САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/830/19
Провадження №1-в/726/33/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.08.2025 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду,

за участю:

прокурора - ОСОБА_5 ,

заявника - ОСОБА_4 ,

представника заявника - ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ :

Адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 звернулася до суду із заявою про відшкодування сум, сплачених останнім адвокатському об`єднанню "Поляк і партнери" у зв`язку з наданням йому юридичної допомоги у справі №726/830/19.

В обґрунтування заяви посилається на те, що у провадженні Садгірського районного суду м. Чернівці перебувала справа №726/830/19, кримінальне провадження №0000183 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчинення крмінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 270 КК України.

Вироком Садгірського районного суду м. Чернівці від 04.12.2024 року по справі №726/830/19, ОСОБА_4 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 207 КК України та виправдано у зв`язку із недоведеністю в його діях складу кримінального правопорушення. Позовну заяву представника КП МТК "Калинівський ринок" до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди, залишено без розгляду.

Посилається на те, що відповідно до п.1 ч.1 ст.2 ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає зокрема у випадках постановлення виправдовувального вироку суду. Так, у зв`язку із ухваленням Садгірським районним судом виправдовувального вироку щодо ОСОБА_4 , останній має право на відшкодування сум, що були ним сплачені його захисникам за рахунок коштів державного бюджету.

На підставі наведеного, відповідно до Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» просить винести ухвалу, якою стягнути з держави України за рахунок державного бюджету України на користь ОСОБА_4 , 254 216,20 гривень в рахунок відшкодування сум, сплачених ним адвокатському об`єднанню "Поляк і партнери" у зв`язку з наданням останньому юридичної допомоги.

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечила з приводу задоволення заяви, оскільки дана заява не підлягає розгляду в порядку кримінального судочинства.

Адвокат ОСОБА_6 та ОСОБА_4 в судовому засідання заяву підтримали, просили задовольнити.

Суд, розглянувши заяву, заслухавши думку сторін, прийшов такого висновку.

Судом встановлено, що вироком Садгірського районного суду м. Чернівці від 04.12.2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 207 КК України та виправдано у зв`язку із недоведеністю в його діях складу кримінального правопорушення. Апеляційна скарга на вирок Садгірського районного суду м. Чернівці не подавалася.

Із наданого адвокатом ОСОБА_3 Звіту (Акту) про наданні послуги у зв`язку із розглядом справи №726/830/19 від 27.06.2025 року, судом встановлено, що сума судових витрат, які поніс виправданий ОСОБА_4 у зв`язку із розглядом вказаної справи з 01.10.2019 року по 22.05.2025 рік, становить 254 216 гривень 20 копійок. Дане підтверджується також, копіями квитанцій до прибуткового касового ордеру на загальну суму 254 216,20 гривень.

Статтями 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, який не суперечить засадам цивільного законодавства. Способами захисту є зокрема відшкодування майнової та моральної шкоди.

Право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди за рахунок держави закріплено у статтях 56, 62 Конституції України, статтях 1167, 1176 ЦК України.

Положенням п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду" передбачено, що відповідно до положень цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 2 цього ж Закону, право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає, зокрема, у випадках постановлення виправдувального вироку суду.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з п. 17 ч. 3 ст. 42 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право вимагати відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, в порядку, визначеному законом, а також відновлення репутації, якщо підозра, обвинувачення не підтвердилися.

Так, відповідно до вимог ст. 130 КПК України шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою за рахунок Державного бюджету України у випадках та в порядку, передбачених законом.

Положенням ч. 1 ст. 12 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду" передбачено, що розмір відшкодовуваної шкоди, зазначеної в п.п. 1, 3, 4 ст. 3 цього Закону (тобто заробітку та інших грошових доходів, які громадянин втратив внаслідок незаконних дій; суми, сплачені громадянином у зв`язку з наданням йому юридичної допомоги), залежно від того, який орган провадив слідчі (розшукові) дії чи розглядав справу, у місячний термін з дня звернення громадянина визначають відповідні органи, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратура і суд, про що виносять постанову (ухвалу). Якщо кримінальне провадження закрито судом при розгляді кримінальної справи в апеляційному або касаційному порядку, зазначені дії провадить суд, що розглядав справу у першій інстанції.

