Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

30 квітня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в режимі відеоконференції з використанням підсистеми «Електронний суд» кримінальне провадження № 0001984 щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Києва, громадянина України,

що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

проживає за адресою: АДРЕСА_2 , судимого:

1) вироком Київського обласного суду від 13.05.1994

за ст.861 КК України 1960 року із застосуванням ст.44 КК України 1960 року, ст.17 ч.3 ст.81 КК України 1960 року на 5 років позбавлення волі

з конфіскацією майна;

2) вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 28.08.1997

за ч.1 ст.101 КК України 1960 року на 3 роки позбавлення волі;

3) вироком Ватутінського районного суду м. Києва від 18.04.2001

за ч.3 ст.206, ч.1 ст.101 КК України 1960 року на підставі

ст.43 КК України 1960 року на 5 років 6 місяців позбавлення волі;

4) вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 11.04.2005

з урахуванням змін, внесених ухвалою Апеляційного суду міста Києва

від 25.08.2005, за ч.4 ст.152, ч.2 ст.153 КК України

на 8 років позбавлення волі;

5) вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 28.10.2010

за ч.2 ст.186 КК України на підставі ст.71 КК України

на 4 роки 6 місяців позбавлення волі;

6) вироком Дарницького районного суду м. Києва від 16.02.2016

за ч.1 ст.187 КК України на 6 років позбавлення волі,

звільненого 20.08.2020 по відбуттю строку покарання,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

за апеляційною скаргою прокурора на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 30 вересня 2024 року,

у с т а н о в и л а :

Вироком Дніпровського районного суду м. Києві від 30.09.2024 ОСОБА_7 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст.185 КК України і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік і на нього покладено обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Апеляційне провадження відкрито за апеляційною скаргою заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_8 , який просить вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання та визначення обставини, яка пом`якшує покарання, скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч.4 ст.185 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років і виключити обставину, яка пом`якшує покарання, - щире каяття.

В судове засідання, призначене на 22.01.2025, не прибув за викликом обвинувачений, для належного повідомлення якого про дату, час і місце апеляційного розгляду судом вживалися передбачені законом заходи. Процесуальні документи, які направлялись за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_3 , повернулися до суду з відмітками на конвертах «за закінченням терміну зберігання».

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22.01.2025 до обвинуваченого було застосовано привід на 10.03.2025, який здійснено не було.

На виконання вказаної ухвали прокурор долучила копії документів, з яких вбачається, що працівники Дніпровського УП ГУНП у м. Києві неодноразово відвідували адресу за місцем проживання ОСОБА_7 , і останній там не проживає. На телефонні дзвінки на номер, яким користується обвинувачений, він не відповідає. Отже, встановити місцезнаходження ОСОБА_7 не представилось можливим.

Тому ухвалою Київського апеляційного суду від 10.03.2025 було надано дозвіл на затримання обвинуваченого з метою його приводу в судове засідання Київського апеляційного суду для участі в розгляді клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оголошено розшук обвинуваченого і судове провадження зупинено до його розшуку.

На підставі вказаної ухвали ОСОБА_7 30.04.2025 був затриманий і здійснено його привід до Київського апеляційного суду, де йому було вручено копії процесуальних документів, у тому числі клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У клопотанні прокурор обґрунтовує необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу наявністю ризику переховуватися від суду, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, про що свідчить процесуальна поведінка обвинуваченого.

Заслухавши прокурора, який підтримав клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і просив його задовольнити; думку обвинуваченого, який пояснив, що не переховувався і не знав про подання прокурором апеляційної скарги, оскільки поштові відправлення на адресу, за якою він раніше проживав, не приходили, а мобільний телефон, на який прийшло повідомлення, він втопив, проте за вимогою дільничного сам приїхав до суду; думку захисника ОСОБА_6 , яка просила відмовити у задоволенні клопотання, вважаючи його необґрунтованим; колегія суддів вважає, що клопотання належить задовольнити, з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст.405 КПК України апеляційний розгляд здійснюється згідно з правилами судового розгляду в суді першої інстанції з урахуванням особливостей, передбачених главою 31.

Згідно з положеннями ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

У відповідності з положеннями п.1 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Колегія суддів вважає слушними доводи прокурора про те, що запобігти ризику переховуватися від суду застосуванням більш м`яких запобіжних заходів неможливо, враховуючи процесуальну поведінку обвинуваченого, який за повідомленою суду першої інстанції адресою не проживає і не повідомив суд про зміну місця проживання.

Крім того, ОСОБА_7 не проживає за місцем реєстрації, офіційно не працевлаштований, не має сім`ї, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків. У цьому кримінальному провадженні він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти власності і з огляду на апеляційні вимоги прокурора усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує.

Враховуючи те, що в апеляційній скарзі порушується питання про погіршення становища обвинуваченого, відповідно до вимог ч.4 ст.401 КПК України він підлягає обов`язковому виклику в судове засідання для участі в апеляційному розгляді, і іншим способом, ніж застосуванням до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, забезпечити його участь під час судового провадження неможливо.

Одночасно з цим на підставі ч.3 ст.183 КПК України колегія суддів визначає ОСОБА_7 розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ним своїх обов`язків, у межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та покладає на нього обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, у разі внесення застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 194, 196, 331, 405 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Клопотання прокурора задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів по 28 червня 2025 року включно.

На підставі ч.3 ст.183 КПК України визначити ОСОБА_7 заставу у розмірі 20 /двадцяти/ розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 /шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят/ гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою протягом строку дії ухвали на розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду: (м. Київ, вул. Солом`янська, 2-А, код ЄДРПОУ, номер рахунку за стандартом IBAN - UA1082186, банк надавача послуг - ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку 820172, призначення платежу - застава за ОСОБА_7 в справі № 755/11272/24 в Київському апеляційному суді).

У разі внесення застави оригінал документа з відміткою банку, що підтверджує внесення застави, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення, яка після отримання і перевірки документа повинна надати розпорядження про негайне звільнення обвинуваченого з-під варти та повідомити про це суд.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_7 на строк 2 /два/ місяці обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

та роз`яснити, що у разі невиконання цих обов`язків, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, а також у разі невиконання заставодавцем обов`язків із забезпечення належної поведінки обвинуваченого та його явки за викликом, застава звертається в дохід держави.

З моменту звільнення ОСОБА_7 з-під варти у зв`язку із внесенням застави останній вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3