Провадження № 1-кс/201/3615/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2025 року м. Дніпро

Соборний районний суд м. Дніпра у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора відділу Луганської обласної прокуратури ОСОБА_3 (ВКЗ), захисника ОСОБА_4 (ВКЗ), розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого в ОВС 1 відділення СВ 3 управління ГУ СБУ в Донецькій і Луганській областях ОСОБА_5 , погодженого прокурором відділу Луганської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, у кримінальному провадженні № 0000137, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.03.2025 року, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий виклад клопотання.

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з вищевказаним клопотанням, в обґрунтування якого посилається на те, що слідчими СВ 3 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені за № 0000137, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.03.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_6 у вказаному кримінальному провадженні набув статусу підозрюваного у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, до слідчого/прокурора за викликами не з`являється, перебуває на тимчасово окупованій території, його оголошено у розшук, наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, просив в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Позиції учасників.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав в повному обсязі з підстав, вказаних в клопотанні.

Захисник просив у задоволенні клопотання відмовити з огляду на його необґрунтованість, яка полягає, на думку захисника, в необізнаності ОСОБА_6 у розпочатому щодо нього кримінальному переслідуванні.

Встановлені слідчим суддею обставини.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до статей 1-3, 6 Конституції України - Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава; Суверенітет України поширюється на всю її територію; Україна є унітарною державою; Територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною; Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність; Державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову; Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно зі статтями 17, 19, 65, 68 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. На території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом. На території України не допускається розташування іноземних військових баз. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України; Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Досудовим розслідуванням встановлено, що з 19.02.2014 представниками російської федерації розпочато збройне вторгнення збройних сил російської федерації, яке керівники російської федерації назвали переміщенням військових підрозділів у межах звичайної ротації сил Чорноморського флоту, які у взаємодії з військовослужбовцями Чорноморського флоту російської федерації та іншими підрозділами збройних сил російської федерації здійснили блокування й захоплення адміністративних будівель і ключових об`єктів військової та цивільної інфраструктури України, забезпечили військову окупацію території АРК і м. Севастополя. 18.03.2014 російська федерація оголосила про офіційне включення Криму до її території.

Одночасно з цим протягом березня та на початку квітня 2014 року під безпосереднім керівництвом та контролем представників влади та збройних сил російської федерації представники іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд і груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих російській федерації, взяли під контроль будівлі, у яких були розташовані органи місцевої влади та місцеві органи виконавчої влади України, військові об`єкти України в окремих районах Донецької та Луганської областей України. 07.04.2014 в м. Донецьку створено терористичну організацію «донецька народна республіка», а 27.04.2014 в м. Луганську терористичну організацію «луганська народна республіка», у складі яких утворені незаконні збройні формування, які досі функціонують.

З метою створення приводів для ескалації конфлікту і спроби виправдання своєї агресії перед громадянами російської федерації та світовою спільнотою, 21.02.2022 російською федерацією визнано так звану «донецьку народну республіку» та «луганську народну республіку» незалежними державами, а 22.02.2022 президент російської федерації направив до Ради Федерації російської федерації звернення про використання збройних сил російської федерації за межами російської федерації, яке цього ж дня розглянуто та задоволено.

Надалі, 24.02.2022, президент російської федерації оголосив початок так званої «спеціальної військової операції». Після цього близько четвертої години ранку того ж дня збройні сили російської федерації, інші збройні формування російської федерації та підконтрольні їм угруповання іррегулярних незаконних збройних формувань російської федерації здійснено повномасштабне військове вторгнення на територію України, у зв`язку із чим розпочато ведення агресивної війни проти України та захоплення її території.

Указом Президента Украі?ни від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Украі?ні» в Украі?ні введено воєннии? стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб та у подальшому строк діі? воєнного стану в Украі?ні продовжувався Указами Президента Украі?ни (№ 133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023, № 734/2023 від 06.11.2023, № 49/2024 від 05.02.2024, № 271/2024 від 06.05.2024, № 469/2024 від 23.07.2024, № 740/2024 від 28.10.2024, № 26/2025 від 14.01.2025, № 235/2025 від 15.04.2025, № 478/2025 від 14.07.2025) із затвердженням відповідними Законами Украі?ни, зокрема № 4524-IX від 15 липня 2025 року.

У результаті вищезазначених подій, значна частина території Луганської області опинилась під контролем збройних сил російської федерації, інших збройних формувань російської федерації та підконтрольних їм угрупованнях іррегулярних незаконних збройних формувань російської федерації, підпорядкованих і скеровуваних ними російських радників та інструкторів, окупаційних адміністрацій російської федерації на території Луганської області.

Згідно зі статтею 42 IV-ї Конвенції про закони і звичаї війни на суходолі та додатку до неї Положення про закони і звичаї війни на суходолі (1907 року), територія визнається окупованою, якщо вона фактично перебуває під армією супротивника.

Відповідно до п. 7 ст.1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована російською федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації.

Статтею 3 Закону «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» встановлено перелік територій, які вважаються «тимчасово окупованою територією». Такою територією зокрема визначається:

1) сухопутна територія тимчасово окупованих російською федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях.

Наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28.02.2025№ 376 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією» затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією.

Згідно зазначеного Переліку Лутугинська міська громада Луганського району Луганської області є тимчасово окупованою територією України з 07.04.2014.

На окупованій території Лутугинської міської громади Луганського району Луганської області незаконними збройними формуваннями так званої «луганської народної республіки», підконтрольними державі-агресору російської федерації, організовано та розпочато діяльність незаконних органів влади, зокрема «наказом голови так званої луганської народної республіки» від 03.03.2022 № УГ-125/22», створено «адміністрацію Лутугинського району луганської народної республіки», а також призначено «виконувача обов`язків голови адміністрації».

У розумінні п. 6 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території м. Лутугине Луганського (колишній Лутугинський) району Луганської області державою-агресором створено окупаційну адміністрацію російської федерації, тобто сукупність державних органів і структур російської федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних російській федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг.

Федеральним конституційним законом російської федерації від 04.10.2022 № 6-ФКЗ «про прийняття до російської федерації луганської народної республіки і утворення в складі російської федерації нового суб`єкта луганську народну республіку» (мовою оригіналу російською «О принятии в Российскую Федерацию Луганской Народной Республики и образовании в составе Российской Федерации нового субъекта Луганской Народной Республики») так звану «луганську народну республіку» прийнято в склад російської федерації і утворено в складі російської федерації нового суб`єкта «луганської народної республіки».

Згідно зі статтею 4 вказаного закону «законодавчі та інші нормативні правові акти російської федерації діють на території луганської народної республіки з дня прийняття в російську федерацію луганську народну республіку і утворення в складі російської федерації нового суб`єкта, якщо інше не передбачено цим федеральним конституційним законом»

Відповідно до ст. 6 так званої «конституції луганської народної республіки» прийнятою 30.12.2022: «державна влада в луганській народній республіці здійснюється на основі розподілу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади самостійні. Система органів державної влади луганської народної республіки, інших державних органів луганської народної республіки встановлюється луганською народною республікою самостійно відповідно до основ конституційного ладу російської федерації, федеральним законом, визначальним загальні принципи організації публічної влади у суб`єктах російської федерації, іншими федеральними законами».

У відповідності до закону «луганської народної республіки Про систему виконавчих органів державної влади луганської народної республіки» (мовою оригіналу російською - «О системе исполнительных органов государственной власти Луганской Народной Республики») визначено систему виконавчих органів державної влади «луганської народної республіки», а також основні повноваження державної влади «луганської народної республіки».

Згідно зі статтею 8 вказаного закону «виконавчий орган державної влади луганської народної республіки користується правами юридичної особи, має печатку з зображенням державного герба луганської народної республіки і своїм найменуванням, а також відповідні бюджетні та інші рахунки, відкриті в встановленому законодавством порядку.

Права юридичної особи можуть бути також надані державним органам, які входять в структуру виконавчого органу державної влади луганської народної республіки».

Так, відповідно до ст. 9 цього закону «до системи виконавчих органів державної влади луганської народної республіки відносяться міністерства луганської народної республіки».

