ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1333/25 Справа № 209/4459/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (приймає участь в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_7 (приймає участь в режимі відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали кримінального провадження №0000471 за апеляційною скаргою прокурора Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Кам`янського від 15 червня 2025 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця м.Дніпродзержинська, Дніпропетровської області, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_9 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Зазначає, що слідчий суддя необґрунтовано відмовив в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу, так як підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а також наявність ризиків, передбачених п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Кам`янського від 15 червня 2025 року було відмовлено у задоволені клопотання слідчого та застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 58 діб до 13:30 години 11 серпня 2025 року, з покладанням обов`язків.

Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не відповідає особі підозрюваного та не є співмірним з існуючими ризиками.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу слідчого суді залишити без змін, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у рішенні від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України", рішенні від 29 вересня 2011 року у справі "Третьяков проти України", рішенні від 06 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України" зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинно мати безсумнівне обґрунтування, а також, що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

На думку колегії суддів, при обранні ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ці вимоги закону були дотримані.

Так, відповідно до наданих матеріалів, під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні прокурора дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання, та не оскаржуються прокурором.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає доведеним ризик переховування від органів досудового розслідування або суду, так як ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у справі «Панченко проти Росії» (Panchenko v. Russia) п. 102 від 08.02.2005 р. тяжкість вчиненого кримінального правопорушення є суттєвим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду.

Також підозрюваний може впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні, оскільки, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу, та не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. До клопотання долучені покази свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 та протоколи пред`явлення особи для впізнання за участю вищезазначених свідків, а тому зазначене підтверджує наявність ризику за п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Не є доведеним ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, так як підозрюваний ОСОБА_8 раніше не судимий.

Колегія суддів вважає, що наявність щодо підозрюваного ризиків, передбачених п.1,3 ч. 1 ст. ст. 177 КПК України, не є достатньою вагомістю для застосування до підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу - тримання під вартою, оскільки порушення обраного запобіжного заходу він не допускав, співпрацює зі слідством, вину визнає.

Відповідно до ст. 178 КПК України слідчий суддя врахував вагомість наявних доказів вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, а також особу підозрюваного, який має постійне місце проживання та реєстрації, міцні соціальні зв`язки, має на утримані бабусю, та проживає із жінкою, яка є особою із інвалідністю.

Доводи прокурора щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку із тяжкістю вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_8 є безпідставними, оскільки сам по собі факт вчинення інкримінованого цьому підозрюваному кримінального правопорушення та ймовірність призначення йому суворого покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення його від слідства та суду, переховування, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, не свідчить про недостатність запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

З урахуванням обставин кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_8 , особи підозрюваного, наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді суду першої інстанції про те, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту є достатнім для забезпечення належної поведінки підозрюваного та дієвості кримінального провадження щодо нього.

Отже, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не встановлено, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 183 КПК України, тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, тому в задоволенні вимог апеляційної скарги прокурора слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Кам`янського від 15 червня 2025 року залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Кам`янського від 15 червня 2025 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ ________________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4