Справа № 305/1875/25
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

05.08.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження у кримінальному провадженні №11-сс/4806/438/25, за апеляційною скаргою прокурора Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 09.06.2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 07.06.2025 року, задоволено клопотання заступника начальника слідчого відділення та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 18:30 год. 05.08.2025 року включно з визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242240 гривень.

У разі внесення застави на ОСОБА_7 покладено наступні обов`язки: прибувати до слідчого чи суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому підозрюваний зареєстрований та проживає, без дозволу органу досудового розслідування чи суду; повідомляти орган досудового розслідування чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування зі свідками по кримінальному провадженню.

Вказані обов`язки в разі внесення застави покладаються на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк до 05 серпня 2025 року.

З матеріалів судового провадження слідує, що заступник начальника СВ Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Рахівського районного суду Закарпатської області з клопотанням, погодженим Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 .

Клопотання мотивував тим, що досудовим розслідуванням встановлено що, ОСОБА_7 , у квітні-травні 2025 року, маючи умисел, спрямований на незаконне переправлення громадян України через державний кордон України поза визначеними пунктами пропуску, розуміючи встановлений порядок перетину державного кордону, порушуючи вимоги законів України «Про державний кордон України», «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995, достовірно знаючи, що з 24.02.2022, у відповідності до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено режим воєнного стану, на період дії якого чоловікам - громадянам України, віком від 18 до 60 років, обмежено виїзд за межі України, крім військовозобов`язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації відповідно до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, домовився з ОСОБА_10 та невстановленою досудовим розслідуванням особою про спільне вчинення незаконного переправлення двох громадянин України через державний кордон України, шляхом сприяння їх переміщенню до ділянки державного кордону України з Румунією, що пролягає через гірську місцевість, поблизу с. Луги, Рахівського району Закарпатської області за грошову винагороду у сумі 4000 доларів США з кожного. В травні 2025 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений), невстановлена досудовим розслідуванням особа чоловічої статі повідомила ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про можливість організації його незаконного переправлення через державний кордон України з Румунією за грошову винагороду у розмірі 5000 доларів США, та надала вказівку ОСОБА_11 прибути 31.05.2025 до м. Рахів. 28 травня 2025 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений), невстановлена досудовим розслідуванням особа чоловічої статі повідомила ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про можливість організації його незаконного переправлення через державний кордон України з Румунією за грошову винагороду у розмірі 5000 доларів США, та надала вказівку ОСОБА_12 прибути 31.05.2025 до м. Рахів. 29 травня 2025 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений), невстановлена досудовим розслідуванням особа чоловічої статі повідомила ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про можливість організації його незаконного переправлення через державний кордон України з Румунією за грошову винагороду у розмірі 4000 доларів США, та надала вказівку ОСОБА_13 прибути 31.05.2025 до м. Рахів. 30 травня 2025 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений), невстановлена досудовим розслідуванням особа чоловічої статі повідомила ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 про можливість організації його незаконного переправлення через державний кордон України з Румунією за грошову винагороду у розмірі 4000 доларів США, та надала вказівку ОСОБА_14 прибути 31.05.2025 до м. Рахів. 31 травня 2025 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений), ОСОБА_10 , з метою виконання раніше узгодженого плану, спрямованого на незаконне переправлення осіб через державний кордон, на автомобілі марки «УАЗ» д.н.з. якого не встановлено, надав вказівку ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , сідати у вище вказаний автомобіль та перевіз їх з м. Рахів, вул. Привокзальна, 4, до с. Розтоки, за GPS - координатами (48.0759167, 24.2484167), де вище вказаних осіб зустрів ОСОБА_7 , та надав їм вказівку заходити у господарську споруду (яка розташована за вище вказаними координатами), після чого, надав їм продукти харчування та наказав чекати подальших вказівок. 07.06.2025 близько 09:00 години, ОСОБА_7 та ОСОБА_10 на автомобілі марки «ГАЗ 66» зеленого кольору з реєстраційним номером НОМЕР_1 , приїхали до с. Розтоки, за GPS - координатами (48.0759167, 24.2484167), де надали вказівку ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , залазити в кузов автомобіля, після чого ОСОБА_7 та ОСОБА_10 заховали вище казаних громадян під дошками та купою речей побутового призначення, і надали вказівку вимкнути мобільні телефони, після чого, повідомили що будуть везти їх горами до державного кордону та провели інструктаж щодо їх подальшого незаконного переправлення до державного кордону України з Румунією. Однак свій злочинний умисел, спрямований на незаконне переправлення громадян України через державний кордон України з Румунією ОСОБА_7 та ОСОБА_10 інші невстановлені досудовим розслідуванням особи не довели до кінця, оскільки, 07.06.2025 близько 13:40 години, працівниками Державної прикордонної та працівниками СКП Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області в с. Луги, в урочищі Тищора, за 10 кілометрів від 413 прикордонного знаку, було виявлено ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , яких у подальшому затримано та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. За таких обставин, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме сприяння організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України вказівками, порадами, вчинене, щодо декількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів. 07.06.2025 о 18.30 годині ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України. 