Єдиний унікальний номер №333/2289/25
Провадження №1-кс/333/2680/25
УХВАЛА

Іменем України

11 серпня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретарки судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя клопотання слідчого про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні №0001008 від 31 січня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

07.08.2025 до суду звернувся старший слідчий першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Мелітополі та місті Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001008 від 31 січня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, яке погоджене прокурором про тимчасовий доступ до речей і документів.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що в ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 спільно з співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_1 вимагали та отримали від громадянина ОСОБА_5 неправомірну вигоду у сумі 1000 дол. США за зняття останнього з розшуку як особу яка підлягає мобілізації та яка не з`явилась до ТЦК та СП за повісткою.

Так, ОСОБА_4 , будучи адвокатом, при спілкуванні зі ОСОБА_5 , повідомив останньому, що його оголошено у розшук як особу яка ухиляється від мобілізації та повідомив, що у нього є зв`язки зі співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_1 , при цьому ОСОБА_4 повідомив, що у ОСОБА_5 обмаль часу, однак передавши йому 1000 дол. США ОСОБА_4 домовиться про зняття ОСОБА_5 з розшуку.

В подальшому, 07.02.2025 отримавши від ОСОБА_5 неправомірну вигоду у сумі 1000 дол. США, ОСОБА_4 повідомив, що оскільки грошові кошти він отримав надто пізно, для зняття з ОСОБА_5 з розшуку йому додатково необхідно передати 300 дол. США.

В подальшому 14.02.2025 ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_5 , що останнього знято з розшуку як особу яка ухиляється від мобілізації по надіслав номер банківської карти на яку необхідно перевести додаткові 300 дол. США, що ОСОБА_5 і зробив.

З метою зняття ОСОБА_5 з розшуку співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_2 на ОСОБА_5 складено протокол про адміністративне правопорушення №328 від 11.02.2025 року за ст. 210-1 КУпАП. Разом з тим відповідно до «Книги обліку відвідувачів ІНФОРМАЦІЯ_1 » відсутні записи, щодо відвідування ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 11.02.2025.

В ході подальшого досудового розслідування вказаного кримінального провадження задокументовано факт надання відстрочки від мобілізації, по фіктивним довідкам та висновкам, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 для догляду за мамою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 яка відповідно до фіктивного висновку ЛКК №242 від 14.02.2025 року з печатями клініки « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (ФОП ОСОБА_8 ) є особою з наявними порушеннями функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі.

В подальшому після отримання довідки ОСОБА_4 з метою отримання «Акту ІНФОРМАЦІЯ_6 про встановлення факту здійснення догляду за особою» фіктивно змінює місце реєстрації ОСОБА_7 з адреси АДРЕСА_1 (де вона була зареєстрована та прожила понад 20 років, та де сусіди знають ОСОБА_7 та ОСОБА_6 (також знають, що він вже дуже давно не мешкає з мамою та навідується до неї рідко, а з початку повномасштабного вторгнення взагалі виїхав до

м. Дніпро)) на квартиру за адресою АДРЕСА_2 (ця квартира на праві власності належить ОСОБА_4 , та він здає її в оренду з 2018 року, з початку повномасштабного вторгнення в ній мешкали спочатку внутрішньо переміщенні особи з ТОТ, а з початку 2025 рік по травень 2025 року постійно мешкали військовослужбовці) після чого ОСОБА_4 використовуючи свої корупційні зв`язки в ЗМР уникнув перевірки та виступив фіктивним свідком необхідності здійснення догляду.