За змістом пункту 4 статті 3 Закону № 266/94-ВР у наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються (повертаються) суми, сплачені громадянином у зв`язку з поданням йому юридичної допомоги.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України.

Положеннями КПК України визначено, що юридична допомога в кримінальному провадженні (кримінальній справі) включає дії адвоката як на стадії досудового розслідування, так і судового провадження.

До правової допомоги належать консультації, роз`яснення з правових питань, складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво в судах.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 12 вищевказаного Закону встановлено, що у разі незгоди з прийнятою постановою (ухвалою) про відшкодування шкоди громадянин відповідно до положень цивільного процесуального законодавства може оскаржити постанову до суду, а ухвалу суду - до суду вищої інстанції в апеляційному порядку.

Статтею 13 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду" визначено, що питання про відшкодування моральної шкоди за заявою громадянина вирішується судом відповідно до чинного законодавства в ухвалі, що приймається згідно з ч. 1 ст. 12 цього Закону. Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством.

У відповідності до вимог ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Статтею 1176 ЦК України встановлено, що шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної республіки Крим, органу місцевого самоврядування фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт.

Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу та відшкодування шкоди в таких випадках провадиться за рахунок коштів державного бюджету.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 29 травня 2019 року у справі № 522/1021/16-ц (провадження № 14-136цс19) вказала, що суди правильно встановили, що за захистом свого порушеного права особа звернулася у порядку цивільного судочинства із позовом про відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, та обґрунтовано розглянули спір у порядку цивільного судочинства.

Оскільки Закон України №266/94-ВР не містить вимог щодо процесуальної форми документа, з яким особа має звернутися до суду за захистом свого порушеного права, Велика Палата Верховного Суду висловила правову позицію в постанові у справі № 686/23731/15-ц (провадження № 14-298цс18) від 20 вересня 2018 року, відповідно до якої, таким способом захисту, в силу положень статей 15,16 ЦК України, може бути, зокрема, звернення до суду з відповідною позовною заявою. Отже, внаслідок незаконного засудження, ухвалення судом виправдувального вироку, особамає право на відшкодування майнової та моральної шкоди, і право на таке відшкодування виникає в силу прямої вказівки закону, а саме: статті 1176 ЦК України, Закону № 266/94-ВР.

Оскільки Закон України № 266/94-ВР не містить вимог щодо процесуальної форми документа, з яким особа має звернутися до суду за захистом свого порушеного права, то таким способом захисту в силу положень статей 15, 16 ЦК України може бути, зокрема, звернення до суду з відповідною позовною заявою.

З аналізу положень ст. 12 Закону України № 266/94-ВР вбачається, що саме суд, який ухвалив виправдувальний вирок, визначає розмір заробітку та інших грошових доходів, які громадянин втратив унаслідок незаконних дій та які підлягають стягненню на його користь, і таке судове рішення може бути оскаржене до суду вищої інстанції відповідно до положень цивільного процесуального законодавства.

Враховуючи вищевказані норми Закону, а також наведену практику Верховного Суду, суд вважає, що заява адвоката ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування та прокуратури, підлягає вирішенню у порядку цивільного, а не кримінального судочинства, а тому, виходячи також і з того, що чинним КПК України не передбачено залишення без розгляду чи повернення такої заяви, що подана особою в кримінальному провадженні, а також закриття провадження по заяві, суд вважає, що у задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3 слід відмовити.

На підставі ст. ст. 130, 372 КПК України, ст. 1176 ЦК України, керуючись ст. 19 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

У задоволенні заяви ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги на неї протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення до Чернівецького апеляційного суду через Садгірський районний суд м. Чернівці.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали виготовлено 19 серпня 2025 року.

Головуючий суддяОСОБА_1