10.01.2023 на тимчасово окупованій території Луганської області державою-агресором російською федерацією, в особі «міністерства внутрішніх справ російської федерації» організовано та розпочато діяльність незаконного центрального органу виконавчої влади, а саме: «міністерства внутрішніх справ по луганській народній республіці» (далі мовою оригіналу російською «Министерство внутренних дел по Луганской Народной Республике, ОГРН:509, юридический адрес: 291001, Луганская Народная республика, г. Луганск, ул. Луначарского, д. 38).

В подальшому, на тимчасово окупованій території Лутугинської міської громади Луганського (колишній Лутугинський) району Луганської області незаконними збройними формуваннями так званої «луганської народної республіки» а саме в особі «міністерством внутрішніх справ по луганській народній республіці», підконтрольним державі-агресору російській федерації, 09.03.2023 створено незаконний правоохоронний орган «відділ міністерства внутрішніх справ російської федерації Лутугинський» (далі мовою оригіналу російською «отдел Министерства внутренних дел Российской Федерации Лутугинский», ОГРН:994).

Незаконно створений правоохоронний орган «відділ міністерства внутрішніх справ російської федерації Лутугинський» знаходиться за адресою: Луганська область, м. Лутугине, провулок Спортивний, буд. 3.

Функціонування так званого «відділу міністерства внутрішніх справ російської федерації Лутугинський» регламентовано нормативно-правовими актами держави-агресора російської федерації та псевдоутворенням «луганської народної республіки», що підпорядковується державі-агресору російській федерації, а саме: «конституцією луганської народної республіки» (прийнята «народною радою луганської народної республіки» від 30.12.2022), «положенням про міністерство внутрішніх справ російської федерації», законом російської федерації - «про поліцію», які визначають правові та організаційні засади діяльності поліції, встановлює права та обов`язки співробітників поліції, гарантії правового та соціального захисту.

Статтею 2 закону російської федерації «про поліцію» визначено основні напрями діяльності поліції, зокрема: забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 4 закону російської федерації «про поліцію»: «поліція являється складовою частиною єдиної централізованої системи федерального органу виконавчої влади в сфері внутрішніх справ. В склад поліції можуть входити підрозділи, організації і служби, створені для виконання покладених на поліцію обов`язків.

Положенням «про державну інспекцію безпеки дорожнього руху міністерства внутрішніх справ російської федерації зі змінами від 11 лютого 2023 року» затвердженого «указом президента російської федерації № 711 від 15 червня 1998 року» визначено, що «державна інспекція безпеки дорожнього руху міністерства внутрішніх справ російської федерації входить до системи міністерства внутрішніх справ російської федерації».

Також, п. 5 вказаного положення визначено систему «державної інспекції безпеки дорожнього руху міністерства внутрішніх справ російської федерації», серед яких зазначено «підрозділ державної інспекції безпеки дорожнього руху міністерства внутрішніх справ російської федерації управління, відділів, відділень міністерства внутрішніх справ російської федерації по районах, містах та інших муніципальним утворенням».

Встановлено, що після створення 09.03.2023 на тимчасово окупованій території Лутугинської міської громади Луганського (колишній Лутугинський) району Луганської області незаконного правоохоронного органу «відділу міністерства внутрішніх справ російської федерації Лутугинський» (мовою оригіналу російською «Отдел Министерства внутренних дел Российской Федерации Лутугинский»), невстановленими особами, більш точну дату та час в ході досудового розслідування встановити не виявилось за можливе, у структурі зазначеного правоохоронного органу створено так зване «відділення державної інспекції безпеки дорожнього руху відділу міністерства внутрішніх справ російської федерації Лутугинський» (мовою оригіналу російською «Отделение Государственной инспекции безопасности дорожного движения Отдела Министерства внутренних дел Российской Федерации Лутугинский»), який здійснює повноваження у сфері безпеки дорожнього руху на тимчасово окупованій території Луганського (колишній Лутугинський) району Луганської області.

