КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/4872/2025 Суддя-доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваної ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суд міста Києва від 19 червня 2025 року в кримінальному провадженні №0000227 від 19.03.2024 у справі за клопотанням старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваній ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 , подав до суду клопотання, погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора, ОСОБА_11 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначив, що у невстановленому досудовим розслідуванням місці, в невстановлений досудовим час, але не пізніше 28.11.2023, у ОСОБА_12 виник злочинний умисел на використання завідомо підроблених документів, а саме договорів позики, з метою імітування законності доходів за які було придбано вищезазначені об`єкти нерухомого майна.

Відповідно до розробленого злочинного плану ОСОБА_12 , особи, які виступали сторонами підписання фіктивних договорів позики, а саме ОСОБА_13 , ОСОБА_14 в якості позичальників та ОСОБА_8 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 в якості позикодавців, мали б укласти ряд договорів іпотеки в яких боргове зобов`язання виникало б на підставі раніше підроблених договорів позики, а предметом іпотеки виступали б відповідні об`єкти нерухомого майна, та які у відповідності до ст. 4 Закону України «Про іпотеку» буде зареєстровано в Державному реєстрі Іпотек, що в свою чергу створить видимість законності доходів для придбання нерухомого майна.

Реалізуючи злочинний умисел ОСОБА_12 , діючи згідно з його злочинним планом та відведеними ролями, 28.11.2023 ОСОБА_14 та ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , надали приватному нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_20 завідомо підроблений «Договір позики від 22.08.2022», на підставі якого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_20 було посвідчено договір іпотеки від 28.11.2023 № 1108, предметом якого відповідно до п. 1 був об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_2 .

У подальшому на підставі отриманого підробленого договору позики та укладеного договору іпотеки 28.11.2023 о 18 год 06 хв приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_20 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 70440117.

ОСОБА_14 та ОСОБА_8 , діючи згідно зі злочинним планом ОСОБА_12 , використали завідомо підроблений договір позики від 22.08.2022.

Реалізуючи злочинний умисел ОСОБА_12 , діючи згідно з його злочинним планом та відведеними ролями, 28.11.2023 ОСОБА_14 та ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , надали приватному нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_20 завідомо підроблений «Договір позики від 25.05.2022», на підставі якого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_20 посвідчено договір іпотеки від 28.11.2023 № 1109, предметом якого відповідно до п. 1 був об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_3 . У подальшому на підставі отриманого підробленого договору позики та укладеного договору іпотеки 28.11.2023 о 18 год 16 хв приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_20 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 70440245.

ОСОБА_14 та ОСОБА_8 , діючи згідно зі злочинним планом ОСОБА_12 , використали завідомо підроблений договір позики від 25.05.2022.

Реалізуючи злочинний умисел ОСОБА_12 , діючи згідно з його злочинним планом та відведеними ролями, 28.11.2023 ОСОБА_14 та ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , надали приватному нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_20 завідомо підроблений «Договір позики від 06.06.2022», на підставі якого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_20 посвідчено договір іпотеки № 1110 від 28.11.2023, предметом якого відповідно до п. 1 був об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_4 . У подальшому на підставі отриманого підробленого договору позики та укладеного договору іпотеки 28.11.2023 о 15 год 55 хв приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_20 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 70439993.

ОСОБА_14 та ОСОБА_8 , діючи згідно зі злочинним планом ОСОБА_12 , використали завідомо підроблений договір позики від 06.06.2022.

За результатами проведеного розслідування, слідчим за погодженням з прокурором ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 червня 2025 року, клопотання слідчого задоволено, застосовано відностно підозрюваної ОСОБА_8 , запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_5 , цілодобово, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та прослідування в укриття цивільного захисту під час оголошення повітряної тривоги, на строк до 06 серпня 2025 року.

Покладено на підозрювану ОСОБА_8 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватись від спілкування з іншими підозрюваними, свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Визначено строк дії ухвали слідчого судді та покладених слідчим суддею обов`язків в межах строків досудового розслідування у кримінальному провадженні - до 06 серпня 2025 року.

Не погоджуючись з ухвалою першої слідчого судді, захисникадвокат ОСОБА_9 діючий в інтересах ОСОБА_8 , 20.06.2025 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді від 19 червня 2025 року, та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначив, що вважає, що підозра є не обґрунтованою, а запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту є надмірним, безпідставним, невмотивованим, вказує також на відсутність ризиків, які декларовані слідчим в клопотанні, зазначає, що жоден з них не знаходить свого підтвердження.

