УХВАЛА

19 червня 2025 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4

захисника підозрюваної ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Рівненській області підполковника юстиції ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_7 про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні за №0000038 від 06.02.2024 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 111-1КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання старшого слідчий в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Рівненській області підполковника юстиції ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_7 про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні за №0000038 від 06.02.2024 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 111-1КК України.

В обґрунтуванні клопотання зазначає, що слідчим відділом Управління проводиться досудове розслідування у даному кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

Так, Відповідно до Конституції України, Україна є суверенною і незалежною, суверенітет якої поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україната міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права, представники державної влади російської федерації (далі- рф), діючи всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та міжнародний збройний конфлікт проти України, та віддали відповідні накази на вторгнення підрозділів збройних сил рф на територію України з метою її незаконного збройного захоплення та подальшої військової окупації.

Збройна агресія рф розпочалась з неоголошених і прихованих вторгнень на територію України підрозділів збройних сил та інших силових відомств рф, а також шляхом організації та підтримки терористичної діяльності, в тому числі терористичних організацій «луганська народна республіка» та «донецька народна республіка», а з 24.02.2022 переросла в міжнародний збройний конфлікт.

Факт повномасштабного збройного вторгнення на територію України не приховувався владою рф, а також встановлений рішеннями міжнародних організацій, зокрема резолюцією Генеральної Асамблеї ООН ES-11/1 від 02.03.2022 «Про агресію проти України», п. п. 1, 3 Висновку 300(2022) Парламентської Асамблеї Ради Європи «Наслідки агресії Російської Федерації проти України», п. п. 17, 18 наказу Міжнародного Суду ООН від 16.03.2022 за клопотанням про вжиття тимчасових заходів у справі «Звинувачення в геноциді відповідно до Конвенції про запобігання злочину геноциду та покарання за нього (Україна проти рф та ін.)».

Таким чином, з початку окупації рф чинить злочини агресії проти України та здійснює тимчасову окупацію частини її території за допомогою збройних формувань, що складаються з регулярних з`єднань і підрозділів, підпорядкованих міністерству оборони рф, підрозділів та спеціальних формувань, підпорядкованих іншим силовим відомствам рф, їхніх радників, інструкторів та іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих рф, а також за допомогою окупаційної адміністрації рф, яку складають її державні органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, та підконтрольні рф самопроголошені органи (терористичні організації «донецька народна республіка» та «луганська народна республіка»), які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України.

24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, який діє по даний час.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 (в редакції від 19.05.2024, далі за текстом Закон №1207-VII), тимчасово окупована рф територія України (далі тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Тимчасова окупація рф територій України, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для рф жодних територіальних прав.

Тимчасово окупованою територією, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону №1207-VII, є частини території України, в межах яких збройні формування рф та окупаційна адміністрація рф встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 (в редакції від 27.12.2024) «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», вся територія Автономної Республіки Крим включена до переліку територій, які тимчасово окуповані рф з 20.02.2014 по даний час.

Після остаточної військової окупації території Автономної Республіки Крим, представниками збройних формувань рф фактично узурповано всі владні повноваження на тимчасово окупованій території шляхом збройного захоплення адміністративних будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, встановлення інституту військових комендатур, запровадження тотального контролю та жорсткого управління у всіх сферах життєдіяльності громади, фактичної ліквідації приватної власності, свободи слова, пересування та волевиявлення, а також шляхом повсякденного залякування населення, застосування фізичного і психологічного впливу до окремих категорій суспільства та верств населення, в тому числі шляхом незаконного позбавлення волі діючих представників органів державної влади України та місцевого самоврядування.

У подальшому, на окупованій території Автономної Республіки Крим, представники окупаційної адміністрації, з метою забезпечення управління вказаною територією, а також побудови такої системи органів влади, що відповідає законодавству російської федерації, відповідно до ст. 35 федерального закону від 06.10.2003 «Про загальні принципи організації місцевого самоврядування в російській федерації», ст. 27 Закону Республіки Крим від 21.08.2014 №54-ЗРК «Про основи місцевого самоуправління в Республіці Крим», та інших законодавчих актів, утворили, серед інших органів влади, Красноперекопську міську раду Республіки Крим.