У цей час, громадянин України ОСОБА_6 , більш точну дату та час в ході досудового розслідування встановити не виявилось за можливе, перебуваючи на тимчасово окупованій території м. Лутугине Луганського (колишній Лутугинський) району Луганської області, усвідомлюючи здійснення відкритої збройної російської агресії проти України, яка розпочалась приблизно о 4 годині ранку 24.02.2022 повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, метою якого є повалення конституційного ладу, територіальної цілісності та захоплення території України, переслідуючи особисті інтереси, маючи умисел на зайняття посади «інспектора» у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території Лутугинської міської громади Луганського (колишній Лутугинський) району Луганської області, а саме у «відділенні державної інспекції безпеки дорожнього руху відділу міністерства внутрішніх справ російської федерації Лутугинський» (мовою оригіналу російською «Отделение Государственной инспекции безопасности дорожного движения Отдела Министерства внутренних дел Российской Федерации Лутугинский») та реалізуючи вказаний умисел, вступив в злочинну змову з представниками «відділу міністерства внутрішніх справ російської федерації Лутугинський», які підконтрольні державі-агресору російській федерації, погоджуючись на їх пропозицію, умисно, добровільно, діючи в порушення вимог Конституції та законів України, зайняв посаду так званого «інспектора відділення державної інспекції безпеки дорожнього руху відділу міністерства внутрішніх справ російської федерації Лутугинський» (мовою оригіналу російською «Инспектора Отделение Государственной инспекции безопасности дорожного движения Отдела Министерства внутренних дел Российской Федерации Лутугинский») та приступив до виконання обов`язків передбачених цією посадою та виконання функцій вказаного незаконного правоохоронного органу.

В подальшому, не пізніше 20 січня 2025 року, ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, добровільно та ініціативно зайняв посаду, мовою оригіналу «врио начальника ОГИБДД ОМВД россии «Лутугинский», із місцем фактчиного розташування: Луганська область, м. Лутугине, провулок Спортивний, буд. 3, при цьому розуміючи, що вказаний незаконний правоохоронний орган фактично узурпував виконання повноважень Патрульної поліції України міжрегіонального територіального органу Національної поліції України.

Відповідно до займаної ОСОБА_6 посади, останній наділений повноваженнями діяти від імені незаконно створеного правоохоронного органу, що функціонує в інтересах окупаційної влади за стандартами держави-агресора на тимчасово окупованій території м. Лутугине Лутугинської міської громади Луганського (колишній Лутугинський) району Луганської області, реалізація яких в свою чергу забезпечує становлення та зміцнення окупаційної влади рф шляхом утворення і функціонування незаконно створеного окупаційного правоохоронного органу рф на окупованій території України.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Щодо обґрунтованої підозри.

Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі "Murray v.United Kingdom", 14310/88, 28.10.94, п. 55).

Уявлення про "обґрунтовану підозру" має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка оголосила про підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні такого кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованому йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, а також факт перебування останнього на тимчасово окупованій території повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-протоколами допитів свідків ОСОБА_7 від 12.03.2025 та ОСОБА_8 від 12.03.2025, які підтвердили факт добровільного зайняття ОСОБА_6 посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території;

-протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками із вказаними свідками, які впізнають ОСОБА_6 ;

-протоколами огляду публікації з вищевказаними свідками, які підтверджують факт добровільного зайняття ОСОБА_6 посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території Луганської області;

-протоколами огляду від 13.03.2025 публікації в мережі інтернет «ФЕДЕРАЛЬНИЙ ЗАКОН «О службе в органах внутренних дел Российськой Федерации и внисенииизменений в отдельные законодательные акты Риссийськой Федерации»; від 13.03.2025 телеграм каналу «УГИБДД по Луганской Народной Республике» (публікації про події 20.01.2025); від 13.03.2025 телеграм каналу «УГИБДД по Луганской Народной Республике» (публікації про події 07.02.2025); від 13.03.2025 телеграм каналу «Администрация Лутугинского муниципального округа» (публікації «начальник полиции «ОМВД России «Лутугинский» ОСОБА_9 та ОСОБА_10 «Врио начальника ОГИБДД ОМВД России «Лутугинский»); від 13.03.2025 інтернет-сторінки «Муниципального образования Лутугинского Муниципального округа Луганской народной республики»; від 13.03.2025 телеграм каналу «УГИБДД по Луганской Народной Республике» (публікації «Сотрудники Госавтоинспекции по ЛНР проводят познавательные мероприятия по безопасности дорожного движения»); від 13.03.2025 інтернет-сторінки «Муниципального образования Лутугинского Муниципального округа Луганской народной республики» (публікація «завершающее в єтом году заседание комисии по обезпечению безопасности дорожного движения на територии округа состоялось в администрации муниципалетета»); від 27.05.2025 «Приказа №264 от 02.05.2023 Об утверждении порядка осуществления надзора за соблюдением учасниками дорожного движения требований законодательства рф о безопасности дорожного движения»); від 05.06.2025 «федерального закону «О безопасности дорожного движения»); від 05.06.2025 інтернет-сторінки «bir.ru» (інформація про місце розташування «Отделения Государственной инспекции безопасности дорожного движения»); від 05.06.2025 інтерннет- ресурсу «pogazam.ru» (положение о государственной инспекции дорожного движения мвд рф»).

