Справа № 464/2659/25
пр.№ 1-кс/464/511/25
УХВАЛА

про арешт майна

25 квітня 2025 року м. Львів

Слідчий суддя Сихівського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000334 від 16.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

слідчий СВ ВП №2 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000334 від 16.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, в якому просить накласти арешт на пазувальний фрезер «NFU 50» серійний номер двигуна 1477470, та деталі які входять в його комплектацію.

Клопотання обґрунтоване тим, що 16.04.2025 до ВП №2 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області надійшла заява ОСОБА_5 про те, що невідома особа, під час дії воєнного стану, таємно викрала пазувальний фрезер «NFU 50» №1477470, який знаходився в складському приміщенні ТОВ «БУДФРАНК», що за адресою: м. Львів, вул. Стрийська, 45, чим спричинила шкоду на суму 117 059,00 грн.

27.03.2025 потерпілий, гортаючи «ОЛХ», знайшов оголошення про продаж викраденого пазувального фрезера, оскільки на ньому був наявний відповідний серійний номер двигуна, та 15.04.2025 вирішив придбати його в людини, яка розмістила оголошення, шляхом відправки через службу доставки «Нова Пошта».

Відомості про вчинення даного кримінального правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000334 від 16.04.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В ході виконання ухвали слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова 22.04.2025 виявлено і вилучено протоколом тимчасового доступу до речей і документів пазувальний фрезер «NFU 50» серійний номер двигуна 1477470 із приміщення ТОВ «Нова Пошта» відділення №3, що за адресою: м. Львів, вул. Угорська, 22, який визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги те, що вказані предмети є речовими доказами у даному кримінальному провадженні та мають суттєве значення для проведення досудового розслідування, а також з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, знищення, перетворення, відчуження, для забезпечення виконання даних процесуальних рішень, просить клопотання задовольнити.

Слідчий ОСОБА_3 судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з заявою про проведення розгляду клопотання за її відсутності, клопотання підтримує в повному обсязі та просить таке задовольнити.

Власник майна ФОП ОСОБА_6 , особа, у володінні якої знаходилось майно, ТОВ «Нова Пошта» в судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином.

Неприбуття осіб, визначених ч. 1 ст. 172 КПК України, у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, відтак на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до переконання, що таке підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України).

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст. 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Так, клопотання про накладення арешту містить обставини, визначені ч. 2 ст. 171 КПК України, та подано слідчим у строк, передбачений ч. 5 ст. 171 КПК України.

Майно, на яке слід накласти арешт, має значення для забезпечення збереження доказів даного кримінального провадження та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Таким чином, враховуючи положення ч. 2 ст. 167, ч. 2 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на вказане вище майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Як вбачається з витягу з ЄРДР, 16.04.2025 внесено відомості до реєстру за №0000334, правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 4 ст. 185 КК України.

Матеріалами клопотання підтверджується, що 22.04.2025 в ході проведення тимчасового доступу до речей і документів на підставі ухвали слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова із приміщення ТОВ «Нова Пошта» (відділення №3, м. Львів, вул. Угорська, 22) вилучено документів пазувальний фрезер «NFU 50» серійний номер двигуна 1477470.

Згідно з постановою про визнання і прилучення до справи речових доказів від 22.04.2025, вищевказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000334 від 16.04.2025.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про те, що стороною досудового розслідування доведено, що СВ ВП №2 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000334 від 16.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, доступ до майна, на який слід накласти арешт, отримано в порядку, визначеному КПК України, такі є речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Окрім цього, слідчим доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Виходячи з викладеного, приходжу до висновку про необхідність задоволення поданого клопотання, оскільки арешт майна в даному випадку є необхідний для встановлення обставин у кримінальному провадженні та збереження речового доказу, що достатньою мірою відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 107, 117, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

клопотання задовольнити.

Накласти арешт на пазувальний фрезер «NFU 50» серійний номер двигуна 1477470 та деталі, які входять в його комплектацію, шляхом заборони розпорядження та користування таким майном.

Передати майно, на яке накладено арешт, на зберігання слідчим у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000334 від 16.04.2025.

Ухвала підлягає до виконання слідчим, прокурором у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000334 від 16.04.2025.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 25 квітня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1