Зазначив, що відповідно до підозри вбачаються виключно цивільні правовідносини і такі договори, які були укладені можливо оскаржити лише в рамках ЦПК однією із сторін, якщо вона б вважала наявними порушення своїх прав, однак ДБР жодного відношення до цього правочину мати не може. В договорах позики жодних ознак підробки не встановлено, договори укладено сторонами визначеними в реквізитах, зміст жодною зі сторін не оскаржується, не ставиться під сумнів, про дату зазначену в договорі сторони обумовили (маючи на те свої логічні міркування, оскільки вказали фактичну дату правочину, що засвідчили підписами), отже жодної ознаки підробки не встановлено.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи підозрюваного та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як убачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань, за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000227 від 19.03.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 366-2, ст. 368-5 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 28.09.2020 № 261о/с було призначено на посаду заступника начальника Головного управління - начальника кримінальної поліції в Дніпропетровській області.

Наказом Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області від 19.07.2023 № 373о/с ОСОБА_12 призначено на посаду заступника начальника Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області - начальника кримінальної поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області від 12.12.2023 № 694о/с ОСОБА_12 звільнено зі служби в поліції.

У період 2020 - 2023 років ОСОБА_12 відповідно до пп. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» був поліцейським, тобто особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 -2023 роки, в розділі «12. Грошові активи» ОСОБА_12 вказав, що у нього та членів його сім`ї відсутні об`єкти для декларування в цьому розділі.

ОСОБА_12 розробив злочинний план, спрямований на набуття активів у власність близьких йому осіб, які не відповідають вимогам ч. 1 ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції», що в подальшому надасть змогу не відображати відомості про такі активи в декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та, відповідно, виключить необхідність доведення законності походження коштів для набуття таких активів.

У 2019-2023 роках ОСОБА_12 як особа, уповноважена на виконання функцій держави, набув активи у вигляді нерухомого майна та транспортних засобів загальною вартістю 33 322 462,11 грн, що більше ніж на шість тисяч п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян перевищує його законні доходи.

Перебуваючи в невстановленому досудовим розслідувані місці, в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не раніше 25.05.2023 та не пізніше 08.11.2023, з метою реалізації свого злочинного умислу у відповідності до розробленого плану ОСОБА_12 залучив ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_17 . ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_18 ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , які відповідно до розробленого злочинного повинні підписати договори позики в якості позикодавців.

Реалізуючи злочинний план ОСОБА_12 , у не встановлені досудовим розслідуванням місці та час, але не раніше 25.05.2023 та не пізніше 08.11.2023, ОСОБА_8 зі сторони «позикодавця» та ОСОБА_14 зі сторони «позичальника» підписали виготовлений не встановленою особою підроблений офіційний документ - договір позики від 22.08.2022, відповідно до п. 1.3 якого «Позикодавець передав на умовах цього Договору у власність Позичальнику грошові кошти у грошовій одиниці України - гривні, в сумі 1 175 000 грн». Згідно з п. 1.5 вказаного договору «Сторони домовилися, що Позичальник витрачає отримані грошові кошти для купівлі квартири АДРЕСА_6 ». Відповідно до п. 2.2 вказаного договору «Сторони підтверджують, що Позикодавець передав Позичальникові, а Позичальник отримав від Позикодавця гроші у сумі, що передбачена п. 1.3 цього договору особисто до підписання цього договору, через що за згодою сторін розписка Позичальником не складалась».

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 будь-яких грошових коштів ОСОБА_14 не передавала та не позичала, а договір позики від 22.08.2022 фактично підписаний після укладення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_6 .

ОСОБА_14 та ОСОБА_8 , діючи відповідно до злочинного умислу ОСОБА_12 , підробили договір позики від 22.08.2022 з метою його подальшого використання та імітування наявності в ОСОБА_14 законних доходів для купівлі квартири АДРЕСА_6 . Зазначений договір є офіційним документом, що складений відповідно до вимог ст. ст. 1046, 1047 Цивільного кодексу України, на підставі якого в ОСОБА_14 та ОСОБА_8 виникли відповідні боргові зобов`язання.

Реалізуючи злочинний план ОСОБА_12 , у не встановлені досудовим розслідуванням місці та час, але не раніше 25.05.2023 та не пізніше 08.11.2023, ОСОБА_8 зі сторони «позикодавця» та ОСОБА_14 зі сторони «позичальника» підписали виготовлений невстановленою особою підроблений офіційний документ - договір позики від 25.05.2022, відповідно до п. 1.3 якого «Позикодавець передав на умовах цього Договору у власність Позичальнику грошові кошти у грошовій одиниці України - гривні, в сумі 1 420 000 грн». Згідно з п. 1.5 вказаного договору «Сторони домовилися, що Позичальник витрачає отримані грошові кошти для купівлі квартири АДРЕСА_7 ». Відповідно до п. 2.2 вказаного договору «Сторони підтверджують, що Позикодавець передав Позичальникові, а Позичальник отримав від Позикодавця гроші у сумі, що передбачена п. 1.3 цього договору особисто до підписання цього договору, через що за згодою сторін розписка Позичальником не складалась».

Водночас під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 будь-яких грошових коштів ОСОБА_14 не передавала та не позичала, а договір позики від 22.05.2022 фактично підписаний після укладення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_7 .

ОСОБА_14 та ОСОБА_8 , діючи відповідно до злочинного умислу ОСОБА_12 , підробили договір позики від 22.05.2022 з метою його подальшого використання та імітування наявності у ОСОБА_14 законних доходів для купівлі квартири АДРЕСА_7 . Зазначений договір є офіційним документом, що складений відповідно до вимог ст. ст. 1046, 1047 Цивільного кодексу України, на підставі якого в ОСОБА_14 та ОСОБА_8 виникли відповідні боргові зобов`язання.

Реалізуючи злочинний план ОСОБА_12 , у не встановлені досудовим розслідуванням місці та час, але не раніше 25.05.2023 та не пізніше 08.11.2023, ОСОБА_8 зі сторони «позикодавця» та ОСОБА_14 зі сторони «позичальника» підписали виготовлений невстановленою особою підроблений офіційний документ - договір позики від 06.06.2022, відповідно до п. 1.3 якого «Позикодавець передав на умовах цього Договору у власність Позичальнику грошові кошти у грошовій одиниці України - гривні, в сумі 1 445 000 грн». Згідно з п. 1.5 вказаного договору «Сторони домовилися, що Позичальник витрачає отримані грошові кошти для купівлі квартири АДРЕСА_8 ». Відповідно до п. 2.2 вказаного договору «Сторони підтверджують, що Позикодавець передав Позичальникові, а Позичальник отримав від Позикодавця гроші у сумі, що передбачена п. 1.3 цього договору особисто до підписання цього договору, через що за згодою сторін розписка Позичальником не складалась».

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 будь-яких грошових кошти ОСОБА_14 не передавала та не позичала, а договір позики від 06.06.2022 фактично підписаний після укладення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_8 .

Таким чином, ОСОБА_14 та ОСОБА_8 , діючи відповідно до злочинного умислу ОСОБА_12 , підробили договір позики від 06.06.2022 з метою його подальшого використання та імітування наявності в ОСОБА_14 законних доходів для купівлі квартири АДРЕСА_8 . Зазначений договір є офіційним документом, що складений відповідно до вимог ст. ст. 1046, 1047 Цивільного кодексу України, на підставі якого в ОСОБА_14 та ОСОБА_8 виникли відповідні боргові зобов`язання.

Таким чином, ОСОБА_8 підозрюється у підробленні офіційних документів, що посвідчуються особою, яка має право посвідчення таких документів і які надають права, з метою їх використання, вчинені за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в невстановленому досудовим розслідуванням місці, в невстановлений досудовим час, але не пізніше 28.11.2023, у ОСОБА_12 виник злочинний умисел на використання завідомо підроблених документів, а саме договорів позики, з метою імітування законності доходів за які було придбано вищезазначені об`єкти нерухомого майна.

Відповідно до розробленого злочинного плану ОСОБА_12 , особи, які виступали сторонами підписання фіктивних договорів позики, а саме ОСОБА_13 , ОСОБА_14 в якості позичальників та ОСОБА_8 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 в якості позикодавців, мали б укласти ряд договорів іпотеки в яких боргове зобов`язання виникало б на підставі раніше підроблених договорів позики, а предметом іпотеки виступали б відповідні об`єкти нерухомого майна, та які у відповідності до ст. 4 Закону України «Про іпотеку» буде зареєстровано в Державному реєстрі Іпотек, що в свою чергу створить видимість законності доходів для придбання нерухомого майна.

В подальшому, реалізуючи злочинний умисел ОСОБА_12 , діючи згідно з його злочинним планом та відведеними ролями, 28.11.2023 ОСОБА_14 та ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , надали приватному нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_20 завідомо підроблений «Договір позики від 22.08.2022», на підставі якого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_20 посвідчено договір іпотеки від 28.11.2023 № 1108, предметом якого відповідно до п. 1 був об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_2 . У подальшому на підставі отриманого підробленого договору позики та укладеного договору іпотеки 28.11.2023 о 18 год 06 хв приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_20 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 70440117.

