласти арешт, із забороною розпорядження та користування на майно, вилучене 17.04.2025 в ході проведення обшуку за місцем знаходження ТОВ «Документи» (код ЄДРПОУ № 39527961), а саме приміщення за адресою: м. Одеса, проспект Адміральський, 33-а.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі, повідомив, що ОСОБА_4 раніше була директором ТОВ «Документи» та наразі здійснює за місцем проведення обшуку свою діяльність.

У судове засідання з`явилась представник власника майна ФОП ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 , яка заперечувала проти задоволення клопотання в частині накладення арешту на телефон та грошові кошти, стверджуючи те, що вони належать адвокату ОСОБА_6 , а від так не зрозуміло яке відношення вони мають до кримінального провадження. В іншій частині клопотання не заперечувала.

Також у судове засідання викликався представник ТОВ «Документи» - адвокат ОСОБА_7 , однак у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Вислухавши прокурора та представника власника майна, дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Як вбачається з матеріалів клопотання слідчим управлінням ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0001117 від 11.08.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 197-1, ч. 2 ст. 364 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з невстановленими особами шахрайськім шляхом заволодів комунальним майном, а також самовільно побудував споруду на самовільно зайнятій земельній ділянці.

Так, 07.06.2019 державним реєстратором КП «Будинок юстиції» ОСОБА_9 зареєстровано за ОСОБА_8 право власності на наступні об`єкти нерухомості:

квартира загальною площею 147,7 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна 101;

квартира загальною площею 350 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна 101.

Згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно документами, підставою для реєстрації стало: договір купівлі-продажу № 959 виданий 25.04.2018 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_10 та висновок щодо технічної можливості поділу на дві окремі (самостійні) одиниці об`єкта нерухомого майна б/н виданий ФОП ОСОБА_11 . Так, згідно вказаного договору ОСОБА_8 придбав у ТОВ «Фінансова компанія «Новотех» квартиру загальною площею 147,7 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з цим встановлено, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 є горищем, розташованим частково над квартирою АДРЕСА_2 вказаного будинку, та є комунальною власністю Одеської міської ради. Однак, ОСОБА_8 без звернення до відповідних державних органів, зокрема до Департаменту комунальної власності майна Одеської міської ради, задля відчуження вказаного горища у встановленому законодавством порядку та без отримання будь-яких дозвільних документів, вчинив дії спрямовані на реєстрацію вказаного горища, як його власної квартири.

З метою заволодіння горищем ОСОБА_8 отримав довідку № б/н від 14.01.2019, видану ФОП ОСОБА_11 , згідно якої площа квартири АДРЕСА_1 в результаті проведення перепланування, пов`язаного зі збільшенням підсобної та житлової площі за рахунок влаштування антресолей, збільшена до 497,7 кв. м. На підставі вказаної довідки експертом з технічного обстеження будівель та споруд ОСОБА_12 надано висновок щодо технічної можливості поділу на дві окремі (самостійні) одиниці об`єкта нерухомого майна квартири за адресою: АДРЕСА_1 на два нові об`єкти нерухомості квартири АДРЕСА_2 та АДРЕСА_2 , власником яких є ОСОБА_8 . В подальшому ФОП ОСОБА_11 за замовленням останнього розроблено технічні паспорти від 07.06.2019 на квартири АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 . На підставі вищевказаних документів, 07.06.2019 державним реєстратором зареєстровано право власності на два зазначені об`єкти нерухомості.

Крім того, у власності ОСОБА_8 перебуває гараж загальною площею 95,3 кв. м, розташований за адресою: АДРЕСА_3 . Вказаний об`єкт нерухомості 18.09.2017 зареєстровано державним реєстратором Одеської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» ОСОБА_13 з присвоєнням реєстраційного номеру об`єкту нерухомого майна 101. Згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно документами, підставою для реєстрації є виписка № 332 від 15.12.1990, видана Виконком Одеської міської ради депутатів трудящих та технічний паспорт № б/н від 31.08.2017, виданий ФОП ОСОБА_11 .

Однак, згідно відповіді Департаменту архівної справи та діловодства встановлено, що Рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради народних депутатів від 15.12.1990 № 332, у відповідності до якого ОСОБА_8 нібито відведено земельну ділянки під забудову за адресою: АДРЕСА_4 , не існує. Натомість, під № 332 від 06.10.1990 зареєстровано Рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради народних депутатів «О разрешении строительства ПСМО «Одесстрой» 10-этажного 4-х секционного жилдома в мкр. ІІІ-4-2 ж/м Котовского».

