Справа № 192/356/25
Провадження № 1-кп/192/142/25
В И Р О К

Іменем України

02 червня 2025 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Солоне Дніпровського (Солонянського) району Дніпропетровської області кримінальне провадження №0001399, відомості про що внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 жовтня 2024 року відносно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Малинове Солонянського району Дніпропетровської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , має неповну середню освіту, громадянин України, офіційно не працевлаштований, має посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 20 червня 2022 року, військовозобов`язаний, одружений, має на утриманні 7 неповнолітніх дітей, не є інвалідом, раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 2861 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

представника потерпілих адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

28 жовтня 2024 року, приблизно о 18 годині 03 хвилини ОСОБА_3 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння (вміст алкоголю в крові 2,54 проміле), чим заздалегідь позбавив себе можливості правильно оцінювати дорожню обстановку і координувати свої дії, керуючи технічно справним автомобілем марки «Opel Omega», номерний знак НОМЕР_2 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_8 , здійснював рух у темний час доби по сухому дорожньому покриттю автодороги О041730 з боку с. Пшеничне у напрямку автодороги О041701 Дніпровського району Солонянської селишної територіальної громади Дніпропетровської області, проїжджа частина якої має по одній смузі для руху в кожному напрямку.

В цей же час, тобто о 18 годині 03 хвилини, по автодорозі О041701 з боку с. Новопокровка у напрямку с. Тритузне Дніпровського району Солонянської селищної територіальної громади Дніпропетровської області, рухався автомобіль марки «ВАЗ 21070», номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_9 , з двома пасажирами у салоні автомобіля, а саме: на передньому пасажирському сидінні - ОСОБА_10 та позаду за пасажиром справа - ОСОБА_5 .

Далі, водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «Opel Omega» номерний знак НОМЕР_2 , порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, але легковажно розраховуючи на відвернення наслідків, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя та здоров`я громадян, не маючи жодних перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпечного руху, не врахував дорожню обстановку, виконуючи виїзд на перехресті вправо з автодороги О041730 на автодорогу О041701 у напрямку с. Новопокровка, у порушення вимог п.п. 10.1. та 10.5. Правил дорожнього руху України, виїхав на зустрічну смугу, внаслідок чого допустив зіткнення передньою правою частиною керованого ним автомобіля марки «Ореl Omega» номерний знак НОМЕР_2 із передньою правою частиною автомобіля марки «ВАЗ 21070», номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_9 .

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «ВАЗ 21070», номерний знак НОМЕР_4 ОСОБА_10 , отримала наступні тілесні ушкодження: численні синці та садна голови та кінцівок; рвана рана лівого колінного суглобу; множинні переломи ребер по різним анатомічним лініям з темно-червоними крововиливами навколо; перелом 7-го грудного хребця з розривом спинного мозку та розходженням кісткових уламків, з темно-червоними крововиливами в оточуючі м`які тканини; перелом правої стегнової кістки у нижній третині з темно-червоними крововиливами в оточуючі м`які тканини; нерівномірне кровонаповнення внутрішніх органів з гемосепарацією в деяких судинах нирки, м`яких мозкових оболонок; периваскулярний набряк речовини головного мозку; клітини Краєвського у печінці; чередування ділянок емфіземи та дистелектазів у легенях; артеріолосклероз у м?яких мозкових оболонках; скупчення гематоксилінових кульок у поверхневих відділах кори головного мозку і довкола деяких судин речовини головного мозку.

Усі виявлені тілесні ушкодження утворилися прижиттєво, в короткий проміжок часу, незадовго до наступу смерті, від дії тупих твердих предметів або при ударах об такі, якими могли бути виступаючі частини салону легкового автомобіля, і у своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та перебувають в прямому причинному зв`язку з наступом смерті, яка настала на місці дорожньо-транспортної пригоди 28 жовтня 2024 о 18 годині 03 хвилини.

Водій автомобіля марки «ВАЗ 21070», номерний знак НОМЕР_4 ОСОБА_9 , отримав тілесні ушкодження у вигляді сумісної травми тіла: закритої травми грудної клітини з переломами 4, 5, 6-го ребер справа та 5, 6-го ребер зліва по передній поверхні, з явищами двобічного мінімального гідротораксу; закритої травми тазу з багатоуламковим переломом правої клубової кістки в проекції верхньої та частково задньої стінки кульшової западини зі зміщенням уламків та вивихом правої стегнової кістки.