-висновком експерта № Д-19/113-25/3665-ФП від 30.05.2025;

-інформацією з Державної прикордонної служби від 19.03.2025, відповідно до якої в період з 08.11.2017 по 17.03.2025 ОСОБА_6 державний кордон України у контрольно-пропускних пунктах Державної прикордонної служби України та (або) лінію розмежування з тимчасово окупованими територіями останній раз перетинав 21.09.2018;

-інформацією з ЛОВА, відповідно до якої ОСОБА_6 в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб відсутня;

-іншими матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на цей час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_6 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Щодо належного повідомлення про підозру та набуття статусу підозрюваного.

У зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, воєнним станом в Україні, захопленням Лутугинської міської громади Луганського району Луганської області та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» № 120 (8045) від 21.06.2025, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора від 14.06.2025 опубліковано повістку про виклик особи ОСОБА_6 на 18.06.2025, 19.06.2025, 20.06.2025 за зазначеною в повістці адресою для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні за № 0000137 від 05.03.2025, для вручення письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, допиту в якості підозрюваного та виконання слідчих, процесуальних дій в рамках досудового розслідування вказаного кримінального провадження.

Жодного разу у призначений час громадянин України ОСОБА_6 у визначене місце не з`явився, про неможливість та причини неприбуття не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію. Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Главою 11 КПК України визначається порядок виклику слідчим, прокурором, судовий виклик і привід.

Відповідно до ч. 8 ст. 135 КПК України, повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою-сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Враховуючи наведені вище обставини, слідчим за погодженням з прокурором 20.06.2025, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України та у зв`язку з неявкою останнього за викликом до слідчого ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях і неможливості йому безпосереднього вручення письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, в газеті «Урядовий кур`єр» № 124 (8049) від 20.06.2025, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора від 20.06.2025 опубліковано повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, а також повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_6 на 24.06.2025, 25.06.2025, 26.06.2025, за зазначеною в повістці адресою для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000137 від 05.03.2025, для вручення письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, допиту в якості підозрюваного та виконанні слідчих, процесуальних дій в рамках досудового розслідування вказаного кримінального провадження.

Таким чином, 20.06.2025 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , набув статусу підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, тобто у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території.

Жодного разу у призначений час громадянин України ОСОБА_6 у визначене місце не з`явився, про неможливість та причини неприбуття не повідомив.

Щодо ризиків.

Слідчий суддя вважає доведеними вказані ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому слідчий суддя враховує, що як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися, а обов`язки, про покладення (продовження) яких клопоче орган досудового розслідування у разі обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, - бути у взаємозв`язку з ними. Однак, в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду свідчать такі обставини:

- тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 в разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушенні, в якому він підозрюється. Санкція ч. 7 ст. 111-1 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої;

- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, а саме показань свідків, протоколів огляду публікацій, які містять комп`ютерні дані, що свідчать про колабораційну діяльність ОСОБА_6 ;

- переховування ОСОБА_6 від органу досудового розслідування на окупованій державою-агресором території, про що свідчить неприбуття на виклик до СВ 3 управління шість разів, у тому числі тричі у статусі підозрюваної та не повідомлення слідчому та прокурору про причини та неможливість прибуття на виклик, у зв`язку з чим останню оголошено у розшук;

- спосіб вчинення злочину (здійснює колабораційну діяльність умисно, під час воєнного стану, що має негативні наслідки для всієї територіальної громади та України в цілому, знаходиться на тимчасово окупованій території, співпрацюючи з окупаційною адміністрацією, що з великою часткою ймовірності спонукатиме її до втечі у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу).

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- продовжити кримінальне правопорушення, у якому вона підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення свідчить:

- тимчасова окупація території України, а саме Лутугинської міської громади Луганського (колишній Лутугинський) району Луганської області, на якій знаходиться створена окупаційна адміністрація «ЛНР», яка підконтрольна державі агресору РФ, сприяє тому, що ОСОБА_6 продовжує добровільно співпрацювати із окупаційною владою держави-агресора Російської Федерації та представниками незаконних збройних формувань так званої «ЛНР», що унеможливлює реальне відбування покарання, яке може бути призначене останньому у разі його засудження за цей злочин;

- поведінка підозрюваного ОСОБА_6 , який своїми діями публічно демонструє свою співпрацю з окупаційною адміністрацією «ЛНР», яка підконтрольна державі агресору РФ, яка починаючи з 24.02.2022 розпочала повномасштабне військове вторгнення на територію України з метою проведення на території суверенної держави України, так званої «спеціальної воєнної операції», чим виказує свою підтримку військової агресії Російської Федерації проти України, спрямованої на захоплення території України.

Щодо розшуку.

Постановою слідчого від 27.06.2025 на підставі ст. 281 КПК України підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в розшук.

Щодо перебування підозрюваного на окупованій території.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 цього Закону адміністративна межа між тимчасово окупованою територією та іншою територією України визначається Кабінетом Міністрів України.

Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376 затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велись) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією. Відповідно до зазначеного Переліку вся територія Лутугинської міської громади Луганського району Луганської області з 07.04.2014 перебуває під тимчасовою окупацією та оточенні (блокуванні) з боку РФ та незаконного збройного формування так званої «ЛНР».

Таким чином, факт тимчасової окупації території Лутугинської міської громади Луганського району Луганської області є загальновідомим та не потребує додаткового підтвердження Радою національної безпеки і оборони України та Президентом України, крім того він визнаний Кабінетом Міністрів України.

Факт, що підозрюваний ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України підтверджується матеріалами кримінального провадження, переліченими вище.

Висновки.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

З огляду на те, що у судовому засіданні знайшли своє підтвердження ті обставини, що ОСОБА_6 набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, підозра є обґрунтованою, доведення органом досудового розслідування наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також факт того, що сукупність доказів у своєму зв`язку вказують слідчому судді на достатність підстави вважати, що підозрюваний перебуває на тимчасово окупованій території України, його оголошено у розшук, слідчим суддею встановлено достатні підстави для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу за відсутності підозрюваного, відповідно до приписів ч. 6 ст. 193 КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжним заходом є тримання під вартою.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке входить до вищевказаного переліку, підозра є обґрунтованою, доведення органом досудового розслідування наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, до нього може бути застосований виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Зухвалість вищевказаного кримінального правопорушення свідчить про відсутність у підозрюваного будь - яких моральних, патріотичних та ідеологічних принципів, та дає підстави вважати, що ОСОБА_6 , розуміючи невідворотність покарання за вчинене ним діяння, намагатиметься у будь - який спосіб уникнути відповідальності.

Щодо застави.

Згідно з абз. 7 ч. 4 ст. 183 КК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Згідно з абз. 8 ч. 4 ст. 183 КК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке входить до переліку, перебуває на тимчасово окупованій території України, розмір застави слідчий суддя не визначає.

Інші питання.

Згідно ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі ч. 6 статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Визначення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, тобто визначення, таким чином строку тримання особи під вартою, здійснюється лише під час застосування щодо особи запобіжного заходу, що відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, можливе після затримання особи, а слідчий суддя, суд не пізніш як через сорок вісім годин з часу доставки такої особи до органу досудового розслідування, зобов`язаний розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід за обов`язкової присутності такого підозрюваного, обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 183, 193, 194, 197 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання - задовольнити.

В порядку ч. 6 ст. 193 КПК України обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, у кримінальному провадженні № 0000137, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.03.2025 року, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Роз`яснити, що згідно з положеннями ч. 6 ст.193 КПК України, після затримання особи і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки її до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановлює ухвалу.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Дана ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали доручити прокурору відділу Луганської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1