Допитаний в якості свідка ОСОБА_11 пояснив, що в період 2013-2017 роки він працював у ТОВ «Документи», розташованому за адресою: м. Одеса, проспект Адміральський, 33-а, на посаді інженера з технічної інвентаризації. Також пояснив, що він не видавав довідку № б/н від 14.01.2019 та технічні паспорти на об`єкти нерухомого майна за адресами: АДРЕСА_2 , квартира № 6, АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 .

Крім того зазначив, що ФОП « ОСОБА_11 » припинив здійснення господарської діяльності з січня 2019 року, оскільки ним виявлено велику кількість підроблених від його імені документів з інвентаризації об`єктів нерухомого майна.

З метою фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, на підставі ухвали слідчого судді, 13.11.2024 із залученням в якості спеціалістів співробітників Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, співробітників Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, КП «ЖКС «Портофранківський» проведено огляд квартир АДРЕСА_2 та

АДРЕСА_2 встановлено, що квартира АДРЕСА_2 є горищем, одним цілісним нежитловим приміщенням без поділу на кімнати. Відповідно до технічної документації загальною площею 350 кв. м, житловою площею 67,7 кв. м, однак оглядом встановлено, що приміщення горища є нежитловим. Під час проведення огляду представник Управління ДАБК ОМР зазначив, що для здійснення дій зі зміни геометричних даних (у разі їх збільшення) квартири, реконструкції, поділу необхідні дозвільні документи, проте згідно реєстру будівельної діяльності відсутня інформація щодо реєстрації будь-яких дозвільних декларативних документів за вказаною адресою. Під час оглядів представник КП «ЖКС «Портофранківський» зазначив, що на балансі їх підприємства перебуває лише квартира АДРЕСА_5 на балансі підприємства не значиться.

Крім того, 14.01.2025 на підставі ухвали слідчого судді із залученням в якості спеціалістів співробітників Департаменту земельних ресурсів Одеської міської ради, співробітників Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, КП «Одеспроект» Одеської міської ради проведено огляд об`єкту нерухомого майна, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Аеродромна, 5/1.

Оглядом встановлено, що вищевказаний об`єкт нерухомості є гаражем, загальною площею згідно технічної документації 95,3 кв. м. Під час проведення огляду представник Управління ДАБК ОМР зазначив, що згідно реєстру будівельної діяльності відсутня інформація щодо реєстрації документів, що дають право на виконання будівельних робіт та засвідчують прийняття в експлуатацію закінченого об`єкту будівництва за вказаною адресою. Під час огляду представник Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради зазначив, що за вказаною адресою містобудівні умови не видавались. Представник Департаменту земельних ресурсів Одеської міської ради зазначив, що Одеською міською радою рішень про передачу земельної ділянки за адресою АДРЕСА_3 , у власність або оренду не приймалось.

Крім того, за інформацією Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради, містобудівні умови та обстеження забудови земельної ділянки на проектування об`єктів будівництва/реконструкції за адресами: АДРЕСА_1 , та АДРЕСА_2 , а також м. Одеса, вул. Аеродромна, 5/1, не значиться.

В ході досудового розслідування допитано в якості свідка ОСОБА_8 , який зазначив, що в 2017 році звернувся до ТОВ «Документи», яке розташовано по проспекту Адміральському в м. Одеса, з метою отримання правової допомоги в оформленні документів права власності на гараж по вул. Аеродромній в м. Одеса. З метою отримання вказаних послуг ОСОБА_8 уклав з ФОП ОСОБА_14 договір № 10/08/17 від 19.08.2017.

Крім того, ОСОБА_8 зазначив, що він є власником квартири площею приблизно 149 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 , в якій вирішив провести ремонт зі зміною площ та конфігурацією кімнат, знесення деяких стін, що в подальшому потребувало виготовлення нової технічної інвентаризації квартири з підготовкою нового технічного паспорту та внесенням в зв`язку з вищевказаними змінами інформації до Державного реєстру. З метою отримання правової допомоги в оформленні вказаних документів останній 25.04.2019 уклав з ФОП ОСОБА_14 договір № 25/04/106/19а на надання вищевказаних послуг. ОСОБА_8 в ході допиту повідомив, що здійсненням оформлення документів на реєстрацію за ним права власності він особисто не займався, до державних реєстраторів із заявами не звертався.

Встановлено, що ТОВ «Документи» (код ЄДРПОУ № 39527961), розташовано в підвальному приміщенні за адресою: м. Одеса, проспект Адміральський, 33-а, відповідно до інформації з їх офіційного сайту спеціалізується на оформленні документів будь-якої важкості, узаконення будівництва, оформлення права власності на об`єкти нерухомості, видачі дозвільних документів на проведення будівельних робіт тощо. За наявної інформацією фактичним власником вказаного підприємства є ОСОБА_15 , яка крім того є фізичною особою-підприємством, основним видом діяльності якої є діяльність у сфері права, та відповідно до Витягу з Національної асоціації адвокатів України має свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю.

17.04.2025 на підставі ухвали слідчого судді проведено обшук за місцем знаходження ТОВ «Документи» (код ЄДРПОУ № 39527961), а саме приміщення за адресою: м. Одеса, проспект Адміральський, 33-а, в ході якого було виявлено та вилучено речі та документи перелік яких вказано у клопотанні.

17.04.2024 слідчим у даному кримінальному провадженні прийнято процесуальне рішення та в порядку ст. 110 КПК України винесено постанову про визнання вилученого майна речовим доказом.

Згідно ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно положень ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК країни речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На переконання слідчого судді клопотання прокурора про арешт майна не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, з огляду на наступні обставини.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень ст. 170 Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч. 6 ст. 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

В порушення вимог кримінального процесуального закону, щодо вмотивованості та обґрунтованості, органом досудового розслідування в клопотанні не було наведено яке доказове значення в рамках даного кримінального провадження мають вилучені документи, що вони можуть підтвердити чи спростувати. Більш того, прокурором належним чином не зазначено перелік і вид майна, що належить арештувати, оскільки його перелік не містить їх ідентифікаційні ознаки, не зрозуміло про які документи йде мова у клопотанні, не зазначено повного опису їх вмісту, назви/реквізитів, з ким укладені, їх датування, предмет, ким складені та видані, тощо, що може в подальшому потягнути за собою негативні наслідки для даного кримінального провадження та не буде слугувати його завданням.

Не припустимим на переконання слідчого судді також є зазначення загальної всеохоплюючої назви документа, адже при виявленні та вилученні документів має бути встановлений повний перелік, із чітким їх описом для можливості їх ідентифікації та унеможливлення можливої подальшої втрати або спотворення.

На думку слідчого судді, без ідентифікації хоч одного вилученого предмету, в клопотанні про накладення арешту на майно та в ухвалі суду про накладення арешту, в подальшому існує великий ризик визнання цих доказів недопустимими, що в свою чергу не буде слугувати досягненню мети досудового розслідування.

Також прокурор належним чином не обґрунтував підстави та мотиви накладення арешту на вилучений мобільний телефон та грошові кошти, оскільки у клопотанні фактично обмежився лише наведенням фактичних обставин кримінального провадження, цитуванням вимог кримінального процесуального закону та узагальненим посиланням на те, що накладення арешту необхідне для забезпечення можливості встановлення важливих обставин в кримінальному провадженні, однак при цьому не мотивує необхідності накладення арешту на майно.

Як повідомила адвокат ОСОБА_5 , вилучені грошові кошти та мобільний телефон належить адвокату ОСОБА_6 , тому слідчий суддя, з метою не порушення ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», вважає, що органу досудового розслідування необхідно додатково перевірити цю обставину.

Тому клопотання прокурора слідчий суддя розцінює як формальне без належного обґрунтування мети та підстави вжиття заходів забезпечення кримінального провадження арешту.

Необґрунтоване накладення арешту майна може в подальшому потягнути за собою негативні наслідки для даного кримінального провадження та не буде слугувати його завданням, а також може порушити законні права власників та володільців майна.

За таких підстав, у даному кримінальному провадженні, на даному етапі його розслідування, клопотання сторони обвинувачення не може бути розглянуто по суті, оскільки воно не відповідає вимогам ст.171 КПК, з урахуванням відсутності обґрунтування підстав для арешту вилучених грошових коштів та підтвердження належності їх підозрюваному.

На переконання слідчого судді, встановлення вказаних обставин слугуватиме досягненню дієвості кримінального провадження, та буде дієвим запобіжником настання шкідливих наслідків як для кримінального провадження, так і для власників/володільців майна.

Слід зазначити, що положеннями статті 3 КПК України на слідчого суддю покладено обов`язок контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, при цьому, окреслено межі такого захисту діяти в порядку, передбаченому КПК України.

Водночас при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Вказані обставини позбавляють слідчого суддю можливості в повній мірі дослідити обставини, якими обґрунтовані доводи клопотання та прийняти рішення по суті.

Згідно з ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням вищенаведеного, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність повернення клопотання про арешт майна прокурору для усунення вказаних в ухвалі слідчого судді недоліків, надавши для цього прокурору строк 72 години з моменту отримання копії цієї ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170-172, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001117 від 11.08.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 197-1, ч. 2 ст. 364 КК України повернути прокурору.

Встановити строк для усунення недоліків в сімдесят дві години.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1