Справа № 464/2832/25
пр.№ 1-кп/464/387/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.09.2025 Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000336 від 19.04.2025, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лисків Жидачівського (Стрийського) району Львівської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, востаннє 17.03.2025 Сихівським районним судом м. Львова за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, покарання не відбув, судимість не погашена,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

з участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_3 , після засудження вироком Сихівського районного суду м. Львова від 17.03.2025 за ч. 2 ст. 309 КК України, 18.04.2025 близько 17:00 год., перебуваючи на ділянці місцевості у парку імені Папи Римського ОСОБА_5 , поблизу будинку № 10 по вул. Хоткевича у м. Львові, знайшов на землі біля дерева два згортки, обмотані прозорою липкою стрічкою, розгорнувши які, виявив два полімерних пакети із кристалічною речовиною білого кольору, та усвідомлюючи, що це наркотичний засіб, обіг якого обмежено, та психотропна речовина, обіг якої заборонено, у нього виник умисел на незаконне придбання та зберігання без мети збуту даного наркотичного засобу та психотропної речовини. У зв`язку із чим, ОСОБА_3 , діючи умисно, в порушення вимог чинного законодавства, яке регулює обіг наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів, незаконно придбав (привласнив знайдене) 2 прозорих полімерних пакети з кристалічною речовиною білого кольору з метою власного вживання, які поклав собі у ліву кишеню штанів та зберігав їх при собі без мети збуту.

Надалі, 18.04.2025 близько 18:25 год. ОСОБА_3 проходячи у парку імені Папи Римського ОСОБА_5 , неподалік будинку № 10 по вул. Хоткевича у місті Львові, незаконно зберігаючи при собі раніше знайдені (придбані) ним наркотичний засіб та психотропну речовину, був зупинений працівниками Національної гвардії України, де в останнього виявлено та в ході огляду місця події вилучено 2 прозорих полімерних пакети із кристалічною речовиною білого кольору. Згідно з висновком експерта, речовина в одному полімерному пакеті містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено «PVP», масою 0,1618 грам, та речовина в другому полімерному пакеті містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено, метадон, масою 0,0339 грам.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 , який ствердив, що захист своїх інтересів в ході судового розгляду здійснює самостійно без участі захисника, винуватість в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав та надав показання, в яких повністю підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, в тому числі щодо часу та місця вчинення злочину, обсягу наркотичного засобу та психотропної речовини, які незаконно придбав (привласнив знайдене) та зберігав без мети збуту. У вчиненому розкаявся, просив суворо не карати та дав згоду на розгляд кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, заявивши, що розуміє зміст цих обставин.

Суд переконався у правильності розуміння обвинуваченим змісту обвинувачення, у добровільності його позиції і належно роз`яснив, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Після роз`яснення судом змісту норми ч. 3 ст. 349 КПК України обвинувачений ствердно заявив про бажання здійснення судового розгляду за вказаним порядком з правовими наслідками такого розгляду. Від прокурора заперечень з цього приводу не поступило.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за відсутності заперечень учасників судового провадження, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, щодо речових доказів та процесуальних витрат, оскільки докази щодо інших обставин ніким не оспорювалися.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 309 КК України є правильною, оскільки останній незаконно придбав та зберігав наркотичний засіб та психотропну речовину без мети збуту, протягом року після засудження за цією статтею.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд виходить із встановлених положеннями ст. 50 КК України його мети, за якими покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; та 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 65 КК України суд враховує: суспільну небезпечність, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином, за що передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, ставлення обвинуваченого до вчиненого злочину та його поведінку після його вчинення.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України суд визнає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також суд враховує дані, що характеризують особу обвинуваченого, який не одружений, на утриманні інших осіб не має, не працює, на обліках в КНП ЛОР «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» та в КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» не перебуває, раніше неодноразово судимий, востаннє 17.03.2025 Сихівським районним судом м. Львова за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, покарання не відбув, судимість не погашена.

Беручи до уваги вищевказані обставини, ураховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі у межах санкції інкримінованої йому статті КК України на строк один рік один місяць. Саме такі вид та розмір покарання є необхідними і достатніми для виправлення засудженого і попередження нових кримінальних правопорушень.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 з 01.05.2025 по даний час відбуває покарання у вигляді позбавлення волі строком на один рік, призначеного вироком Сихівського районного суду м. Львова від 17.03.2025, та з 15.05.2025 утримується в Державній установі «Стрижавська виправна колонія (№ 81)».

Оскільки ОСОБА_3 вчинив нове кримінальне правопорушення після засудження вироком Сихівського районного суду м. Львова від 17.03.2025 за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді одного року позбавлення волі, покарання за яким ним повністю невідбуте, відтак на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання за цим вироком слід частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Сихівського районного суду м. Львова від 17.03.2025 у виді одного місяця позбавлення волі, та визначити остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк один рік два місяці.

При цьому, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з дати ухвалення цього вироку, що узгоджується із правовими висновками викладеними у постанові колегії суддів Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 02.04.2025 у справі № 295/1287/23.

Відомості, які б спростовували означений висновок суду, відсутні, вибір заходу примусу та порядок його узгоджується із позицією сторони обвинувачення, висловленої у судових дебатах.

Речові докази, а саме, 2 прозорі зіп пакети, всередині яких знаходиться порошкоподібна речовина білого кольору, візуально схожа на наркотичну, які були вилучені та поміщені в сейф пакет № CRI1088616, що постановою слідчого від 20.04.2025 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні та передані на зберігання в камеру схову ВП № 2 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області, знищити.

Процесуальні витрати, які пов`язані з проведенням експертизи від 23.04.2025, згідно з довідкоюІвано-Франківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України в розмірі 1 782,80 грн., підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого у даному кримінальному провадженні не обирався.

Керуючись статтями 370, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк один рік один місяць.

На підставі ст. 71 КК України ОСОБА_3 частково приєднати покарання за вироком Сихівського районного суду м. Львова від 17.03.2025 та визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк один рік два місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дати ухвалення цього вироку.

Речові докази, а саме, 2 прозорі зіп пакети, всередині яких знаходиться порошкоподібна речовина білого кольору, візуально схожа на наркотичну, які були вилучені та поміщені в сейф пакет № CRI1088616, що постановою слідчого від 20.04.2025 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні та передані на зберігання в камеру схову ВП № 2 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області, знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судової експертизи у розмірі 1 782,80 (одна тисяча сімсот вісімдесят дві) гривні 80 (вісімдесят) копійок.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та скерувати Державній установі «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» для вручення обвинуваченому ОСОБА_3 .

Головуючий ОСОБА_6