Справа № 344/8966/25
Провадження № 11-сс/4808/225/25
Категорія ст.303 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши в порядку письмового апеляційного провадження матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах Міністерства юстиції України на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09 червня 2025 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09 червня 2025 року відмовлено у задоволенні скарги Міністерства юстиції України, в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи П`ятого слідчого відділу (з дисклокацією у місті Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові щодо невнесення до ЄРДР відомостей по заяві від 25.04.2025р.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 , яка діє в інтересах Міністерства юстиції України просить скасувати ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09 червня 2025 року та ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу Міністерства юстиції України. Зобов`язати уповноважених осіб П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у місті Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові внести відомості за заявою Міністерства юстиції України від 25.04.2025 року про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та провести досудове розслідування.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що у свої заяві від 25.04.2025 року міністерство повідомляло про обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 364, 365, 367 КК України, вчинених невстановленими особами органів державної влади відносно ТОВ «САМСОН-ІФ», в результаті яких Державному бюджету України було завдано збитків, внаслідок виплати відшкодування в розмірі 39504,51 грн. на виконання рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пєвнєв та інші проти України». Одночасно міністерство повідомляло Державне бюро розслідувань, що у додатках до поданої заяви містяться всі наявні у міністерства документи, що можуть бути використані працівниками ДБР в якості доказів, та які свідчать про наявність об`єкту та об`єктивної сторони кримінального правопорушення, а саме: заява ТОВ «САМСОН-ІФ» №34178/22 з доданими до неї документами, рішення Європейського суду з прав людини від 14.03.2024 року у справі «Пєвнєв та інші проти України» платіжна інструкція від 22.10.2024 року №4896 та інші.

В поданій заяві міністерство просило внести відомості до ЄРДР про вчинене кримінальне правопорушення, здійснити досудове розслідування та встановити винних осіб. Однак, П`ятим слідчим відділом ТУ ДБР листом від 12.05.2025 року №12-51-38452вих-25 відмовлено у внесенні відомостей до ЄРДР.

Вважає, що обставини, які викладені міністерством в поданій заяві є виключними та достатніми у вказаних правовідносинах, зокрема, для внесення відомостей до ЄРДР та належного проведення досудового розслідування.

За вказаних обставин, вважає висновки слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР, помилковими, а оскаржувану ухвалу такою, що прийнята з порушенням вимог ст. 214 КПК України.

Звертає увагу суду, що в даному випадку було завдано шкоду охоронюваним законом державним інтересам, внаслідок виплати з Державного бюджету України суми відшкодування на користь заявника.

До початку апеляційного розгляду адвокат ОСОБА_6 подала клопотання про розгляд даного провадження без участі представника Міністерства юстиції України.

Прокурор в судове засідання апеляційного суду не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про розгляд провадження.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України колегія суддів вважає можливим проведення судового розгляду за відсутності учасників провадження.

У відповідності до положень ч. 4 ст. 107 та ч. 1 ст. 406 КПК України апеляційний розгляд проведено в письмовому провадженні за відсутності учасників кримінального провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів.

Обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 370 КПК України ухвала слідчого судді за результатами перевірки законності і обґрунтованості рішень, дій чи бездіяльності слідчого має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Слідчий суддя в повній мірі дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні, поряд з іншим, можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

З матеріалів судового провадження вбачається, що Міністерство юстиції України 25.04.2025 року звернулось до Державного бюро розслідувань із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Зокрема, у заяві заявник вказував, що Європейським судом з прав людини розглянуто справу «Пєвнєв та інші проти України» за заявою ТОВ «САМСОН-ІФ» та 4.03.2024 року прийнято рішення, яким встановлено порушення Державою Україна пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та зобов`язано сплатити заявнику 900 євро, як відшкодування моральної та матеріальної шкоди. На виконання вказаного рішення з Державного бюджету України на особовий рахунок заявника перераховано 39504,51 грн. (еквівалент 900 євро), що підтверджується платіжним дорученням від 22.10.2024 року №4896. Міністерство юстиції вважає, що в даному випадку збитки Державному бюджету України було завдано в результаті дій невстановлених посадових осіб органів державної влади, які мають ознаки кримінальних правопорушень, передбачених статтями 364, 365 та 367 КК України.