08.06.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. Повідомлення про підозру ОСОБА_7 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події від 07.06.2025; постановою про долучення речових доказів до матеріалів кримінального провадження; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімком за участі свідка ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ; іншими матеріалами кримінального провадження. Під час досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які обґрунтовують підозру ОСОБА_7 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, необхідністю застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність ризиків передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Щодо ризику переховування підозрюваного ОСОБА_7 від органу досудового розслідування та суду зазначає, що усвідомлюючи тяжкість покарання за вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 з метою уникнення покарання і затягування справи, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, адже підозрюваний будучи обізнаним з санкцією статті, яка йому інкримінується, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду в подальшому, може виїхати зі свого місця постійного проживання з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Щодо ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, то даний ризик належно вмотивований тим, що не всі докази у кримінальному провадженні на даній стадії досудового розслідування відшукані, тому є достатні підстави вважати що ОСОБА_7 перебуваючи на волі, зможе знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, з метою не доказування його вини в подальшому. Також, наявний ризик щодо можливості підозрюваного незаконно впливати свідків у кримінальному провадженні з метою уникнення відповідальності, оскільки не всі свідки на час розгляду даного клопотання, ще не допитані, а наявності ризику впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів під час проведення досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Ризик того, що ОСОБА_7 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином обґрунтовується тим, що він може ухилятися від виконання процесуальних обов`язків, визначених ч. 7 ст. 42 КПК України, а саме ухилятися від явки на виклик до слідчого. Ризик того, що ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення, обґрунтовується тим, що останній ніде не працює, підозрюється у тяжкому корисливому злочині. Крім цього, просить при розгляді клопотання також врахувати діючий на даний час та на час вчинення кримінального правопорушення воєнний стан на території України, введений та продовжений Указом Президента України у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. На думку сторони обвинувачення, всі зазначені у ч. 1 ст. 194 КПК України обставини є доведеними, а тому є достатні підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки жоден більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти настанню вищенаведених ризиків. З огляду на викладене, просить застосувати, щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, тимчасово не працює, з середньою освітою, не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Ухвалою слідчого судді констатовано про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, яке є тяжким злочином, та за яке передбачено покарання - позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років. Разом з цим вказано про обґрунтованість наявних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Беручи до уваги зазначені обставини, а також дані про особу слідчий суддя зазначив, що для запобігання встановлених ризиків застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, в даному випадку, не може забезпечити виконання процесуальних обов`язків підозрюваного, отже до нього слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242240 грн.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор подав апеляційну скаргу, у якій не оспорюючи обґрунтованість і правильність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскаржує рішення в частині визначення розміру застави. В обґрунтування своїх доводів вказує, що сума грошової винагороди за виконану роботу після переправлення осіб за кордон перевищує суму застосованої до ОСОБА_7 застави. На думку прокурора, беручи до уваги підвищену суспільну небезпечність вчиненого злочину, вчинення злочину в умовах воєнного стану, способу та механізму його вчинення, тяжкість, визначення підозрюваному ОСОБА_7 застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 грн., із покладенням відповідних обов?язків не забезпечать належну поведінку підозрюваного та виконання покладених на нього процесуальних обов?язків. Крім того, це не утримає останнього від вчинення нових кримінальних правопорушень, створить неможливість запобігання встановлених ризиків, а тому ОСОБА_7 необхідно визначити заставу в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб що становить 908 400 грн., яка буде достатньою та необхідною для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов?язків та стримає його від вчинення нових кримінальних правопорушень. Враховуючи вказане, просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400 грн. з покладенням на підозрюваного відповідних процесуальних обов`язків.

Судове провадження розглядається за відсутності підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_15 , неявка яких, з огляду на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає його розгляду. Приймаючи рішення про розгляд судового провадження за відсутності сторін кримінального провадження береться до уваги те, що сторони належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги. Разом з цим, береться до уваги заява ОСОБА_7 , в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_16 у якій вказано, що 29.07.2025 органом досудового розслідування підозрюваному та захиснику було повідомлено про завершення досудового розслідування. 30.07.2025 ОСОБА_7 вручено обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування. Разом з цим, суд апеляційної інстанції констатує, що строк дії оскаржуваної ухвали встановлено до 05.08.2028, а отже судове провадження повинно бути розглянуто у розумні строки. Прокурор щодо продовження розгляду не заперечував.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу; перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Приймаючи судове рішення апеляційний суд бере до уваги приписи таких нормативно-правових актів.

Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

З приписів ст. 183 КПК України слідує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про обрання запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування і відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

При цьому, колегія суддів бере до уваги те, що у провадженні СВ Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області знаходиться кримінальне провадження за № 0000256, відомості про яке внесені 07.06.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, процесуальне керівництво у якому здійснюється прокурорами Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання слідує, що клопотання розглядалось за участі як підозрюваного ОСОБА_7 , так і його захисника адвоката ОСОБА_17 , що свідчить про дотримання слідчим суддею передбачених ст. 193 КПК України вимог, у тому числі, дотримання права особи на захист.

Зі змісту апеляційної скарги та матеріалів судового провадження слідує, що висновки слідчого судді про необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, наявність передбачених п. 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків та неможливість застосування щодо ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, окрім як тримання під вартою, - не оспорюються як апелянтом (прокурором) в апеляційній скарзі, так і стороною захисту, про що свідчить і факт неподання стороною захисту апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, у зв`язку з чим, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України апеляційним судом не перевіряються і визнаються такими, що ґрунтуються на фактичних обставинах та матеріалах судового провадження, належним чином вмотивованими.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції переглядає ухвалу слідчого судді в межах апеляційної скарги, зокрема в частині розміру визначеної підозрюваному застави.

Приймаючи обґрунтоване рішення про необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя обґрунтовано взяв до уваги тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 (відповідно до ст. 12 КК України скоєне діяння віднесено до тяжких злочинів), наявні в матеріалах судового провадження дані про особу підозрюваного (за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, має на утриманні дружину та трьох малолітніх дітей), його майновий стан, конкретні обставини та тяжкість інкримінованого йому злочину, наявність передбачених п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, - і дійшов обґрунтованого висновку й про те, що застава у максимальному розмірі - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та відповідатиме обставинам кримінального провадження, із чим погоджується й апеляційний суд.

Крім того, подані адвокатом ОСОБА_15 документи до апеляційного суду вказують про належне виконання ОСОБА_7 процесуальних обов`язків, а також на об`єктивну неможливість сплатити більший розмір застави.

Зазначене, на переконання апеляційного суду свідчить про те, що визначений слідчим суддею розмір застави буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та запобігання встановленим ризикам, передбаченим п. 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і не є завідомо непомірним для підозрюваного ОСОБА_7 , так як таких даних під час апеляційного розгляду справи не встановлено.

Доводи апеляційної скарги про те, що визначений слідчим суддею розмір застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 грн., із покладенням на ОСОБА_7 відповідних обов?язків не забезпечать належну поведінку підозрюваного та виконання покладених на нього процесуальних обов?язків, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду, а відтак і жодним чином не впливають на висновки слідчого судді щодо визначеного розміру застави й не дають підстав вважати, що визначена застава у розмірі - 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, буде недостатньою для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 у кримінальному провадженні. При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що апелянт прокурор, у підтвердження доводів щодо необґрунтовано визначеного розміру застави не приєднав будь-які докази у підтвердження матеріального чи фінансового стану підозрюваного.

Із цих самих підстав, суд апеляційної інстанції відхиляє і твердження прокурора про підвищену суспільну небезпечність вчиненого злочину, вчинення злочину в умовах воєнного стану, способу та механізму його вчинення, тяжкість, визначення підозрюваному ОСОБА_7 , оскільки такі місцевим судом при прийнятті рішення у частині визначення застави враховані.

Оцінюючи твердження апеляційної скарги колегія суддів бере до уваги і те, що під час апеляційного розгляду не встановлено будь-яких фактів порушення підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків у цьому кримінальному провадженні, і на такі прокурор не посилається як в апеляційній скарзі, так і не вказував під час її розгляду. При цьому, прокурором не надано жодних доказів, які б свідчили про те, що визначений розмір застави є недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного і йому необхідно визначити заставу в розмірі саме 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Інші обставини, які б давали підстави для скасування судового рішення апеляційним судом не встановлено.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що жодних доказів чи даних про обставини, які б свідчили про незаконність ухвали слідчого судді, до апеляційної скарги не додано й будь-яких обґрунтованих клопотань прокурором із цього приводу прокурором не заявлялось; що строк дії оскаржуваної ухвали сплив і така втратила чинність у часі.

Керуючись ст. ст. 176-183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_6 , відхилити.

Ухвалу слідчого судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 09.06.2025 року, залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: