пр. № 1-кс/759/2441/25
ун. № 759/8877/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2025 року слідчий суддя Святошинського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання представника цивільного позивача ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про накладення арешту, подане у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004156 від 03.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання представника цивільного позивача ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про накладення арешту в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004156 від 03.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Клопотання представника цивільного позивача мотивоване тим, що в межах кримінального провадження № 0004156 від 03.11.2023 ОСОБА_3 звернувся з цивільним позовом до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в якому просив стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 відшкодування майнової шкоди, завданої Позивачу в розмірі 1 205 580 400 грн. (один мільярд двісті п?ять мільйонів п?ятсот вісімдесят тисяч чотириста грн., що є еквівалентом 29 200 000 доларів США станом на 11.03.2025).

Представник цивільного позивача ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 у своєму клопотанні зазначає, що слідчим відділом Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києва здійснюється досудове слідство у кримінальному провадженні № 0004156 від 03.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. В кримінальному провадженні № 0004156 від 03.11.2023 ОСОБА_3 визнано потерпілим. Як зазначає представник цивільного позивача, протиправними діями ОСОБА_6 та ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_3 заподіяно майнової шкоди в особливо великих розмірах, що підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підозрюються у вчиненні заволодіння чужим майном шляхом обману, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що в невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, однак не пізніше ніж 23.06.2008 року, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_3 , шляхом обману, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах.

З метою реалізації свого злочинного умислу, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, розробив злочинний план, який полягав у заволодінні грошовими коштами ОСОБА_3 під виглядом укладення договору позики, яку в дійсності не мав наміру повертати, створюючи перед останнім враження ділової людини, яка займаються веденням прибуткової господарської діяльності у сфері інвестицій, є впливовим, професійним та обізнаним у своїй справі фахівцем, який при отриманні грошових позик, свторює за допомогою них додатковий прибуток шляхом інвестування грошових коштів у будівництво, що має принести дохід позикодавцю у вигляді річних процентів, за наступних обставин:

Так, 23 червня 2008 року, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, після неодноразових його перемовин з ОСОБА_3 , які відбувалися в приміщенні готельно-ресторанного комплексу «Верховина», розташованому за адресою: м. Київ, проспект Берестейський, 135, ході яких ОСОБА_5 , створюючи враження ділової людини, запевняючи у щирості своїх намірів, висловив прохання ОСОБА_3 в отриманні грошових коштів як позики за договором між компаніями-нерезидентами, які належали кожному з них, розповівши останньому версію необхідності отримання грошових коштів, що полягала в тому, що ТОВ «ГРК «Столиця» (код ЄДРПО 32588614), фактичним власником якого на той час була, зокрема, компанія-нерезидент «Cominia Limited» («Комінія Лімітед»), яка, в свою чергу, була підконтрольна ОСОБА_5 , готується до продажу майже збудованого бізнес-центру «Кусто» індійській компанії (назву індійської компанії на даний час не встановлено), з якою досягнуто домовленості про придбання об?єкта нерухомості, що забезпечені укладеним договором про наміри, а необхідність у грошових коштах ОСОБА_5 мотивував необхідністю збільшення вартості офісного комплексу шляхом пришвидшення завершення відповідного об?єкта будівництва, з метою показати значно вищий рівень його готовності інвесторам. ОСОБА_5 також запевнив ОСОБА_3 , що після завершення будівництва, він забезпечить укладення між ТОВ «ГРК «Столиця» та індійською компанією, назву якої не встановлено, договору купівлі-продажу офісного комплексу «Кусто» на суму 70 000 000 доларів США, що дозволить йому повернути ОСОБА_3 грошові кошти з відсотками. Таким чином, ОСОБА_5 , вводячи в оману ОСОБА_3 , переконав останнього, як власника компанії «RIDGE TRADE AND INVEST LIMITED», укласти з власною компанією «COMINIA LIMITED», договір позики грошових коштів, не маючи наміру повертати їх в подальшому ОСОБА_3 .

При цьому, ОСОБА_5 , попередньо залучивши до вчинення кримінального правопорушення директора ТОВ «ГРК «Столиця» ОСОБА_6 , дотримуючись злочинного плану, повідомив потерпілого про те, що договір позики від імені компанії «COMINIA LIMITED» на підставі довіреності, виданої 14 лютого 2008 року, підпише саме ОСОБА_6 .

Далі, 23.06.2008, точний час та місце не встановлені, ОСОБА_3 , будучи введеним в оману ОСОБА_5 та переконаним у вигідності для нього та його компанії такого правочину, підписав від імені компанії «RIDGE TRADE AND INVEST LIMITED» договір позики N? 1/23062008 на суму 10 000 000 доларів США строком на 2 роки, з 23.06.2008 по 23.06.2010 під 12 відсотків річних.