Проте, відомості до ЄРДР за заявою Міністерства юстиції України не внесено та досудове розслідування не розпочато. Зокрема, згідно з листом ТУ ДБР у м. Львові 12.05.2025 року Міністерство юстиції України повідомлено про те, що його заяву розглянуто та роз`яснено, що кримінальна відповідальність за вчинення злочинів, передбачених статтями 364, 365 та 367 КК України, які є злочинами з матеріальним складом, настає у випадках спричинення істотної шкоди або тяжких наслідків, котрі станом на 2015 рік становили 60900 та 152250 гривень відповідно, та у подальшому кожного року збільшувалися. Враховуючи наведене, з наданих міністерством відомостей, підстав для вжиття заходів, передбачених ст. 214 КПК України не вбачається.

Представник Міністерства юстиції України адвокат ОСОБА_6 в порядку ст. 303 КПК України, оскаржила бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та просила зобов`язати уповноважену особу П`ятого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Львові внести відомості за заявою від 25.04.2025 року до ЄРДР.

Слідчий суддя відмовив у задоволенні скарги, мотивуючи тим, що наведені у заяві Міністерства юстиції України обставини, не є відомостями, які можуть об`єктивно свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 364, 365, 367 КК України. Вказана заява взагалі не містить фактів, які б вказували на вчинення будь-якою посадовою особою органів державної влади, органів досудового розслідування, прокуратури або суду протиправних дій, тобто в ній не вказано короткого викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а є лише формальне посилання на рішення Європейського суду з прав людини без розкриття змісту наявних порушень, які кримінальним законом можуть бути віднесені до кримінально-караних діянь. Водночас виплата коштів в сумі 39504,51 грн. з Державного бюджету України на відшкодування матеріальної і моральної шкоди за рішенням Європейського суду з прав людини, не є тим спричиненням збитків державі в розумінні закону про кримінальну відповідальність.

Колегія суддів звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини розглядає справи, що порушують питання загального інтересу та стосуються системних недоліків у законодавстві і свідчать про структурні проблеми у державі. Вищевказані справи розглядаються Судом з метою захисту прав та свобод людини та спонукання держав до вдосконалення національних законодавчих механізмів захисту прав людини з метою уникнути подібних порушень у майбутньому.

За змістом ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

За вимогами ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Разом з тим, ч. 1 ст. 214 КПК України не передбачено обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Згідно ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Детальний аналіз положень КПК України дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають тільки ті повідомлення про кримінальне правопорушення, які містять дані про обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення та дають можливість здійснити попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення.

Колегія суддів вважає, що повідомлення про злочин повинно мати посилання на реальні події, не містити характер припущення та не порушувати право інших осіб на захист своїх інтересів від безпідставного звинувачення у вчиненні злочину до якого вони явно не причетні. При цьому, особа яка стверджує про вчинення правопорушення повинна бути в установленому законом порядку повідомлена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про злочин.

Колегія суддів звертає увагу на те, що судовий розгляд здійснюється у відповідності до принципу змагальності сторін, відповідно до якого кожна із сторін самостійно доводить правильність її правової позиції та надає суду відповідні докази на підтвердження своїх доводів.

Колегія суддів вважає, що кримінальне процесуальне законодавство не містить правових норм, які зобов`язують заявника довести наявність обставин, на які він посилається та які свідчать про вчинення правопорушення. Слідчий суддя повинен тільки встановити, що заява про правопорушення містить достатні дані для внесення відповідних відомостей до ЄРДР та дозволяє встановити попередню правову кваліфікацію вчиненого правопорушення.

Разом з тим, в заяві про вчинення кримінального правопорушення не зазначені обставини, які свідчать про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 364, 365, 367 КК України,що унеможливлює внесення відомостей до ЄРДР за вказаною правовою кваліфікацією.

Колегія суддів, виходячи із принципу правової визначеності, який є складовою верховенства права, вважає, що не підлягають реєстрації заяви про вчинене кримінальне правопорушення, які містять посилання на обставини, що явно не відповідають дійсності, які носять вірогідний характер та засновані на припущеннях, або які не містять достатньої інформації щодо обставин вчиненого правопорушення, яка дозволяє конкретизувати об`єктивну сторону вчиненого правопорушення та встановити відповідну правову кваліфікацію.

Відповідно до висновку, зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги Міністерства юстиції України та скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах Міністерства юстиції України, залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09 червня 2025 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5