За своїм характером виявлені тілесні ушкодження відноситься до середнього ступеню тяжкості, що зумовлюють тривалий розлад здоров`я, строком понад 21 день.

Дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 3 ст. 2861 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження та смерть потерпілого.

У судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що в жовтні 2024 року він був у с. Круте, де вживав горілку зі своїм знайомим. Після чого надвечір, коли стало темнішати, він сів за кермо автомобіля та поїхав по ґрунтовій дорозі, а перед виїздом на трасу подивився ліворуч та здійснив поворот праворуч, після якого відчув удар. Як саме сталося ДТП він не встиг зрозуміти, оскільки було темно та все сталося швидко. У судовому засіданні щиро вибачався перед потерпілими та визнав частково цивільні позови потерпілої ОСОБА_5 на 500 000 гривень та потерпілого ОСОБА_9 на 100 000 гривень. Жалкував про вчинене.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_7 в дебатах просив врахувати наявність крім щирого каяття та активного сприяння розкриттю злочину, в якості обставини яка пом`якшує покарання - наявність 7 дітей на утримання обвинуваченого та часткове відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_5 на суму 10 000 гривень. Також просив призначити мінімальне покарання у виді позбавлення волі та звільнити обвинуваченого від його відбування на підставі ст. 75 КК України.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні надала показання, згідно яких 28 жовтня 2024 року вона зі своїм чоловіком та зі своєю матір`ю ОСОБА_10 , будучи пристебнутими пасками безпеки, виїхали на автомобілі «ВАЗ» з с. Новопокровка в напрямку с. Тритузне. Дорожнє покриття було поганим, вуличне освітлення відсутнє, дощу не було. Раптово під час руху вона побачила різке світло попереду і відчула удар великої сили об автомобіль, а її мати почала просити про допомогу. Чоловік самостійно вийшов з автомобіля і одразу упав. Допомогти матері одразу не вдалось, оскільки були вигнуті передні пасажирські дверцята, а тому її деякий час не могли дістати з салону автомобіля. Після декількох спроб за допомогою сторонніх осіб, які зупинились задля допомоги, вони деблокували матір. Після чого з чоловіком викликали поліцію та швидку медичну допомогу, а на місце дорожньо-транспортної пригоди приїхала одразу поліція, потім швидка, яка констатувала смерть її матері. ОСОБА_3 з вибаченнями та пропозицією відшкодування шкоди не звертався. Лише в травні 2025 року перед судовим засіданням надійшла пропозиція від обвинуваченого про відшкодування завданої моральної шкоди, від отримання якої вона відмовилася. Цивільний позов підтримала, оскільки після ДТП її життя змінилося у зв`язку з втратою найріднішої людини, яка померла у неї на руках. Розмір завданої моральної шкоди оцінює в 632 000 гривень, з яких 32 000 гривень їй відшкодувала ПАТ «НАСК «ОРАНТА», яка застрахувала цивільно-правову відповідальність обвинуваченого. Просила стягнути з обвинуваченого 600 000 гривень.

Потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні надав показання, згідно яких 28 жовтня 2024 року приблизно о 17 години 25 хвилин - 17 години 35 хвилин вони з тещею та дружиною виїхали з с. Новопокровка, рухались з увімкненим ближнім та протитуманним світлом фар зі швидкістю 40-50 км/год через погане дорожнє покриття. Він та теща були пристебнуті паском безпеки. Приблизно через 2 2,5 км від с. Новопокровка перед поворотом на перехресті він відчув удар, а прийшовши до тями побачив, що його автомобіль димить з правого боку. Він самостійно вийшов із автомобіля і відчувши хруст в нозі одразу впав на коліна, а потім побачив що тещу зажало торпедою в салоні авто. Приблизно 18 годині 00 хвилини він повідомив на лінію «102» про лобове зіткнення в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Водія автомобіля «Opel» він не бачив, а по силуету особи, яка сиділа в автомобілі він був дуже схожий на ОСОБА_3 (чоловік невисокого зросту). До нього з вибаченнями та грошовим відшкодуванням ОСОБА_3 не звертався. Цивільний позов підтримав, оскільки після ДТП він обмежений у рухливості, не може працевлаштуватися та приблизно 20 000 гривень витрачає щомісяця на знеболювальні препарати, погано спить через болісні відчуття. Розмір завданої моральної шкоди оцінює в 400 000 гривень, а до ПАТ «НАСК «ОРАНТА», яка застрахувала цивільно-правову відповідальність обвинуваченого з заявою на виплату страхового відшкодування він не звертався. Просив стягнути з обвинуваченого 400 000 гривень.

Суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, кваліфікованого за ч. 3 ст. 2861 КК України підтверджується наступними письмовим доказами, які були досліджені судом, а саме:

-протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, план-схемою та таблицями зображень до нього від 28 жовтня 2024 року, з якого з`ясовано, що місцем дорожньо-транспортної пригоди, є автодорога О041701 «Тритузне - Новопокровка» з перехрестям автодороги О041730 «Пшеничне» Солонянського району Дніпропетровської області. Внаслідок зіткнення транспортних засобів, автомобіль марки «Opel Omega», номерний знак НОМЕР_2 отримав пошкодження локалізовані на передній частині автомобілю по всій його площині, з переходом на вітрове скло, передні крила та дах, характерно як для лобового зіткнення з іншим транспортним засобом. Автомобіль марки «ВАЗ 21070», номерний знак НОМЕР_4 отримав пошкодження, локалізовані на передній частині автомобіля в передній його проекції з рушінням спереду назад з концентрацією більш на передню праву частину автомобіля характерну як для пошкодження від лобового зіткнення із ударами автомобілів. Вказаний доказ підтверджує місце, дату та час ДТП, його характер та частково механізм зіткнення автомобілів;

-Висновком експерта № СЕ-19/104-24/44863-ІТ від 03 грудня 2024 року, згідно якого робоча гальмівна система автомобіля марки «ВАЗ 21070», номерний знак НОМЕР_4 на момент експертного огляду, знаходилася в працездатному стані, а рульове керування в непрацездатному стані внаслідок деформації частини кузова, яка виникла в момент ДТП через аварійне навантаження на кузов автомобіля;

-Висновком експерта № СЕ-19/104-24/44867-ІТ від 02 грудня 2024 року, згідно якого робоча гальмівна система автомобіля марки «Ореl Omega», номерний знак НОМЕР_2 на момент експертного огляду, знаходилася в працездатному стані, а рульове керування в непрацездатному стані внаслідок деформації частини кузова, яка виникла в момент ДТП через аварійне навантаження на кузов автомобіля;

-Висновком експерта № СЕ-19/104-24/44868-ІТ від 30 грудня 2024 року, згідно якого місце зіткнення розташоване на лівій стороні проїзної частини автодороги О041730 «Тритузне-Новопокровка» перед подряпинами за напрямком руху в бік с. Новопокровка. В даному випадку мало місце контактування передньої правої частини автомобіля марки «Ореl Omega», номерний знак НОМЕР_2 з передньою правою частиною автомобіля марки «ВАЗ 21070», номерний знак НОМЕР_4 ;

-Висновком експерта № СЕ-19/113-25/484-ІТ від 21 січня 2025 року, згідно якого у ДТП водію автомобіля марки «Ореl Omega», номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_3 слід було керуватися технічними вимогами п.п. 10.1, 10.5, 12.2 Правил дорожнього руху, а водію автомобіля марки «ВАЗ 21070», номерний знак НОМЕР_4 ОСОБА_9 слід було керуватися вимогами п.п. 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху. В діях водія автомобіля марки «Ореl Omega», номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_3 вбачаються невідповідності технічним вимогам п.п. 10.1, 10.5 Правил дорожнього руху, а вказані невідповідності перебувають у прямому причинному зв`язку з подією ДТП;

