Провадження №11-кп/801/954/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

зі секретарем судового засідання: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 13.08.2025 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України

за участю сторін кримінального провадження

захисника: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.08.2025 року у клопотанні захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 із тримання під вартою на домашній арешт у нічний час доби відмовлено.

Клопотання прокурора ОСОБА_8 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 задоволено.

Продовжено ОСОБА_7 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 11.10.2025 включно із визначеною сумою застави у розмірі 908 400 грн., відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 20.09.2024.

У разі внесення застави покладено на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язки визначені ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.09.2024.

Захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 13.08.2025 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково та обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід домашній арешт в нічну пору доби з 22-00 год. по 07-00 год. за адресою АДРЕСА_1 .У випадку залишення обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до вимог п.2 ч. 5 ст. 182 КПК України визначити розмір застави у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вимоги апеляційної скарги захисника мотивовано тим, що у зв`язку з недоведенням існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України відсутня необхідність тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , а тому клопотання прокурора у кримінальному провадженні № 0000537 від 12.07.2024 - прокурора відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_9 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 слід задовольнити частково.

Обрати відносно ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід домашній арешт в нічну пору доби з 22.00 год. до 7.00 год.

Крім того, в даній ухвалі суду, відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України було визначено розмір застави, яка є завідомо не помірною для її внесення, як самим обвинуваченим ОСОБА_7 та його близькими родичами та друзями.

Дана застава не може бути внесена із-за відсутності таких великих грошових коштів та занадто значної її величини.

Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_6 , який просив задоволити апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав думку свого захисника, оглянувши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги захисника, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу .

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 дотримався вимог кримінального процесуального закону.

З матеріалів провадження убачається, що на розгляді в Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Вирішуючи питання щодо продовження строків тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Суд першої інстанції врахував, що прокурором доведені ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_7 раніше судимий за вчинення тяжкого злочину, до затримання офіційно не працював, не мав постійного джерела доходу, тому він може і надалі продовжувати вчиняти злочини, чинити тиск на свідків у вказаному кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вимоги апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 щодо наявності підстав для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби є безпідставними.

Перевіривши доводи апеляційної скарги захисника, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є саме таким запобіжним заходом, який буде достатнім стримуючим заходом, що здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігти ризикам, доведеним прокурором, а також забезпечити безпеку суспільства від нових протиправних посягань обвинуваченого, враховуючи ступінь суспільної небезпеки злочину, у якому він обвинувачується.

Встановлені дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 самі по собі не дозволяють зробити висновок про те, що можливість уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, може бути досягнута шляхом застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі.

Твердження сторони захисту про відсутність ризиків, можуть вказувати лише на те, що їх відсутність була попереджена шляхом застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, невзявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Суд апеляційної інстанції вважає, що, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Твердження сторони захисту щодо наявності підстав для зменшення розміру застави є безпідставними.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до положень п.3 ч. 5 ст.182 КПК України, розмір застави щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Приймаючи рішення про продовження запобіжного заходу, суд з урахуванням вимог ст. 183 КПК України, прийняв до уваги, що ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 20.09.2024 ОСОБА_7 визначено заставу в розмірі, що становить 908 400 грн. та на попередньо визначених умовах.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що застава при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначається, а вказівка суду в оскаржуваній ухвалі це констатація того, що уже було вирішено при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Доводи апелянта про те, що визначений розмір застави не є співрозмірним з розміром предмету злочину, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки частиною 4 ст.182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається не тільки з урахуванням обставин кримінального провадження, а й з урахуванням майнового та сімейного стану обвинуваченого.

Тому визначення меншого розміру застави в даному випадку буде нівелювати інститут застави, як альтернативний вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Під час розгляду кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, стороною захисту не надано жодних доказів на підтвердження того, що існують обставини, за яких застава може бути зменшена.

Керуючись ст. 422-1 КПК України, суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в :

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 13.08.2025 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4