Відповідно до Положення про Красноперекопську міську раду Республіки Крим в редакції від 28.02.2019 (далі - Положення), «Красноперекопська міська рада є представницьким органом муніципального утворення міського округу Красноперекопськ Республіки Крим, що діє від імені та в інтересах всього населення муніципального утворення міський округ Красноперекопськ Республіки Крим, що складається з депутатів, які обираються на муніципальних виборах, відповідно до законодавства. Міська рада володіє правами юридичної особи, має печатки та штампи зі своїм найменуванням, бланки зі своїми реквізитами, рахунок у відповідному уповноваженому органі та є отримувачем бюджетних коштів. Міська рада підлягає державній реєстрації як юридична особа в порядку, визначеному федеральним законом. Міська рада, як юридична особа, діє на основі загальних для представницьких органів місцевого самоуправління положень федерального законодавства та бере учать в цивільних правовідносинах від муніципального утворення міський округ Красноперекопськ Республіки Крим, відповідно до цивільного законодавства і в межах наданих повноважень, визначених Статутом муніципального утворення міський округ Красноперекопськ Республіки Крим. Міська рада укладає договори на придбання товарів, робіт (послуг) для своїх потреб, виступає в межах своєї компетенції позивачем та відповідачем в суді в інтересах та від імені міського округу.

Також, відповідно до вказаного вище Положення, до повноважень голови Красноперекопської міської ради, серед іншого, входить:

- організація роботи міської ради;

- як голова муніципального утворення є вищою посадовою особою муніципального утворення;

- є виборною посадовою особою міської ради, що займає муніципальну посаду та здійснює свою діяльність на постійній основі;

- представляє міську раду у відношеннях з органами державної влади, органами міського самоврядування інших муніципальних утворень, органами територіального громадського самоуправління, з підприємствами, установами та організаціями, громадськими об`єднаннями, а також з населенням міського округу;

- організовує діяльність міської ради, її органів та депутатів, скликає засідання міської ради і визначає дату, час, місце їх проведення;

- здійснює керівництво підготовкою засідань міської ради, постійних та тимчасових депутатських комісій міської ради та питань, що виносяться на їх розгляд, депутатських слухань та інших заходів, що проводяться міською радою;

- формує та підписує проект повістки засідання міської ради;

- представляє для обрання на засіданні міської радикандидатуру заступника голови міської ради, пропонує кандидатури інших посадових осіб органів місцевого самоуправління міського округу;

- головує на засіданнях міської ради, відає внутрішнім розпорядком міської ради;

- підписує рішення міської ради, видає постанови та розпорядження, в межах своїх повноважень, протоколи засідань, договори та інші документи міської ради, відповідно до Статуту міського округу та Регламенту міської ради;

- бере участь в роботі постійних депутатських комісій та тимчасових комісій міської ради;

- головує на спільних засіданнях постійних депутатських комісій та тимчасових комісій міської ради;

- організовує та координує юридичне, інформаційне, організаційно-технічне та господарське забезпечення діяльності міської ради.

У свою чергу, заступник голови міської ради, відповідно до вказаного Положення:

- обирається з числа депутатів за пропозицією голови Красноперекопської міської ради відкритим голосуванням від загального складу ради;

- працює на постійній основі відповідно до посадової інструкції, затвердженої головою Красноперекопської міської ради. У випадку тимчасової відсутності голови міської ради повноваження голови міської ради тимчасово виконує заступник голови міської ради.

Громадянка України ОСОБА_5 , усвідомлюючи наявність збройної агресії рф проти України, а також суспільну небезпеку своїх дій, направлених на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України, будучи ідеологічно проросійськи мотивованою особою,в порушення вимог Конституції та законів України, усвідомлюючи, що так звана «Красноперекопська міська рада», відповідно до положень ст. 64 Женевської Конвенції 1949 року є незаконно створеним органом,у точно невстановлений досудовим слідством час, але не пізніше 28.04.2016, перебуваючи на тимчасово окупованій території у м. Красноперекопськ (з 12.05.2016 - м. Яни Капу), АР Крим, діючи умисно, добровільно перейшла на бік ворога та була обрана на посаду заступника голови муніципального утворення заступника голови Красноперекопської міської ради Республіки Крим, відповідно до рішення Красноперекопської міської ради №456-1/16 від 28.04.2016.