-Протоколом проведення слідчого експерименту від 19 грудня 2024 року, згідно якого ОСОБА_3 в якості підозрюваного повідомив, що пам`ятає як ввечері 28 жовтня 2024 року він рухався за кермом автомобіля марки «Ореl Omega», номерний знак НОМЕР_2 з боку с. Пшеничне на швидкості приблизно 40 км/год та під`їхав до перехрестя з автодорогою «Тритузне-Новопрокровка», де йому потрібно було повернути праворуч. Після цього пам`ятає лише світло фар, і втрату свідомості. Після того, як прийшов до тями, то він стояв біля свого авто. Також повідомив, що перебував у стані алкогольного сп`яніння;

-Висновком експерта № 630 від 20 січня 2025 року, згідно якого в доставленому зразку крові ОСОБА_3 виявлено етиловий спирт у концентрації 2,54 проміле;

-Висновком експерта №168Е від 18 листопада 2024 року, згідно якого у ОСОБА_10 виявлені наступні тілесні ушкодження: численні синці та садна голови та кінцівок; рвана рана лівого колінного суглобу; множинні переломи ребер по різним анатомічним лініям з темно-червоними крововиливами навколо; перелом 7-го грудного хребця з розривом спинного мозку та розходженням кісткових уламків, з темно-червоними крововиливами в оточуючі м`які тканини; перелом правої стегнової кістки у нижній третині з темно-червоними крововиливами в оточуючі м`які тканини; нерівномірне кровонаповнення внутрішніх органів з гемосепарацією в деяких судинах нирки, м`яких мозкових оболонок; периваскулярний набряк речовини головного мозку; клітини Краєвського у печінці; чередування ділянок емфіземи та дистелектазів у легенях; артеріолосклероз у м?яких мозкових оболонках; скупчення гематоксилінових кульок у поверхневих відділах кори головного мозку і довкола деяких судин речовини головного мозку. Усі виявлені тілесні ушкодження утворилися прижиттєво, в короткий проміжок часу, незадовго до наступу смерті, від дії тупих твердих предметів або при ударах об такі, якими могли бути виступаючі частини салону легкового автомобіля, і у своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та перебувають в прямому причинному зв`язку з наступом смерті, яка настала за 3-5 годин до моменту огляду трупа на місці події, а саме з 18 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин 28 жовтня 2024 року;

-Висновком експерта №260е/40 від 28 січня 2025 року, згідно якого у ОСОБА_9 виявлені наступні тілесні ушкодження: закрита травма грудної клітини з переломами 4, 5, 6-го ребер справа та 5, 6-го ребер зліва по передній поверхні, з явищами двобічного мінімального гідротораксу; закрита травма тазу з багатоуламковим переломом правої клубової кістки в проекції верхньої та частково задньої стінки кульшової западини зі зміщенням уламків та вивихом правої стегнової кістки. За своїм характером виявлені тілесні ушкодження відноситься до середнього ступеню тяжкості, що зумовлюють тривалий розлад здоров`я, строком понад 21 день;

-постановою про приєднання предметів до кримінального провадження як речових доказів від 08 листопада 2021 року, згідно якої автомобіль марки «ВАЗ-21063», номерний знак НОМЕР_5 приєднано до кримінального провадження як речовий доказ (а.с. 39, т.1).

Відповідно до вимог ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку і прийшов до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_3 у пред`явленому обвинуваченні.

Досліджені судом письмові докази узгоджуються з показаннями обвинуваченого та потерпілих, є логічними та послідовними. Тому суд вважає, що вказані докази є належними та достатніми для висновку про повне доведення вини ОСОБА_11 .

Стороною обвинувачення в обвинувальному акті як обставину, яка пом`якшує покарання зазначено - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставини, які обтяжують покарання - не встановлені.

Суд, оцінивши позицію обвинуваченого до скоєного, а також те, що він вину визнав вважає, що в даній справі наявна така обставина, яка пом`якшує покарання щире каяття, оскільки щире каяття, характеризуючи ставлення винної особи до вчиненого ним кримінального правопорушення означає, що особа визнає свою вину, дає правдиві показання, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює вчинене, бажає виправити ситуацію, що склалася, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Суд вважає, що оскільки ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину визнав повністю вибачився перед потерпілими, щиро жалкував про вчинене, частково відшкодував завдану ОСОБА_5 моральну шкоду на суму 10 000 гривень, давав правдиві покарання, негативно оцінює вчинене ним діяння, тому така обставина як щире каяття наявна в даній справі.