ОСОБА_14 та ОСОБА_8 , діючи згідно зі злочинним планом ОСОБА_12 , використали завідомо підроблений договір позики від 22.08.2022.

ОСОБА_12 , діючи згідно з його злочинним планом та відведеними ролями, 28.11.2023 ОСОБА_14 та ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , надали приватному нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_20 завідомо підроблений «Договір позики від 25.05.2022», на підставі якого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_20 посвідчено договір іпотеки від 28.11.2023 № 1109, предметом якого відповідно до п. 1 був об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_3 . У подальшому на підставі отриманого підробленого договору позики та укладеного договору іпотеки 28.11.2023 о 18 год 16 хв приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_20 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 70440245.

ОСОБА_14 та ОСОБА_8 , діючи згідно зі злочинним планом ОСОБА_12 , використали завідомо підроблений договір позики від 25.05.2022.

Реалізуючи злочинний умисел ОСОБА_12 , діючи згідно з його злочинним планом та відведеними ролями, 28.11.2023 ОСОБА_14 та ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , надали приватному нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_20 завідомо підроблений «Договір позики від 06.06.2022», на підставі якого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_20 посвідчено договір іпотеки № 1110 від 28.11.2023, предметом якого відповідно до п. 1 був об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_4 . У подальшому на підставі отриманого підробленого договору позики та укладеного договору іпотеки 28.11.2023 о 15 год 55 хв приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_20 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 70439993.

ОСОБА_14 та ОСОБА_8 , діючи згідно зі злочинним планом ОСОБА_12 , використали завідомо підроблений договір позики від 06.06.2022.

За результатами проведеного розслідування, слідчим за погодженням з прокурором ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.

Слідчий зазначав, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду), підтверджується тим, що підозрювана ОСОБА_8 може ухилятися від органу досудового розслідування та суду, оскільки злочин, який інкримінується ОСОБА_8 є нетяжким та передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до 5-ти років, та будучи обізнаною про покарання, що їй загрожує за інкримінований злочин, для уникнення покарання може переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Разом з цим, ОСОБА_8 володіючи документами для виїзду за кордон, може змінити місце свого проживання, у тому числі шляхом виїзду за кордон, або на тимчасово непідконтрольну територію України, що створить перешкоду для подальшого розслідування, викриття фактів а також встановлення інших можливих членів злочинної групи з метою притягнення їх до кримінальної відповідальності.

Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України (знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення), обґрунтовується тим, що ОСОБА_8 , маючи свободу дій та злочинні зв`язки з іншими співучасниками, може повідомляти їм відомості, які стали їй відомі в ході слідчих дій у даному провадженні, а також інші важливі відомості, крім того, ОСОБА_8 може знищити, спотворити або сховати будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, що може створювати перешкоди для подальшого викриття фактів її злочинної діяльності, а також встановлення інших членів злочинної групи, повну кількість членів якої ще не встановлено, а кінцевою метою даного кримінального провадження є притягнення всіх винних осіб до кримінальної відповідальності.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні), виражається у тому, що отримавши матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, ОСОБА_8 володітиме інформацією стосовно характеризуючих, у тому числі біографічних даних свідків, у зв`язку з чим остання, маючи змогу вільного пересування, матиме можливість безперешкодно впливати на учасників процесу шляхом підкупу, примусу, погроз з метою зміни або відмови їх від показів.

Зазначені вище обставини свідчать про наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України (перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином).

Ураховуючи вищезазначене, слід прийти до висновку, що у випадку обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу більш м`якого ніж домашній арешт, призведе до вчинення останнім інших кримінальних правопорушень стосовно свідків з метою впливу на них або продовжити свою злочинну діяльність.

Вказане свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, який виражається в тому, що підозрювана ОСОБА_8 може вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальні правопорушення, у якому підозрюється, в тому числі з метою прикриття своєї злочинної діяльності.

Слідчий вказував, що враховуючи характер вчиненого підозрюваною злочину та тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою у вчиненні інкримінованого злочину, є всі підстави вважати, що підозрювана може полишити місце свого постійного проживання та виїхати з території України, де буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконними засобами через залякування впливати на свідків у кримінальному провадженні, які володіють інформацією щодо обставин вчинення ним зазначених злочинів, а також знищити, сховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інші злочини, з метою запобігання вказаним ризикам, об`єктивно необхідним є застосування щодо підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати місце проживання за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та прослідування до укриття цивільного захисту.

У органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, окрім домашнього арешту, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної ОСОБА_8 .

Застосування до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не забезпечить належної поведінки підозрюваної, не зменшить наявність вищевказаних ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації, оскільки зважаючи на особу підозрюваної, вона не може самоорганізуватися для здійснення належного самоконтролю.

Неможливе і застосування до підозрюваної ОСОБА_8 і запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, оскільки на момент повідомлення їй про підозру та звернення до слідчого судді із вказаним клопотанням до органу досудового розслідування не надійшло жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру, про обрання відносно підозрюваної саме такого запобіжного заходу.

Слідчий просив застосувати до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши їй цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_5 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та прослідування до укриття цивільного захисту, а також покласти на підозрювану обов`язки: носити електронний засіб контролю; прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними, свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого їй злочину у кримінальному провадженні; здати на зберігання у відповідні органи державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції частково не погоджується, виходячи з наступного.

Як убачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно частин 1-4 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У рішенні у справі «Хайредінов проти України» від 14 жовтня 2010 року вказаний суд, зокрема, дійшов висновку, що національні суди порушили пункт 1 статті 5 Конвенції, оскільки при ухваленні рішень не було розглянуто можливості застосування менш суворих запобіжних заходів, ніж тримання під вартою (§ 29, § 31).

Застосовуючи щодо підозрюваної ОСОБА_8 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 , вказаних кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, наданими суду та наведеними у рішенні слідчого судді.

Слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про доведеність існування зазначених у клопотанні слідчого ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні.

Ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Враховуючи характер, тяжкість та конкретні обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , характер, специфіку та обставини інкримінованих їй дій, всупереч доводам апеляційної скарги, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи слідчого у клопотанні про існування у кримінальному провадженні вищевказаних ризиків.

Разом з тим, на переконання колегії суддів, як під час розгляду клопотання у суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду, стороною обвинувачення не наведено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж цілодобовий домашній арешт, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної та запобігти вказаним слідчим у клопотанні ризикам, та які б виправдовували обмеження права ОСОБА_8 , на свободу, що залишилось поза увагою слідчого судді.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи вищенаведене у сукупності із конкретними обставинами кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , тяжкістю покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винуватим, даними про особу підозрюваної, має міцні соціальні зв`язки, виходячи з відсутності обставин необхідності обмеження права особи на свободу, що передбачено кримінальним процесуальним законом України та ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та зважаючи на правову позицію Європейського суду з прав людини у справі «Манчіні проти Італії», де зазначено, що за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюється до позбавлення волі для цілей ст. 5 §1(с) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів приходить висновку, що забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 , та запобігти встановленим в ході апеляційного розгляду ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, здатен більш м`який запобіжний захід, а саме запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Колегія суддів вважає, що такий запобіжний захід буде пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної та виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

За таких обставин, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності підстав для застосування відносно підозрюваної запобіжного заходу у цілодобового домашнього арешту.

Колегія суддів переконана, що передчасними є доводи апеляційної скарги захисника про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 .

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №12244/86,12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07- Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

На переконання колегії суддів, вищенаведені доводи захисника підлягають перевірці та з`ясуванню під час подальшого досудового розслідування у кримінальному провадженні.

При постановленні нової ухвали колегія суддів враховує вимоги ч. 4 ст. 196 КПК України, відповідно до якої, слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом.

Згідно з положеннями ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Як визначено п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України, досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Виходячи з положень п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню частково, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про часткове задоволення клопотання слідчого та застосування щодо підозрюваної ОСОБА_8 , запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний період доби, а саме: з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня, із покладенням на неї обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 06.08.2025.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 376, 277, 278, 303, 404, 405, 407, 412, 422 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 подану в інтересах ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 червня 2025 року скасувати.

Постановити нову ухвалу про часткове задоволення клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 .

Застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_8 , запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_5 , у певний період доби, а саме: з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та прослідування в укриття цивільного захисту під час оголошення повітряної тривоги, на строк до 06 серпня 2025 року.

Покласти на підозрювану ОСОБА_8 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватись від спілкування з іншими підозрюваними, свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Визначено строк дії ухвали та покладених слідчим суддею обов`язків в межах строків досудового розслідування у кримінальному провадженні - до 06 серпня 2025 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________ _____________ ___________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3