У подальшому, продовжуючи свою злочинну діяльність, усвідомлюючи наявність збройної агресії рф проти України, а також суспільну небезпеку своїх дій, направлених на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України, будучи ідеологічно проросійськи мотивованою особою,у точно невстановлений досудовим слідством час, але не пізніше 27.09.2019, перебуваючи на тимчасово окупованій території у м. Красноперекопськ(з 12.05.2016 - м. Яни Капу), АР Крим, ОСОБА_5 , діючи умисно, добровільно висунула свою кандидатуру і як наслідок була обраною головою Красноперекопської міської ради Республіки Крим та приступила до виконання своїх обов`язків на підставі рішення Красноперекопської міської ради №01-2/19 від 27.09.2019.

Таким чином, ОСОБА_5 , реалізовуючи свої повноваження на вищезазначених посадах, своїми умисними діями сприяла становленню, утриманню та зміцненню окупаційної влади рф, шляхом безпосередньої участі у функціонуванні псевдодержавного органу рф на тимчасово окупованій території України, з метою недопущення здійснення контролю українською владою на території м. Красноперекопськ Автономної Республіки Крим, тим самим вчинивши дії на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності та державній безпеці України.

За вказаним фактом 09.06.2025 складено письмове повідомлення про підозру, відповідно до якого ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України. Дане повідомлення про підозру вручене у спосіб визначений КПК України, для вручення повідомлень, а саме шляхом публікації 11.06.2025 на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора та в загальнодержавному засобі масової інформації.

Окрім того, здійснено виклик підозрюваної на 16.06.2025, 17.06.2025 до слідчого відділу УСБУ в Рівненській області для проведення слідчих дій у даному кримінальному провадженні.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні вказаного вище злочину підтверджуються зібраними у ході досудового розслідування доказами в їх сукупності, а саме: протоколами огляду ресурсів мережі Інтернет, наявними документами та даними, здобутими під час проведення досудового розслідування, показаннями свідків, іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

У зв`язку із тим, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України, письмове повідомлення про підозру та повідомлення про виклики для проведення слідчих дій розміщені на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (газета «Урядовий Кур`єр»).

На виклики прокурора ОСОБА_5 не прибула, у зв`язку із чим 17.06.2025 оголошено її розшук, здійснення якого доручено Вараському РВ УСБУ в Рівненській області.

Відповідно до повідомлення Вараського РВ УСБУ в Рівненській області, на даний час ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України, де переховується від органів досудового розслідування.

Досудовим розслідуванням встановлено, що підозрювана у даному кримінальному провадженні ухиляється від явки на виклик прокурора,перебуває на тимчасово окупованій території України, у зв?язку із чим їх оголошено в державний та міжнародний розшук, а також підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

Таким чином, наявні достатні підстави для проведення щодо ОСОБА_5 спеціального досудового розслідування.

Свідки, яких необхідно допитати в ході судового засідання при розгляді даного клопотання відсутні.

У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, просили його задовольнити.

Захисник підозрюваної ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання слідчого. Пояснила, що клопотання не обгрунтоване та безпідставне тому просила в його задоволенні відовити.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до положень ст. 297-1 КПК України, спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави.

Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258-6, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Судом встановлено, що слідчим відділом Управління проводиться досудове розслідування у даному кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

09.06.2025 складено письмове повідомлення про підозру, відповідно до якого ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України. Дане повідомлення про підозру вручене у спосіб визначений КПК України, для вручення повідомлень, а саме шляхом публікації 11.06.2025 на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора та в загальнодержавному засобі масової інформації.

Окрім того, здійснено виклик підозрюваної на 16.06.2025, 17.06.2025 до слідчого відділу УСБУ в Рівненській області для проведення слідчих дій у даному кримінальному провадженні.

У зв`язку із тим, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України, письмове повідомлення про підозру та повідомлення про виклики для проведення слідчих дій розміщені на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (газета «Урядовий Кур`єр»).

На виклики прокурора ОСОБА_5 не прибула, у зв`язку із чим 17.06.2025 оголошено її розшук, здійснення якого доручено Вараському РВ УСБУ в Рівненській області.

Відповідно до повідомлення Вараського РВ УСБУ в Рівненській області, на даний час ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України, де переховується від органів досудового розслідування.