Суд зазначає, що під активним сприянням розкриттю злочину слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи, при цьому таке сприяння має бути активним та певною мірою ініціативним.

Дослідивши надані докази суд вважає, що в даній справі також наявна і така обставина, яка пом`якшує покарання як активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_3 під час досудового розслідування добровільно приймав активну участь в проведенні слідчого експерименту та у проведенні всіх інших слідчих дій, а його дії мали високу інтенсивність, ефективність та значну процесуальну цінність. Вказані обставини на думку суду свідчать про активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

У зв`язку з вказаним суд вважає, що така обставина, яка пом`якшує покарання активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення також наявна в справі.

Також суд вважає, що в даній справі не встановлені і будь-які інші обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому, оскільки перебування на утриманні обвинуваченого 7 дітей на думку суду не може вважатися обставиною, яка пом`якшує покарання у зв`язку з тим, що у свідоцтвах про народження дітей батьками вказані ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 (а.с.7-14). Надання суду копії посвідчення багатодітної родини не доводить той факт, що всі семеро дітей перебувають саме на утриманні обвинуваченого. Тому суд не може визнати вказану обставину такою, що пом`якшує покарання, про що просив захисник обвинуваченого.

Також суд вважає, що в даній справі відсутні обставини, які обтяжують покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не перебуває в реєстрі наркологічних та психіатричних хворих, є військовозобов`язаним, двічі був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.19, т.2), що не мало виховного впливу на обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Суд, вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 , реалізовуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання вважає, що виправлення обвинуваченого в даному випадку не можливе без його ізоляції від суспільства, а тому вважає, що призначення покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років буде достатнім для його виправлення, оскільки обвинувачений свою вину визнав, частково відшкодував ОСОБА_5 моральну шкоду. При призначенні покарання судом враховано думку потерпілої ОСОБА_5 , проте така думка не є вирішальною. Суд вважає, що призначення покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років, про що просив прокурор в дебатах, є занадто суворим з огляду на всі обставини справи, зокрема на щире каяття та наявність обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які його обтяжують.

Підстави для застосування правил ст. 69 КК України відсутні. Також відсутні підстави і для застосування ст. 75 КК України, про що просив захисник обвинуваченого, з огляду на те, що ч. 1 вказаної статті прямо передбачає неможливість звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку засудження за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_3 додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, яке він отримав 20 червня 2022 року строком до 20 червня 2052 року (а.с.20, т.2), суд вважає, що призначення такого покарання є доцільним з огляду на суспільну небезпеку вчиненого ним кримінального правопорушення. Вирішуючи питання про строк додаткового покарання, суд вважає, що доцільним є позбавлення обвинуваченого права керування транспортними засобами строком на 10 років, про що також просив прокурор в дебатах.

При вирішенні долі речових доказів суд враховує положення ч. 9 ст. 100 КПК України, згідно якої питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Постановою від 28 жовтня 2024 року автомобіль марки «Ореl Omega», номерний знак НОМЕР_2 було визнано речовим доказом, який залишений на зберігання на майданчику тимчасвого тримання ВП № 1 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області (а.с.138). Враховуючи те, що вказаний автомобіль згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_8 , а фактичним його володільцем є обвинувачений, тому автомобіль слід повернути ОСОБА_3 , у зв`язку з чим арешт, застосований ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2024 року слід скасувати.

