Провадження 1-кс/127/7861/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2025 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області скаргу командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_3 , в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність уповноваженої особи четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою т.в.о. командира ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_4 від 14.01.2025 № 167 про вчинення кримінального правопорушення, за відсутності фіксації судового розгляду технічними засобами, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла скарга командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_3 , в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність уповноваженої особи четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою т.в.о. командира ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_4 від 14.01.2025 № 167 про вчинення кримінального правопорушення.

Скарга мотивована тим, що військова частина НОМЕР_1 звернулася до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому в порядку ст. 214 КПК України з повідомленням від 14.01.2025 № 167 передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України за ознаками непокори, вчиненої в умовах воєнного стану відносно солдата ОСОБА_5 , стрільця-зенітника 4 взводу охорони 1 роти охорони 5 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно викладеного в повідомлені, кримінальне правопорушення було вчинено за наступних обставин:

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 11.07.2024 року №235, солдат ОСОБА_6 зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.10.2024 року №328, солдат ОСОБА_6 призначений на посаду стрільця-зенітника 4 взводу охорони 1 роти охорони 5 батальйону охорони.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 23.11.2024 року №389, солдат ОСОБА_6 , стрілець-зенітник 4 взводу охорони 1 роти охорони 5 батальйону охорони вибув у відрядження, до КП військової частини НОМЕР_1 , з об`єктів охорони 5 батальйону охорони з 23.11.2024 до окремого розпорядження, для виконання бойових (спеціальних) завдань.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 29.11.2024 року №395, солдат ОСОБА_6 , стрілець-зенітник 4 взводу охорони 1 роти охорони 5 батальйону охорони, звільненого наказом Голови Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту (по особовому складу) від 26.11.2024 року №164-РС, вважати таким, що справи та посаду здав і направити для подальшого проходження військової служби до Збройних Сил України у військову частину НОМЕР_2 згідно припису про вибуття.

29 листопада 2024 року, близько 16 години 49 хвилин в пункті постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 солдат ОСОБА_5 , стрілець-зенітник 4 взводу охорони 1 роти охорони 5 батальйону охорони відмовився виконувати наказ Голови Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту (по особовому складу) №164-РС від 26.11.2024 року та наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №395 від 29.11.2024 року щодо вибуття для подальшого проходження військової служби у Збройних Силах України.

Згідно ст. 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, право командира - віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого - їх виконувати, крім випадку віддання явно злочинного наказу чи розпорядження. Наказ має бути виконаний сумлінно, точно та у встановлений строк.

Згідно ст. 35 Закону України Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України наказ віддається одному чи групі військовослужбовців усно або письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку.

У відповідності до вимог Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дію якого продовжено Указом Президента України від 28.10.2024 р. № 740/2024 з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року строком на 90 діб.

На підтвердження вказаних обставин до повідомлення були долучені:

- копія завіреного акту службового розслідування та доданих матеріалів на 37 арк. в 1 прим.;

- витяг з наказу №235 від 11.07.2024 року, на 1 арк. в 1 прим;

- витяг з наказу №328 від 01.10.2024 року, на 1 арк. в 1 прим;

- витяг з наказу №389 від 23.11.2024 року, на 1 арк. в 1 прим;

- витяг з наказу №395 від 29.11.2024 року, на 1 арк. в 1 прим;

- витяг з наказу №16 від 09.01.2025 року, на 4 арк. в 1 прим.

Таким чином, подане повідомлення про вчинення кримінального правопорушення та додані до нього матеріали містять відомості (короткий виклад обставин), що можуть свідчити про кримінальне правопорушення та які можуть стати предметом перевірки у кримінально-процесуальному порядку.

Але листом від 25.05.2025 №4673-25/х/14-01-04-35729/2025 четвертого слідчого відділу (з дислокацією в м. Вінниця) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому було повідомлено про те, що «... Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Вінниця) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, в межах компетенції, розглянуто отримані із військової частини НОМЕР_1 матеріали проведеного службового розслідування, за фактом відкритої відмови солдата ОСОБА_5 виконувати наказ.

Відповідальність за ст. 402 КК настає за невиконання наказу, який містить конкретну вимогу. Невиконання вимог загальних обов`язкових норм, що містяться у статутах, рекомендаціях, інструкціях, не може розглядатись як непокора.

З урахування зазначеного в ході вивчення матеріалів, встановлено, що до матеріалів службового розслідування не долучено відповідних наказів, в яких би містилась конкретна вимога (наказ) відповідно до якої мав діяти зазначений військовослужбовець.

Підставами вважати заяву такою, що містить відомості про злочин, є наявність у таких заявах чи повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення. У разі відсутності таких даних у заявах вони не можуть вважатись заявами чи повідомленнями, які мають бути внесені до ЄРДР.

