УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 752/9243/23

провадження № 51 - 3497 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргупрокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15 липня 2025 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 29 липня 2025 року про відмову у відкритті апеляційного провадження,

встановив:

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15 липня 2025 року задоволено скаргу адвоката ОСОБА_5 подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 . Скасовано постанову СВ Голосіївського УП ГУНП в м. Києва ОСОБА_7 від 10 серпня 2024 року про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002282 від 23 вересня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 4 КК України.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 29 липня 2025 року відмовлено

у відкритті провадження за апеляційними скаргами прокурора та захисника, оскільки вказана вище ухвала слідчого судді відповідно до ст. 399 ч. 4 КПК України не підлягає апеляційному оскарженню.

У касаційній скарзі прокурор просить скасувати вказані вище судові рішення у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Перевіривши доводи касаційної скарги, копії судових рішень, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, виходячи з наступного.

Стаття 129 ч. 2 п. 8 Конституції України відносить до основних засад судочинства «забезпечення права на апеляційний перегляд справи». Це означає, що Конституція України забезпечує можливість апеляційного перегляду саме справи,

що реалізується шляхом оскарження судових рішень, якими завершено розгляд справи (кримінального провадження) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження).

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України (рішення № 4-р/2019

від 13 червня 2019 року), забезпечення права на апеляційний перегляд справи, передбачений ст. 129 ч. 2 п. 8 Конституції України, слід розуміти як гарантоване особі право на перегляд її справи в цілому судом апеляційної інстанції, якому відповідає обов`язок цього суду переглянути по суті справу в спосіб всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження доказів з урахуванням доводів

і вимог апеляційної скарги та перевірити законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Рішення, яким завершується розгляд справи, може стати предметом перегляду

в суді вищого рівня в апеляційному порядку, і подання апеляційної скарги щодо такого рішення не може бути заборонено законом.

Відповідно до положень статті 24 КПК України кожному гарантується право

на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, а також на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується його прав, свобод, законних інтересів, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Водночас законом можуть бути встановлені обмеження чи навіть заборони щодо оскарження в апеляційному порядку окремих процедурних судових рішень.

Оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування регламентовано Главою 26 КПК України.

Відповідно до ст. 392 ч. 3 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування в апеляційному порядку, визначено в ст. 309 частинах

1, 2 КПК України.

За змістом ст. 309 ч. 3 КПК України інші ухвали слідчого судді окремому оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді, а отже процесуальним законом визначено саме такий спосіб реалізації права особи на судовий контроль законності такого виду рішення слідчого судді (іншого ніж ті, що включені до статті 309 КПК України).

Не передбачена така можливість і ст. 307 ч. 3 КПК України, відповідно до якої ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову

у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених ст. 284 ч. 1 п. 9-1 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги

на повідомлення про підозру.

Встановлення законодавцем такого обмеження права на апеляційне оскарження рішень слідчих суддів має на меті забезпечення розумного балансу між ефективністю досудового розслідування і здійсненням дієвого судового контролю щодо дотримання прав і законних інтересів осіб.

Адвокат ОСОБА_5 звернувся зі скаргою в інтересах ОСОБА_8 на постанову СВ Голосіївського УП ГУНП в м. Києва ОСОБА_7 від 10 серпня 2024 року про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002282 від 23 вересня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 4 КК України, за результатами розгляду якої ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15 липня 2025 року скаргу задоволено та скасовано зазначену постанову слідчого.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 29 липня 2025 року відмовлено

у відкритті апеляційного провадження за апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15 липня 2025 року з тих підстав, що вказана ухвала слідчого судді не підлягає апеляційному оскарженню. Тобто, апеляційні скарги подані на ухвалу слідчого судді, яка не входить до переліку ухвал слідчого судді, що можуть бути окремо оскаржені під час досудового розслідування.

Згідно ст. 399 ч. 4 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню

в апеляційному порядку.

Отже, суд апеляційної інстанції встановив, що апеляційні скарги подані на судове рішення слідчого судді, яке відповідно до вимог КПК України не підлягає апеляційному оскарженню, та згідно з положеннями ст. 399 ч. 4 цього Кодексу відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційними скаргами прокурора і захисника.

З урахуванням наведеного, ухвала апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження постановлена відповідно до вимог кримінального процесуального закону та судової практики.

Крім того, ухвала слідчого судді не підлягає окремому оскарженню в суді касаційної інстанції відповідно до вимог ст. 424 КПК України.

Відповідно до ст. 428 ч. 2 п. 2 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення касаційної скарги немає.

Враховуючи викладене, з касаційної скарги та копій судових рішень колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення, а тому у відкритті касаційного провадження відповідно до ст. 428 ч. 2 п. 2 КПК України за касаційною скаргою прокурора необхідно відмовити.

Керуючись ст. 428 ч. 2 п. 2 КПК України, Верховний Суд

постановив:

Відмовити прокурору в кримінальному провадженні ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15 липня 2025 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 29 липня 2025 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3