Постановою від 28 жовтня 2024 року автомобіль марки «ВАЗ 21070», номерний знак НОМЕР_4 було визнано речовим доказом, який залишений на зберігання на майданчику тимчасвого тримання ВП № 1 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області (а.с.144). Враховуючи те, що вказаний автомобіль згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 належить ОСОБА_15 , а фактичним його володільцем є потерпілий, тому автомобіль слід повернути потерпілому ОСОБА_9 у зв`язку з чим арешт, застосований ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2024 року слід скасувати.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Згідно довідок про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженню №0001399, витрати на проведення судових експертиз технічного стану ТЗ, оформлених Висновками експертів № СЕ-19/104-24/44863-ІТ від 03 грудня 2024 року, № СЕ-19/104-24/44867-ІТ від 02 грудня 2024 року склали 6 367 гривень 20 копійок, а на проведення судової трасологічної експертизи, оформленої Висновком експерта № СЕ-19/104-24/44868-ІТ від 30 грудня 2024 року склали 3 183 гривні 60 копійок. Витрати на проведення судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/113-25/484-ІТ від 21 січня 2025 року склали 2 287 гривень 70 копійок. Вказані витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2024 року до обвинуваченого було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 27 грудня 2024 року з визначенням застави в розмірі 242 240 гривень, а ухвалою від 26 грудня 2024 року такий строк було продовжено до 25 лютого 2025 року з визначенням застави в розмірі 121 120 гривень.

Ухвалами Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2025 року строк тримання під вартою було продовжено до 18 квітня 2025 року, а ухвалою від 14 квітня 2025 року до 12 червня 2025 року.

Згідно протоколу затримання, ОСОБА_3 був затриманий 28 жовтня 2024 року (а.с.222-225, т.1).

Суд вважає необхідним застосувати правила ч. 5 ст. 72 КК України, згідно якої один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі, а строк покарання рахувати з дати затримання ОСОБА_3 тобто з 28 жовтня 2024 року (а.с.222-225, т.1).

Підстави для зміни або скасування даного виду запобіжного заходу відсутні, а тому відповідно до ст. 331 КПК України такий строк слід продовжити до набрання вироком законної сили, але не більше ніж на 60 днів.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

З огляду на те, що до арештованого майна не може бути застосована спецконфіскація, тому арешт, застосований ухвалами слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2024 року на транспортний засіб марки «Ореl Omega», номерний знак НОМЕР_2 та на транспортний засіб марки «ВАЗ-21063», номерний знак НОМЕР_5 - слід скасувати.

Вирішуючи цивільні позови потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_5 суд вважає, що такі цивільні позови підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Так, до початку судового розгляду потерпілими подано цивільні позови, згідно яких ОСОБА_5 оцінює розмір завданої їй кримінальним правопорушенням моральної шкоди в 632 000 гривень, з яких 32 000 гривень відшкодувала ПАТ «НАСК «ОРАНТА», яка застрахувала цивільно-правову відповідальність обвинуваченого. Тому просила стягнути з обвинуваченого 600 000 гривень, а останній визнав частково цивільний позов потерпілої на суму 500 000 гривень. Потерпілий ОСОБА_9 оцінює розмір завданої йому кримінальним правопорушенням моральної шкоди в 400 000 гривень, а до ПАТ «НАСК «ОРАНТА», яка застрахувала цивільно-правову відповідальність обвинуваченого з заявою на виплату страхового відшкодування він не звертався. Тому просив стягнути з обвинуваченого 400 000 гривень, а останній визнав частково цивільний позов потерпілої на суму 100 000 гривень.

Відповідно до ст. 127 КПК України - шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю чи частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно роз`яснень, які містяться у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року, розмір відшкодування моральної шкоди повинен визначатися судом залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має керуватися засадами розумності, виваженості, та справедливості.

Згідно роз`яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року, з подальшими змінами, "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили.

При визначені розміру завданої моральної шкоди суд враховує ступінь фізичних і моральних страждань ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , їх тривалість і тяжкість, істотність вимушених змін у їх життєвих стосунках, які обумовлені у ОСОБА_5 втратою найріднішої людини матері потерпілої, яку потерпіла дуже емоційно переживає. Також суд враховує ту обставину, що потерпіла була очевидцем подій ДТП, а мати померла на її руках. Відносно потерпілого ОСОБА_9 суд враховує те, що в результаті ДТП останній отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, на даний час проходить курс реабілітації, щоденно відчуває біль, позбавлений можливості повноцінно працювати та жити, оскільки обмежений у рухливості.

Судом встановлено, що ПАТ «НАСК «ОРАНТА», яка застрахувала цивільно-правову відповідальність обвинуваченого (а.с.65, т.1), здійснила виплату страхового відшкодування моральної шкоди ОСОБА_5 на суму 32 000 гривень (а.с.66, т.1). Потерпілий ОСОБА_9 із заявою про виплату страхового відшкодування до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» не звертався.

Оцінивши всі обставини справи суд приходить до висновку, що протиправними діями ОСОБА_3 було завдано моральну шкоду потерпілим.

Суд під час вирішення питання про розмір грошової компенсації за завдану моральну шкоду враховує позицію ВС, яка викладена в п. 67 постанови від 23 жовтня 2024 року у справі № 293/174/23, згідно якої розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.

Тому суд зазначає, що грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, оскільки визначити грошовий еквівалент моральних страждань, спричинених втратою рідної людини, отриманням тілесних ушкоджень не можливо.

При визначенні розміру грошової компенсації моральної шкоди потерпілим, судом враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілих та позбавлення їх можливості реалізації, ступінь вини ОСОБА_3 , протиправними діями якого завдана моральна шкода, та інші обставини, які мають істотне значення, а також вимоги розумності і справедливості.

Розмір відшкодування моральної шкоди не є сталою величиною, а визначається судом у кожному конкретному випадку з урахуванням всіх обставин справи. Тому розмір завданої моральної шкоди потерпілій ОСОБА_5 суд оцінює в 532 000 гривень у зв`язку з тим, що така шкода завдана смертю матері, а розмір завданої моральної шкоди потерпілому ОСОБА_9 суд оцінює в 116 000 гривень у зв`язку з тим, що така шкода завдана отриманням тілесних ушкоджень.

Відповідно до положень ст. 261 Закону України «Про страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції на дату ДТП, страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Згідно копії поліса серії АТ № 4723419 (а.с.65, т.1) максимальна страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю становить 320 000 гривень. Тобто розмір страхової виплати потерпілому ОСОБА_9 моральної шкоди може становити 16 000 гривень. Разом з тим ОСОБА_9 до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування моральної шкоди не звертався.

Тому суд вважає, що розмір грошової компенсації моральної шкоди повинен бути зменшений на суму страхового відшкодування як потерпілій ОСОБА_5 , так і потерпілому ОСОБА_9 , а тому з обвинуваченого слід стягнути 500 000 гривень моральної шкоди, завданої ОСОБА_5 та 100 000 гривень моральної шкоди, завданої ОСОБА_9 , а обвинувачений визнав цивільні позові в цій частині. На думку суду вказані розміри є достатніми та справедливими.

На підставі вищевикладеного, позовні вимоги за цивільним позовом слід задовольнити частково.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 10 (десять) років.

Строк основного покарання рахувати з 28 жовтня 2024 року, зарахувавши таким чином в строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку, що одному дню позбавлення волі дорівнює один день попереднього ув`язнення.

Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 завдану кримінальним правопорушенням моральну шкоду в розмірі 500 000 (п`ятсот тисяч) гривень 00 копійок, відмовивши в задоволенні решти цивільного позову.

Цивільний позов ОСОБА_9 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_9 завдану кримінальним правопорушенням моральну шкоду в розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень 00 копійок, відмовивши в задоволенні решти цивільного позову.

Речові докази:

-транспортний засіб марки «Ореl Omega», номерний знак НОМЕР_2 повернути володільцю ОСОБА_3 ;

-транспортний засіб марки «ВАЗ-21063», номерний знак НОМЕР_5 повернути володільцю ОСОБА_9 .

Стягнути з ОСОБА_3 11 937 (одинадцять тисяч дев`ятсот тридцять сім) гривень 87 копійок документально підтверджених витрат на залучення експертів в дохід державного бюджету.

Строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_3 , продовженого ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2025 року продовжити до набрання вироком законної сили, але не більше ніж на 60 днів з дня ухвалення вироку.

Скасувати арешт, застосований згідно ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2024 року на транспортний засіб марки «Ореl Omega», номерний знак НОМЕР_2 , володільцем якого є ОСОБА_3 .

Скасувати арешт, застосований згідно ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2024 року на транспортний засіб марки «ВАЗ-21063», номерний знак НОМЕР_5 , володільцем якого є ОСОБА_9 , а власником ОСОБА_15 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, потерпілим, їх представнику, обвинуваченому та його захиснику.

Суддя ОСОБА_1