Зіньківський районний суд Полтавської області
_________________________________________________________________________________
Справа № 530/716/25
Номер провадження 1-кс/530/227/25
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.06.2025 р. м. Зіньків
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи визначено слідчого суддю Зіньківського районного суду ОСОБА_4 ..
Ухвалою слідчого судді Зіньківського районного суду Полтавської області ОСОБА_4 було задоволено вимогу ОСОБА_5 про відвід слідчого судді Зіньківського районного суду ОСОБА_1 від розгляду вказаної скарги з підстав недовіри.
Скарга, згідно протоколу повторного автоматизованого визначення слідчого судді від 21.04.2025, надійшла до провадження слідчого судді Зіньківського районного суду Полтавської області ОСОБА_4 , який прийняв її до свого провадження та призначив до розгляду ухвалою від 22.04.2025.
23.04.2025 прокурором Диканської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 заявлено відвід слідчому судді Зіньківського районного суду Полтавської області ОСОБА_4 з мотивів безпідставного задоволення ним заяви про відвід слідчого судді ОСОБА_1 від розгляду скарги, що на його думку було незаконно та з підстав відкриття провадження за скаргою ОСОБА_5 за відсутності таких підстав.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу визначення судді від 23.04.2025 заява надійшла до провадження судді Зіньківського районного суду ОСОБА_1 для розгляду заяви щодо відводу слідчого судді ОСОБА_4 ..
24 квітня 2025 року слідчий суддя Зіньківського районного суду ОСОБА_1 заявила самовідвід від розгляду заяви прокурора ОСОБА_3 про відвід слідчому судді ОСОБА_4 за вказаною скаргою з тих підстав, що її було відведено суддею ОСОБА_4 від розгляду вказаної скарги.
Згідно протоколу повторного автоматизованого визначення слідчого судді від 24.04.2025 справа надійшла до провадження слідчого судді Зіньківського районного суду ОСОБА_4 для розгляду заяви щодо самовідводу слідчого судді ОСОБА_1 ..
25 квітня 2025 року слідчим суддею ОСОБА_4 було заявлено самовідвід від розгляду заяви щодо самовідводу слідчого судді ОСОБА_1 , оскільки не вирішено питання про відвід, заявлений йому прокурором Диканської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , що може викликати сумніви у його об`єктивності та неупередженості, як головуючого по справі.
23.04.2025 року від прокурора Диканської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 надійшла заява про відвід по справі судді ОСОБА_4 , з мотивів безпідставного задоволення ним заяви про відвід слідчого судді ОСОБА_1 від розгляду скарги, що на його думку було незаконно та з підстав відкриття провадження за скаргою ОСОБА_5 за відсутності таких підстав.
В судове засідання ОСОБА_6 , суддя ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 не з`явилися, повідомлені про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку.
Вивчивши заяву про відвід, суд вважає, що заява про відвід судді ОСОБА_4 є такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
У відповідності до ст. 9 Конституції України, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод є частиною національного законодавства і підлягає застосуванню.
Відповідно до ч.1 ст.75 КПК України слідчий - суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні : якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
У справі «Фей проти Австрії» ЄСПЛ вказав, що неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).
Заявляючи відвід судді, прокурор Диканської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 посилається на те, що суддя ОСОБА_4 безпідставно задовольнив заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_1 від розгляду скарги, що на його думку було незаконно та з підстав відкриття провадження за скаргою ОСОБА_5 за відсутності таких підстав.
Статтею 75 КПК України передбачено обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні.
Згідно ч. 4, 5 ст. 80 КПК України заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.
Заява про відвід повинна бути мотивована, а відтак має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність. Вимога мотивувати відвід означає, що особа, яка його заявила, повинна викласти відомі їй обставини, з якими вона пов`язує необхідність усунення слідчого судді, судді від участі у судовому провадженні.
Згідно з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.
Тобто, наявність у осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, заперечень, сумнівів щодо правильності та відповідності процесуальних дій судді протягом розгляду та судових рішень чинному законодавству України не можуть бути підставою згідно з ст.ст. 75, 76 КПК України для відводу судді, всі ці заперечення можуть бути викладені цими особами в апеляційній скарзі у разі незгоди з прийнятим судовим рішенням.
Відповідно до ст. 321 КПК України, виключно головуючий у судовому засіданні керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, усуваючи з судового розгляду все, що не має значення для кримінального провадження.
Як вбачається з заявленого відводу, у прокурора виникли сумніви в неупередженості та об`єктивності діяльності судді, а саме посилається на те, що суддею ОСОБА_4 було безпідставно задоволено заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_1 від розгляду скарги, що на думку прокурора було незаконно та відкрив провадження за скаргою ОСОБА_5 за відсутності таких підстав.
Водночас, заявлений відвід не може обґрунтовуватися незгодою сторони з рішеннями судді, оскільки вказане саме по собі не свідчить про легітимні сумніви в неупередженості.
Однак, ані незгода з процесуальними діями слідчої судді, ані судові рішення постановлені такою суддею, не можуть бути підставою для його відводу. Протилежне трактування принципу неупередженості суду та інституту відводу суперечить засадам судочинства та незалежності судді, а також містить потенційні ризики з точки зору наслідків для судової практики.
У випадку наявності незгоди з рішеннями судді, КПК України встановлює засаду забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності
Аналізуючи вказані твердження прокурора, суд виходить з того, що неупередженість суду є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя, з метою дотримання якої учасники судового провадження наділені правом заявити відвід, який відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України повинен бути вмотивованим.
За усталеною практикою Європейського суду з прав людини, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (п. 50 рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України»).
При цьому, сама по собі заява про відвід не є безумовною підставою для відсторонення складу суду від участі у кримінальному провадженні. Позиція особи, яка заявляє відвід, має важливе, але не вирішальне значення, адже визначальним фактором є можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими (п. 44 рішення у справі «Веттштайн проти Швейцарії»).
Таким чином, особиста безсторонність суду презюмується, доки на підставі доказів не буде встановлена наявність виправданих побоювань щодо неупередженості судді.
При цьому, наявність безсторонності для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за суб`єктивним критерієм, який передбачає оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу (рішення від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта» (Hauschildt Case), заява № 11/1987/134/188, § 46).
З вказаного вбачається, що заява про відвід має бути вмотивованою, тобто не формальною і не такою, що містить загальні чи абстрактні припущення про можливу упередженість поведінки та/або рішень судді в майбутньому. Така заява повинна містити посилання на достатні фактичні дані, які викликають обґрунтований сумнів у неупередженості судді при розгляді конкретної судової справи.
Враховуючи, що суду не надано доказів наявності підстав, які б викликали сумнів у неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 , оскільки не вбачається будь-яких обставин, які б свідчили про упередженість та необ`єктивність судді при розгляді даного кримінального провадження, а отже підстави для задоволення відводу відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.75, 76, 80, 81, 107, 369-372,392 КПК України, суд,-
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя - ОСОБА_1