ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/5034/25 Номер провадження 11-сс/814/363/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

представника адвоката ОСОБА_7 ,

власника майна ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_7 в інтересах власника майна ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтава від 11 квітня 2025 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону та накладено арешт на виявлене та вилучене під час обшуку від 09.04.2025 року та 10.04.2025 року за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме:

- мобільний телефон „Galaxy A53 5G (модель SM-A536B/DS, серійний номер R5CT33K80BJ), ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 , із сім-карткою з номером НОМЕР_3 та сім-карткою номер якої не відображається;

- ноутбук „Asus (модель X712J, серійний номер 12MN7N0CV15F24929F) із зарядним пристроєм;

- грошові кошти: 27 700 доларів США, 18 200 Євро;

- копія висновку №57 від 10.03.2025 року на ім`я ОСОБА_9 на 1 арк.,

шляхом встановлення заборони користування, володіння та розпорядження.

Як вбачається зі змісту клопотання, СВ УСБУ в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000087 від 11.12.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.369-2 та ч.1 ст.114-1 КК України.

Відповідно до матеріалів провадження, начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) ОСОБА_10 , за попередньою змовою з головним спеціалістом відділу ОСОБА_11 та інспектором відділу обліку та мобілізації ОСОБА_8 , здійснюють пошук військовозобов`язаних осіб, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації та особливого періоду.

В подальшому, вказані особи здійснюють виготовлення пакетів документів про наявність у військовозобов`язаних захворювань та інших підстав, які надають можливість на відстрочку, з метою подальшого уникнення ними призову до лав ЗСУ під час мобілізації.

Сума неправомірної вигоди, яку отримують вказані співробітники ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) становить від 500 до 3 000 доларів США.

Крім того, дані особи за грошову винагороду видають довідки про тимчасовий військовий облік, які датуються 2022 роком і містять відтиск гербової печатки РТЦК та СП, а не Першого відділу (м.Хорол).

У рамках розслідування вказаного провадження, у період часу з 16.39 год. 09.04.2025 року до 00.43 год. 10.04.2025 року, на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтава від 09.04.2025 року, проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено та вилучено мобільний телефон з сім-картками, ноутбук, грошові кошти та документи.

Всі вищевказані матеріальні об`єкти та грошові кошти, вилучені під час обшуку, постановою слідчого від 10.04.2025 року визнано речовими доказами.

10.04.2025 року ОСОБА_12 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України.

З огляду на вказане, в ході досудового розслідування виникла необхідність у збереженні майна, яке є об`єктом кримінально-протиправних дій, а також може бути використано як доказ у кримінальному провадженні. Збереження майна на час проведення досудового розслідування можливе лише за умови накладення арешту на час проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя, посилаючись на положення ст.170 КПК України, вказав на наявність підстав вважати, що зазначене майно може мати відношення до вчинення кримінального правопорушення, а тому вважав за необхідне вжити заходи задля збереження речових доказів.

В поданій апеляційній скарзі представник власника майна просить ухвалу слідчого судді, в частині накладення арешту на грошові кошти, скасувати та постановити в цій частині нову, якою в задоволенні клопотання прокурора відмовити, оскільки не надано достатніх і належних доказів на обґрунтування необхідності накладення арешту на грошові кошти.

Зазначив, що вилучені грошові кошти належать ОСОБА_8 , який проживає у квартирі, де було проведено обшук. Вказані кошти є власними заощадженнями ОСОБА_8 , набуті у законний спосіб, відображені у щорічні декларації за 2023 рік та жодного відношення до кримінального провадження не мають, не відповідають ознакам ст.98 КПК України.

Заслухавши доповідача, представника ОСОБА_7 та власника майна ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу, думку прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною та обгрунтованою та просив залишити її без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до такого висновку.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, слідчий суддя у відповідності до положень ст.ст. 170, 173 КПК України з`ясував усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна, та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого.

Як вбачається із матеріалів провадження, виявлені під час обшуків грошові кошти визнано речовими доказами. З огляду на досліджені у судовому засіданні матеріали кримінального провадження, протокол обшуку від 09.04.2025 року, витяг з ЄРДР, є достатні підстави вважати, що грошові кошти можуть мати відношення до вчинення умисних дій, спрямованих на одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави; перешкоджання законній діяльності ЗСУ та інших військових формувань в особливий період та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Твердження апелянта про те, що вказані грошові кошти належать ОСОБА_8 , є його власними заощадженнями та набуті ним у законний спосіб, не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами.

Посилання апелянтів на декларацію про доходи ОСОБА_8 як на доказ належності останньому грошових коштів є необгрунтованими, оскільки в декларації ОСОБА_8 вказав, що станом на 31.12.203 року має кошти у сумі 2 200 000 грн., а під час обшуку у нього вилучено євро та долари США. Доказів, на підтвердження факту обміну цих коштів апелянт суду не надав.

Тому з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, передачі, відчуження вилученого майна на цьому етапі досудового розслідування необхідно накласти арешт. Отже, висновок слідчого судді про необхідність задоволення клопотання слідчого щодо арешту грошових коштів є правильним.

Враховуючи наведене, підстав для скасування ухвали слідчого судді колегія суддів не вбачає, в зв`язку з чим апеляційна скарга представника власника майна задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 в інтересах власника майна ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтава від 11 квітня 2025 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4