Після цього, того ж дня, ОСОБА_3 з метою виконання договору позики №1/23062008, будучи запевненим ОСОБА_5 в законності їх дій та намірів, перерахував із рахунку компанії «RIDGE TRADE AND INVEST LIMITED» на розрахунковий рахунок компанії «COMINIA LIMITED» грошові кошти в сумі 10 000 000 доларів США, що станом на 23.07.2008 року, відповідно до курсу НБУ становить 48 400 000 гривень.

В подальшому підконтрольна ОСОБА_5 компанія «COMINIA LIMITED» перерахувала грошові кошти в сумі 10 000 000 доларів США на інше підконтрольне ОСОБА_5 підприємство - ТОВ «ГРК «Столиця» (код ЄДРПО 32588614), яке, в свою чергу, здійснило переказ вказаних коштів на депозитний рахунок в банківській установі.

При цьому ОСОБА_5 , розуміючи, що на підставі, пункту п?ятого частини першої зазначеного договору визначена дата погашення позики - 23 червня 2010 року, а пунктами 3.11.2, 3.11.3 розділу 3.11 частини 3 договору регламентовано, що договір припиняє свою дію при виконанні позичальником своїх фінансових зобов?язань по дійсному договору на дату повного погашення, встановлену умовами цього договору, станом на 03.03.2025 не забезпечив повернення грошових коштів потерпілому.

Таким чином, своїми умисними злочинними діями ОСОБА_5 вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), за попередньою змовою у групі з ОСОБА_6 , в особливо великих розмірах, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 190 КК України.

Розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, станом на 11.03.2025 року становить 1 205 580 400 грн. (один мільярд двісті п?ять мільйонів п?ятсот вісімдесят тисяч чотириста грн., що є еквівалентом 29 200 000 доларів США станом на 11.03.2025).

03.03.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0004156 від 03.11.2023 року слідчим, на запит в порядку ст. 93 КПК України, від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, отримана інформація щодо майна та інших активів ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Свердловськ рф, громадянина України, паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий Славутським МВ ГУ МВС України в Київській області, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ОСОБА_6 є засновником ТОВ «ГОТЕЛЬНО-РОЗВАЖАЛЬНИЙ КОМПЛЕКС «СТОЛИЦЯ», ідентифікаційний код юридичної особи 32588614, юридична адреса: Україна, 02160, м. Київ, пр. Соборності, буд. 7-А, офіс 508. Розмір частки засновника (учасника): 1126419,27 грн.

Крім того, ОСОБА_6 є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 ; квартири за адресою: АДРЕСА_3 , земельної ділянки з кадастровим номером :04:013:0005 площею 1,16215 га.

У зв`язку з вище викладеним, представник цивільного позивача ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004156 від 03.11.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, на майно, яке належить ОСОБА_6 - на належну ОСОБА_6 частку статутного капіталу ТОВ «ГОТЕЛЬНО-РОЗВАЖАЛЬНИЙ КОМПЛЕКС «СТОЛИЦЯ», квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 ; квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 ; земельну ділянку з кадастровим номером: :04:013:0005, площею 1,6215 га.

Представник цивільного позивача для розгляду клопотання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримав.

Прокурор для розгляду клопотання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, вимоги клопотання підтримав, просив проводити розгляд справи в порядку ч. 2 ст. 172 КПК України

Власник майна, відповідно до частини другої статті 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна, в судове засідання не викликався.

Вивчивши зміст клопотання та надані до нього письмові докази, а також вивчивши матеріали кримінального провадження, які були витребуванні в органу досудового розслідування, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні представника цивільного позивача, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до частини першої статті 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У ході розгляду клопотання встановлено, що слідчим відділом Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києва здійснюється досудове слідство у кримінальному провадженні № 0004156 від 03.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Як вбачається з витягу з ЄРДР, а саме - з короткого викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, кримінальне провадження № 0004156 зареєстроване Святошинським ГУ НП у м. Києві 03.11.2023 за заявою ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_5 , будучи в попередній змові із ОСОБА_6 , перебуваючи в ресторані «Верховина», розташованого за адресою: м. Київ, просп. Берестейський, 135, зловживаючи довірою ОСОБА_3 , заволоділи грошовими коштами останнього в особливо великих розмірах.

