Справа № 509/2192/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2025 року с-ще Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщенні суду в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження №0000121 від 25.09.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Понятівка Роздільнянського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, військовослужбовця, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 перебуваючи у громадському місці, біля продуктового магазину по вул. Каденюка (колишня вул. Гагаріна) в селищі Овідіополь Одеського району Одеської області, ігноруючи загальноприйняті правила поведінки та моралі, використовуючи малозначний привід, почав голосно висловлюватись нецензурною лайкою та погрожувати фізичною розправою на адресу раніше не знайомого ОСОБА_4 , який в цей момент пар кував свій автомобіль марки «Toyota Согоіа», д.н.з. НОМЕР_1 чорного кольору біля вищевказаного магазину, чим на думку ОСОБА_3 заважав йому фотографуватися.

В свою чергу, ОСОБА_4 , встановивши загрозу для свого життя та здоров`я, бажаючи уникнути конфлікту, керуючи вищевказаним автомобілем поїхав до місця проживання за адресою: АДРЕСА_3 , де припаркував свій автомобіль на вулиці біля будинку та піднявся до себе в квартиру.

В цей час, обвинувачений ОСОБА_3 не полишаючи свого кримінально- противоправного наміру, направленого на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, на автомобілі марки «Кіа Sorento», переслідуючи ОСОБА_4 прибув до його будинку за вищевказаною адресою та вийшов з автомобілю.

Після чого, біля 19 години 15 хвилин у вищевказаний день та місці обвинувачений ОСОБА_3 підійшов до автомобілю ОСОБА_4 та з особливою зухвалістю, використовуючи предмет схожий на ніж, порізав шини колес на вказаному автомобілі, відірвав табличку з державним номерним знаком від автомобілю марки «Toyota Согоіа», супроводжуючи свої дії голосною нецензурною лайкою та погрозами фізичної розправи по відношенню до ОСОБА_4 .

На кримінально-противоправні дії обвинуваченого ОСОБА_3 почали реагувати мешканці вищевказаного будинку та робити останньому зауваження, аби він перестав грубо порушувати громадський порядок у вечірній час, на які останній не реагував та продовжував гучно висловлюватись нецензурною лайкою та вимагати аби ОСОБА_4 вийшов до нього на вулицю, чим порушив спокій жителів прилеглих житлових будинків.

Продовжуючи свій прямий умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, обвинувачений ОСОБА_3 сів за кермо автомобіля марки «Кіа Sorento», під`їхав до автомобіля ОСОБА_4 марки «Toyota Согоіа» та упершись в нього своїм переднім бампером почав проштовхувати автомобіль ОСОБА_4 , повторюючи такі дії декілька разів поки автомобіль марки «Toyota Согоіа» не зачепився задніми колесами за бордюр.

Своїми хуліганськими діями обвинувачений ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальні збитки у розмірі 27 тис. грн, після чого з місця вчинення кримінального проступку зник у невідомому напрямку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

Частиною 2 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

В обвинувальному акті прокурор Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_5 вважає за доцільне та просить суд, у відповідності до положень ч.1 ст.302 КПК України, враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 надав письмову заяву, в якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального правопорушення він беззастережно визнає, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами.

Також, у вказаній заяві зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Крім того, в заяві обвинувачений ОСОБА_3 вказав, що його згода на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без його участі є добровільною.

Захисник обвинуваченого - ОСОБА_6 підтвердила в заяві обвинуваченого добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваного ОСОБА_3 , його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності.

Потерпілий ОСОБА_4 надав письмову заяву, в якій просить суд розглядати кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, вважає, що досудовим розслідуванням обставини вчинення кримінального правопорушення встановлені в повному обсязі та їх не оспорює.

Також, у вказаній заяві потерпілий зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Враховуючи викладене, та те, що обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, його заяву, в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням заяви потерпілого та клопотання прокурора, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали справи, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.296 КК України, а саме хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

У відповідності до частини 2 ст.382 КПК України у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.

ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззастережно визнає, його позиція є добровільною.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.1 ст.296 КК України.

Відповідно до частини 1 статті 1 КК України цей кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.

Частиною 1 статті 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Відповідно до частини 2 статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченому суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, особу винного, який є військовослужбовцем, раніше не судимий, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, і дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання у виді пробаційного нагляду.

Відповідно до ст.59-1 КК України, покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.

Крім того, згідно ст.59-1 КК України, суд покладає на засудженого до пробаційного нагляду відповідні обов`язки, перелік яких є вичерпним.

Суд вважає, що саме таке покарання є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення винного і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень відповідно до передбачених статтею 65 КК України загальних засад призначення покарання.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальні витрати на залучення експертів відсутні.

Речові докази по кримінальному провадженню також відсутні.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався, підстави для обрання запобіжного заходу до набрання законної сили вироком суду відсутні.

Керуючись ст. 374, 381-382, 394, 424, 473, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.296 КК України і призначити йому покарання за ч.1 ст. 296 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий: ОСОБА_1