УХВАЛА

19.08.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі клопотання прокурора Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні №0000812 від 16.05.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор звернувся до суду з клопотання, в якому зазначено, що слідчими другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, за процесуального керівництва прокурорів Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Житомирської обласної прокуратури, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000812 від 16.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи Богунського лісництва Коростенського надлісництва філії «Столичний лісовий офіс» ДП «Ліси України», діючи за попередньою змовою з посадовими особами та працівниками суб`єктів господарювання, в умовах воєнного стану, вчиняють дії, направлені на привласнення, заволодіння та розтрату деревини, шляхом її необлікування та подальшого продажу за готівкові кошти.

Так, вказаними особами здійснюється пошук осіб з числа місцевих мешканців та організовується оформлення завідомо недостовірних документів, а саме від останніх відбираються заяви про необхідність придбання паливної деревини на власні потреби. В подальшому вказані заяви слугують підставою для відпуску деревини з Богунського лісництва на потреби фізичних осіб, однак під їх виглядом фігуранти провадження за допомогою власних вантажних транспортних засобів транспортують вказану паливну деревину, а також ділову деревину не на потреби місцевого населення, а до суб`єктів господарської діяльності та реалізовують її за готівку.

В ході розслідування встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення, серед інших, причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому 13.08.2025 повідомлено про підозру в розтраті чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

13.08.2025 проведено обшук домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , розташоване на земельній ділянці :08:001:1665, де проживає ОСОБА_5 та в автомобілі марки «Nissan Lеaf», д.н.з НОМЕР_1 , яким фактично користується ОСОБА_5 , в ході якого виявлено та вилучено: Витяг з реєстру платників єдиного внеску щодо ФОП ОСОБА_6 № НОМЕР_2 від 25.06.2025 в 2-х прим., на 1 арк. кожен, всього на 2 арк.; Виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ФОП ОСОБА_6 в 2-х прим., на 1 арк. кожен, всього на 2 арк.; Копії паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та картки платника податків № НОМЕР_3 на ім`я останнього на 4 арк.; Опис документів, що подаються заявником ( ОСОБА_6 ) для проведення державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців на 1 арк.; Мобільний телефон ОСОБА_5 марки «ОРРО А3х» моделі «СРН 2641», ІМЕІ-1: НОМЕР_4 , НОМЕР_5 із абонентським номером НОМЕР_6 ; Грошові кошти в сумі 7100 (сім тисяч сто) доларів США; Печатка ФОП ОСОБА_6 , р.н. НОМЕР_3 .

13.08.2025 вказане вилучене майно було визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

В судовому засіданні прокурорклопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Заслухавши прокурора, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 22.07.2025 у справі № 296/7954/25 надано дозвіл на проведення обшуку в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 (розташоване на земельній ділянці :08:001:1665) де зареєстрований та проживає ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою відшукання та вилучення: платіжних доручень, банківських виписок, рахунків-фактур та інші розрахункових документів по відпуску (реалізації, продажу) деревини дров`яної для населення (фізичним особам) по Богунському лісництву, документи, що містять відомості щодо заборгованості по відпуску деревини дров`яної фізичним особам по Богунському лісництву, а також щодо платника по договорам купівлі-продажу деревини, яка реалізовувалась фізичним особам, договорів купівлі-продажу деревини по Богунському лісництву, заяв-приєднань до вищевказаних договорів, копій паспортів та ІПН фізичних осіб, які купували деревину дров`яну в Богунському лісництві, бирок для маркування деревини, незаконно отриманої деревини, а також мобільних телефонів, комп`ютерної техніки, блокнотів, та чорнових записів.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При вирішення питання про наявність підстав для застосування арешту майна як заходу забезпечення кримінального провадження судом враховано практику Європейського суду з прав людини, а саме ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини спрямована не тільки на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, але також зобов`язує державу вживати необхідних заходів, спрямованих на захист права власності. Зазначена правова позиція сформульована ЄСПЛ у справі «Броньовський проти Польщі» від 22.06.2004 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою

Згідно п.п. 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого іде воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, користування, розпорядження) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Наявні у клопотання матеріали свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню.

З урахуванням викладеного, оскільки майно, на яке прокурор просить накласти арешт, може бути використане як доказ на підтвердження обставин, що підлягають встановленню під час кримінального провадження, взявши до уваги стадію досудового розслідування, мету та підстави застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, слідчий суддя вважає за можливе задовольнити клопотання та накласти на вказане майно арешт.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 13.08.2025 в ході проведення обшуку на підставі ухвали Корольовського районного суду м. Житомира від 22.07.2025 у справі № 296/7954/25 за місцем проживання ОСОБА_5 -АДРЕСА_1 »:витяг з реєстру платників єдиного внеску щодо ФОП ОСОБА_6 № НОМЕР_2 від 25.06.2025 в 2-х прим., на 1 арк. кожен, всього на 2 арк.; виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ФОП ОСОБА_6 в 2-х прим., на 1 арк. кожен, всього на 2 арк.; копії паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та картки платника податків № НОМЕР_3 на ім`я останнього на 4 арк.; опис документів, що подаються заявником ( ОСОБА_6 ) для проведення державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців на 1 арк.; мобільний телефон ОСОБА_5 марки «ОРРО А3х» моделі «СРН 2641», ІМЕІ-1: НОМЕР_4 , НОМЕР_5 із абонентським номером НОМЕР_6 ; грошові кошти в сумі 7100 (сім тисяч сто) доларів США; печатка ФОП ОСОБА_6 , р.н. НОМЕР_3 .

Тимчасово, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавити ОСОБА_5 можливості користування, відчуження та розпорядження вказаним майном.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала про арешт майна підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1