В подальшому з метою встановлення фігурантів даної схеми було відпрацьовано ФОП ОСОБА_8 , в ході відпрацювання встановлено, що ОСОБА_7 не є та не була клієнтом клініки « ІНФОРМАЦІЯ_5 », та висновок ІНФОРМАЦІЯ_7 є фіктивним. Допитано членів ЛКК які прописані в висновку ЛКК повідомили, що ОСОБА_7 вони не оглядали та підписи в висновку стоять підроблені. Після чого було встановлено та допитано мешканців будинку АДРЕСА_3 , які повідомили, що ОСОБА_4 з початку 2018 року не мешкає в квартирі АДРЕСА_4 (в якій відповідно до Акту ЗМР мешкав ОСОБА_4 ) була предметом шахрайської схеми та в ній з 2018 року мешкав ОСОБА_9 .

Оглядом документів отриманих від ІНФОРМАЦІЯ_1 , які були підставою для надання ОСОБА_6 відстрочки від мобілізації, а саме Акту №683 від 25.02.2025 року було виявлено фіктивні відомості про факт перевірки. Та наявні підстави вважати, що вказані документи виготовлялись з метою допомоги ОСОБА_6 в ухиленні від мобілізації.

У зв`язку з вищезазначеними обставинами, на даний час необхідно провести комплекс заходів забезпечення кримінального провадження, з метою швидкого та повного розслідування кримінального провадження, встановлення всіх обставини події, а саме здійснення тимчасового доступу до документів які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_8 АДРЕСА_5 .

З огляду на викладене, враховуючи, що іншими способами виявити та дослідити обставини кримінального правопорушення, які мають суттєве значення для встановлення істини не можливо, з метою перевірки вказаної інформації, виникла необхідність у проведенні тимчасового доступу до документів електронних носіїв інформації.

В судове засідання слідчий не з`явився, надавши суду заяву про слухання клопотання без його участі, на задоволенні клопотання наполягав.

Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питання слідчим суддею у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

Судом встановлено, що 31.01.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України (кримінальне провадження №0001008).

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;

6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;

7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно зі ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до вимог ст.ст. 2, 38, 91 КПК України на орган досудового розслідування покладається вжиття заходів щодо швидкого, всебічного, повного та неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, виявлення події кримінального правопорушення, осіб, які його вчинили, інших обставин, що підлягають доказуванню, і тим самим забезпечення ефективного досудового розслідування.

Відповідно до вимог ст. 84 КПК України - доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до вимог ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження у порядку, передбаченому вимогами КПК. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених вимогами КПК.

Відповідно до вимог ч. 1 та п. 5 ч. 2ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, тимчасовий доступ до речей і документів.

Згідно п. 1 ч. 3, ч. 4, 5 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

З положень ст. 159 КПК України вбачається, що тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення. Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Згідно вимог ч. 2 ст. 160 КПК України, у клопотанні зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

З урахуванням зазначених положень процесуального законодавства, судом було встановлено, що документи, до яких просить доступ слідчий не є такими, до яких заборонений доступ, згідно зі ст. 161 КПК, не становлять собою і не включають документів, які містять охоронювану законом таємницю, перелік якої наведений у ст. 162 КПК.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, про необхідність отримання тимчасового доступу до документів, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_8 , а саме Акти встановлення факту здійснення догляду за особою за період з 01.01.2024 року по теперішній час, зокрема АКТ №683 від 25.02.2025 року щодо ОСОБА_7 як особи, за якою здійснюється нагляд.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 159-166, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Мелітополі та місті Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі майор Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001008 від 31 січня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, яке погоджене із прокурором задовольнити.

2. Надати тимчасовий доступ слідчим першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_3 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 № 0001008 від 31 січня 2025, до речей та документів які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_8 розташованого за адресою АДРЕСА_5 , з метою вилучення копії актів встановлення факту здійснення догляду за особою за період з 01.01.2024 року по 01.08.2025 та оригіналу АКТУ №683 від 25.02.2025 року щодо ОСОБА_7 як особи, за якою здійснюється нагляд.

Ухвала повинна бути виконана протягом двох місяців з дня її винесення.

Відповідно до ст. 166 КПК України у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала оскарженню не підлягає, однак заперечення проти неї може бути подано під час підготовчого провадження.

Слідчий суддя ОСОБА_1