03.03.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

В межах кримінального провадження № 0004156 від 03.11.2023 ОСОБА_3 звернувся з цивільним позовом до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в якому просив стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 відшкодування майнової шкоди завданої Позивачу в розмірі 1 205 580 400 грн. (один мільярд двісті п?ять мільйонів п?ятсот вісімдесят тисяч чотириста грн., що є еквівалентом 29 200 000 доларів США станом на 11.03.2025).

В кримінальному провадженні № 0004156 від 03.11.2023 ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт НОМЕР_4 , виданий Солом`янським РУ ГУ МВС України в місті Києві 26.06.2002, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ) визнано цивільним позивачем.

Як вбачається з інформації, наданої Національним агентством України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, оглянутої протоколом огляду від 11.04.2025, щодо майна та інших активів ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Свердловськ рф, громадянина України, паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий Славутським МВ ГУ МВС України в Київській області, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ОСОБА_6 є засновником ТОВ «ГОТЕЛЬНО-РОЗВАЖАЛЬНИЙ КОМПЛЕКС «СТОЛИЦЯ», ідентифікаційний код юридичної особи 32588614, юридична адреса: Україна, 02160, м. Кїв, пр. Соборності, буд. 7-А, офіс 508. Розмір частки засновника (учасника): 1126419,27 грн.

Крім того, ОСОБА_6 є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 ; квартири за адресою: АДРЕСА_3 , земельної ділянки з кадастровим номером :04:013:0005, площею 1,16215 га.

У клопотанні представника цивільного позивача ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 зазначено, що арешт необхідно накласти з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Слідчим суддею встановлено, що потерпілий ОСОБА_3 - в особі представника ОСОБА_4 звернувся з цивільним позовом щодо відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок розслідуваного в межах кримінального провадження № 0004156 кримінального правопорушення. Матеріалами кримінального провадження підтверджується проведення слідчих дій стосовно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з приводу заволодіння грошовими коштами ОСОБА_3 в особливо великому розмірі. Обставини, покладені в основу клопотання, підтверджені змістом досліджених судом: заяви про вчинення кримінального правопорушення, протоколів допиту потерпілого, свідків, протоколів огляду документів, тощо.

Матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна для виконання завдань арешту майна, з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), у разі постановлення обвинувального вироку та задоволення заявленого цивільного позову.

Тому, у відповідності до вимог ст.ст. 131-132, 170-173 КПК України, врахувавши наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та, забезпечивши розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання представника цивільного позивача, подане в межах кримінального провадження № 0004156, підлягає задоволенню та необхідно накласти арешт на майно ОСОБА_6 з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), з огляду на те, що представником цивільного позивача у кримінальному провадженні № 0004156 заявлено цивільний позов до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про стягнення на користь цивільного позивача ОСОБА_3 шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, на суму 1 205 580 400 грн. (один мільярд двісті п?ять мільйонів п?ятсот вісімдесят тисяч чотириста грн., що є еквівалентом 29 200 000 доларів США станом на 11.03.2025), оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вказане майно може бути відчужене, передане чи приховане.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання представника цивільного позивача ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про накладення арешту, подане у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004156 від 03.11.2023, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 190 КК України - задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0004156 від 03.11.2023 із встановленням заборони учасникам, власникам, засновникам, іншим особам, які діють від їх імені, їх представникам, представникам товариства (у тому числі за довіреністю), іншим особам, у володінні, користуванні яких перебувають зазначені корпоративні права, будь-яким державним реєстраторам органів державної реєстрації, приватним та державним нотаріусам, а також іншим особам, що наділені таким правом, вчиняти будь-які дії, пов`язані із проведенням державної реєстрації (перереєстрації, поділу, виділу, тощо) шляхом заборони відчужувати, розпоряджатись (вчиняти будь які реєстраційні дії) та користуватись щодо частки у статутному капіталі, належні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Свердловськ рф, громадянину України, паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий Славутським МВ ГУ МВС України в Київській області, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а саме - на належну ОСОБА_6 частку статутного капіталу ТОВ «ГОТЕЛЬНО-РОЗВАЖАЛЬНИЙ КОМПЛЕКС «СТОЛИЦЯ», ідентифікаційний код юридичної особи 32588614, юридична адреса: Україна, 02160, м. Кїв, пр. Соборності, буд. 7-А, офіс 508. Розмір частки засновника (учасника): 1126419,27 грн.

Накласти арешт на об?єкти нерухомого майна ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Свердловськ рф, громадянина України, паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий Славутським МВ ГУ МВС України в Київській області, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 ;

- квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 ;

- земельну ділянку з кадастровим номером: :04:013:0005, площею 1,6215 га.

Ухвала виконується негайно, її оскарження не зупиняє виконання. Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, без виклику яких постановлено ухвалу - протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1