Справа № 452/732/25
Провадження № 1-кп/452/242/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2025 року м. Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження № 0000028 від 19 лютого 2025 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Тур`є Старосамбірського району Львівської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (кримінальний проступок) при наступних обставинах.

19 лютого 2025 року о 10:23 год. ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, зайшов у кафе «Смачно», що за адресою: м. Самбір, вул. Вокзальна, 1Д Львівської області, власником якого є ОСОБА_6 , грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства та ігноруючи існуючі в суспільстві правила поведінки і моралі, вчинив хуліганські дії, які за своїм змістом відзначились особливою зухвалістю і виразилися в тому, що він вживав нецензурну лексику та голосно кричав до працівників та відвідувачів вищевказаного закладу та безпричинно умисно наніс удар кулаком правої руки по склопакеті вхідних дверей, внаслідок чого розбив такий, заподіявши своїми діями кафе «Смачно» матеріальну шкоду на загальну суму 3840,00 грн. та зірвав при цьому роботу вищевказаного закладу.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 296 КК України, як хуліганство, а саме, грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

Будучи допитаним у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину за пред`явленим йому обвинуваченням за ч. 1 ст. 296 КК України визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, яке викладене у обвинувальному акті, вказавши, що вони були встановлені правильно і всі ці обставини він визнає повністю. При цьому показав, що дійсно, 19 лютого 2025 року в першій половині дня, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, у кафе «Смачно» кричав до працівників та відвідувачів, також кулаком правої руки розбив по склопакеті вхідних дверей. У вчиненому щиро кається, та жалкує з приводу вчиненого, спричинену шкоду відшкодував у повному обсязі, просив його суворо не карати.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи потерпілий ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, надав заяву про здійснення розгляду справи без його участі, зазначив, що претензій до обвинуваченого не має (а.с.12).

Враховуючи думку присутніх учасників судового провадження щодо можливості проведення судового розгляду без участі потерпілого, керуючись вимогами ст. 325 КПК України, суд здійснив розгляд справи без участі потерпілого ОСОБА_7 .

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (кримінальному проступку), при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та приймаючи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин, переконавшись у добровільності їх позиції, роз`яснивши обвинуваченому про позбавлення в подальшому права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_5 прийшов до висновку, що його винуватість у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (кримінальному проступку) при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

ВС в постанові від 21 січня 2020 року у справі № 751/4233/18 зазначив, що при кваліфікації хуліганства, перш за все слід звернути увагу на те, що безпосереднім об`єктом хуліганства є громадський порядок, тобто суспільні відносини, що сформовані внаслідок дії правових норм, а також моральних - етичних засад, звичаїв, традицій та інших позаюридичних чинників і полягає в дотриманні усталених правил співжиття. Підтримання громадського порядку є одним із важливих чинників захисту честі, гідності, здоров`я, безпеки громадян, їх спокійного відпочинку та безперешкодної праці, втілення інших природних, соціальних і культурних прав членів людської спільноти. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Хоч хуліганські дії нерідко супроводжуються фізичним насильством і заподіянням тілесних ушкоджень, головною їх рушійною силою є бажання не завдати шкоди конкретно визначеному потерпілому, а протиставити себе оточуючим узагалі, показати свою зверхність, виразивши явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки.

За ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалося, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, зривом масового заходу, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, руху громадського транспорту тощо, або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла (Постанова ВС від 27 жовтня 2020 року у справі №323/3000/18).

Як зазначив ВС в постанові від 07.09.2021 року у справі № 671/324/17 перебування в закладі серед великої кількості інших осіб вимагає шанобливого ставлення до прав кожного, хто там перебуває, в тому числі й до права на повагу.

Отже, дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

При призначенні ОСОБА_4 покарання суд, враховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься, відповідно до вимог ст. 12 КК України, до кримінального проступку; обставини вчинення кримінального правопорушення; дані про особу обвинуваченого, який психічно і фізично здоровий, не перебуває на обліку у лікарів нарколога і психіатра, має постійне місце проживання, де характеризується посередньо, раніше до кримінальної відповідальності не притягався (а.с. 29-33).

У відповідності зі ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, добровільне відшкодування завданого збитку (а.с.26,27).

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

На підставі вищенаведеного, враховуючи характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення та особу винного, суд приходить до висновку про призначення ОСОБА_4 покарання у виді пробаційного нагляду, в межах санкції ч. 1 ст. 296 КК України, поклавши на засудженого обов`язки, передбачені п. п. 1-3 ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України, яке є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 59-1 КК України покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.

На підставі ст. 100 КПК України, питання про долю речових доказів, після набрання вироком законної сили необхідно вирішити таким чином: DVD диск, на якому зафіксовані події, слід залишити при матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався, необхідності у його застосуванні у судовому провадженні не вбачається.

Цивільний позов не заявлений, судові витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд , -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

На підставі п. п. 1-3 ч. 2, п. п. 3, 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України встановити ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу);

5) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Виконання покарання у вигляді пробаційного нагляду покласти на уповноважені органи з питань пробації за місцем проживання засудженого.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Судові витрати відсутні.

Після набрання вироком законної сили речовий доказ DVD диск, на якому зафіксовані події залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Самбірський міськрайонний суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 394 КПК України.

Головуючий суддя -