Сукупність матеріалів на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у ньому є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованому кримінальному правопорушенні відповідає критеріям, сформованих в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, позиції у рішенні від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», якою відзначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення; а також позиції у рішенні від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», якою відзначено, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Відповідно до п. 20-1 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України, тимчасово, але не пізніше дня початку діяльності Державного бюро розслідувань, положення глави 24--1 "Особливості спеціального досудового розслідування кримінальних правопорушень" застосовуються із такими особливостями: спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 112, 113, 114, 114-1, 115, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 365, 368, 368-2, 379, 400, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук, чи який понад шість місяців переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або стосовно якого наявні фактичні дані, що він перебуває за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції. Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошені у міждержавний та/або міжнародний розшук, чи які понад шість місяців переховуються від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або стосовно яких наявні фактичні дані, що вони перебувають за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції, та вони розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цьому абзаці, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

У клопотанні слідчого, прокурора про здійснення спеціального досудового розслідування мають також зазначатися фактичні дані про перебування особи за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції. Слідчий суддя може відмовити у задоволенні такого клопотання, якщо слідчий, прокурор не доведе, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та стосовно нього наявні фактичні дані про перебування за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції.

Повторне звернення з клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування до слідчого судді в одному кримінальному провадженні не допускається, крім наявності нових обставин, які підтверджують, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та стосовно нього наявні фактичні дані про перебування за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції.

Судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у частині другій статті 297-1 цього Кодексу, а також у цьому пункті, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук, чи який понад шість місяців переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або стосовно якого наявні фактичні дані, що він перебуває за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції.

Розгляд клопотань про здійснення спеціального досудового розслідування, спеціальне судове провадження щодо злочинів, зазначених у частині другій статті 297-1 цього Кодексу, а також у цьому пункті, здійснює суд за правилами підсудності, встановленими статтею 32 цього Кодексу.

Відповідно до ч.5 ст.139 КПК України, ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим та оголошення його у міждержавний та/або міжнародний розшук є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Також, ч. 3 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII передбачено, що ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який перебуває на тимчасово окупованій території України, та оголошення його у розшук є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, з особливостями, встановленими цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Водночас, положеннями ст. 297-5 КПК України передбачено, що повістки про виклик підозрюваного у разі здійснення спеціального досудового розслідування надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування та обов`язково публікуються в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційних веб-сайтах органів, що здійснюють досудове розслідування. З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження підозрюваний вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

Окрім того, слідчий суддя, поряд з положеннями ч. 2 ст. 297-4 КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини у відповідності до якої «обґрунтована підозра» про яку йдеться у ст.5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, означає наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати об`єктивного спостерігача, що конкретна особа можливо вчинила злочин.

Відповідно до ст. 2971 КПК України, спеціальне досудове розслідування (inabsentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом. Згідно із ч. 2 ст. 2971 КПК України, спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні, серед іншого, щодо злочину, передбаченого ст. 111 КК України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Крім того, п. 2 ч. 3 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII встановлено, що вимога про оголошення у між державний або міжнародний розшук не поширюється на випадки, якщо вирішується питання про застосування стосовно цих осіб спеціального кримінального провадження.

Не вирішуючи питання щодо доведеності вини та кваліфікації дій підозрюваних, а виходячи лише з фактичних даних, які містяться в матеріалах доданих до клопотання, слідчий суддя вважає, що підозрювані обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих їй злочинів.

Досудовим розслідуванням встановлено, що підозрювана у даному кримінальному провадженні ухиляється від явки на виклик прокурора,перебуває на тимчасово окупованій території України, у зв?язку із чим їх оголошено в державний та міжнародний розшук, а також підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

Як встановлено в судовому засіданні, що наявні достатні підстави для проведення у кримінальному провадженні №0000038 від 06.02.2024 спеціального досудового розслідування стосовно ОСОБА_5 .

Ураховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне клопотання слідчого задовольнити та надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування по кримінальному провадженню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 297-1 - 297-4, 309, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000038 від 06.02.2024 стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Ново-Киселево Поназиревського району Костромської області рф, остання відома адреса проживання: АДРЕСА_1 , громадянки України, раніше не судимої, яка підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 111-1КК України.

Якщо підстави для здійснення спеціального досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000038 від 06.02.2024 перестануть існувати, органу досудового слідства необхідно звернутись до суду із клопотанням про припинення здійснення спеціального досудового розслідування та здійснення подальшого досудового розслідування згідно із загальними правилами, передбаченими КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_9