Однак, вивченням доводів, викладених у вищевказаних матеріалах службового розслідування, обставин які б вказували на вчинення криминального правопорушення в діях солдата ОСОБА_5 не встановлено, у зв`язку із чим підстав для внесення відомостей до ЄРДР на даний час не вбачається...».

На переконання заявника, подане військовою частиною повідомлення про вчинення кримінального правопорушення та додані до нього матеріали містять відомості (короткий виклад обставин), що можуть свідчити про кримінальне правопорушення які мають стати предметом перевірки у кримінально-процесуальному порядку.

Четвертий слідчий відділ (з дислокацією в м. Вінниця) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому послались на те, що військова частина НОМЕР_1 не долучила відповідних наказів в яких би містилась конкретна вимога ( наказ) відповідно до якої мав діяти зазначений військовослужбовець.

До матеріалів службового розслідування від 30.12.2024 №673 та повідомлення від 14.01.2025 №167 було додано всі необхідні накази, зокрема і наказ від 29.11.2024 №395 щодо направлення для подальшого проходження військової служби до Збройних Сил України у військову частину НОМЕР_2 згідно припису про вибуття.

На думку заявника, уповноважені особи четвертого слідчого відділу (з дислокацією в м. Вінниця) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому не виконали обов`язок, передбачений ст. 214 КПК України, тому наявні підстави для зобов`язання їх внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення на підставі повідомлення про кримінальне правопорушення від 14.01.2025 №167.

Враховуючи вищевикладене заявник просив слідчого суддю скаргу задовольнити та зобов`язати уповноважену особу четвертого слідчого відділу (з дислокацією в м. Вінниця) Територіального управління Державного бюро розслідувань внести відомості до ЄРДР за заявою т.в.о. командира ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_4 від 14.01.2025 № 167 про вчинення кримінального правопорушення та розпочати досудове розслідування.

В судове засідання заявник не з`явився, завчасно надав заяву про розгляд скарги у його відсутність.

Представник четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, будучи завчасно та належним чином повідомленим, проігнорував виклик суду та не з`явився в судове засідання для участі у розгляді скарги командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_3 , в порядку ст. 303 КПК України.

Вивчивши матеріали скарги слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи вищенаведене, судовий розгляд здійснювався за відсутності фіксації процесу технічними засобами.

Забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора є однією із загальних засад кримінального провадження. Відповідно до ст. 24 КПК України це право гарантується кожному.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Слідчим суддею встановлено, що військова частина НОМЕР_1 звернулася до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому в порядку ст. 214 КПК України з повідомленням від 14.01.2025 № 167 передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України за ознаками непокори, вчиненої в умовах воєнного стану відносно солдата ОСОБА_5 , стрільця-зенітника 4 взводу охорони 1 роти охорони 5 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В подальшому листом від 25.05.2025 №4673-25/х/14-01-04-35729/2025 четвертого слідчого відділу (з дислокацією в м. Вінниця) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому було відмовлено у внесені відомостей до ЄРДР.

На переконання заявника, подане військовою частиною повідомлення про вчинення кримінального правопорушення та додані до нього матеріали містять відомості (короткий виклад обставин), що можуть свідчити про кримінальне правопорушення які мають стати предметом перевірки у кримінально-процесуальному порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України та Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого Наказом Генерального прокурора України від 17 серпня 2012 року № 69 слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Відповідно до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 307 КПК України слідчим суддею за наслідками розгляду скарги на дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора останній може зобов`язати слідчого вчинити певну дію.

Враховуючи те, що рішення правоохоронного органу, про відмову у внесенні відомостей до ЄРДР є безпідставним, оскільки повідомлення т.в.о. командира ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_4 від 14.01.2025 № 167 про вчинення кримінального правопорушення повністю відповідає вимогам ч. 5 ст. 214 КПК України, що свідчить про можливість та обов`язок посадової особи правоохоронного органу внести відомості до ЄРДР, по вказаній заяві та проведення перевірки в рамках кримінального провадження, відповідно до вимог ст. 214 КПК України.

З огляду на вищенаведене, слідчий суддя вважає, що рішення прийняте правоохоронним органом, щодо невнесення відомостей до ЄРДР є передчасним, а скарга командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_3 , в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність уповноваженої особи четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою т.в.о. командира ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_4 від 14.01.2025 № 167 про вчинення кримінального правопорушення, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 40, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_3 , в порядку ст. 303 КПК України задовольнити.

Зобов`язати уповноважену особу четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому внести відомості до ЄРДР, за заявою т.в.о. командира ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_4 від 14.01.2025 № 167.

Зобов`язати слідчого, який проводитиме досудове розслідування кримінального провадження, через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя