У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 (у режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання слідчого Головного слідчого управління Служби безпеки України поданого у кримінальному провадженні № 0000889 від 01.10.2024

У С Т А Н О В И В:

Головним слідчим управлінням Служби безпеки України за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000889 від 01.10.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в період 24.02.2022 по 31.10.2022 полковник ЗС РФ ОСОБА_5 , перебуваючи у смт. Серишеве Амурської області та в інших невстановлених досудовим слідством місцях на території Російської Федерації, виконуючи спільний злочинний план, діючи умисно, за попередньою змовою групою з командувачем дальньої авіації генерал-лейтенантом ОСОБА_6 , його заступником генерал-майором ОСОБА_7 , командиром 326-ї важкої бомбардувальної авіаційної дивізії генерал-майором ОСОБА_8 (досудові розслідування стосовно яких здійснюються в інших кримінальних провадженнях) та іншими невстановленими на цей час досудовим слідством особами із числа військового командування РФ, усвідомлюючи тяжкі наслідки у вигляді загибелі і поранення великої кількості цивільних осіб, а також створення непридатних умов для існування мирного населення України, бажаючи настання таких наслідків, в порушення статей 48, 51 (1), 51 (2), 52 (1), 52 (2), 54 (2), 57 (1), 57 (2) Додаткового протоколу I, статті 25 Положення, статті 23 (g) IV Гаазької Конвенції, забезпечив нанесення підпорядкованими йому підрозділами 182-го авіаційного полку, з використанням ракетоносців-бомбардувальників Ту-95МС систематичних масштабних ракетних ударів крилатими ракетами типу Х-101 по критичній цивільній інфраструктурі, яка розміщується у населених пунктах по всій території України, а саме об`єктам об`єднаної енергетичної системи України (електропідстанціям, гідроелектростанціям та іншим), що призвело до загибелі і поранення цивільного населення, а також знищення об`єктів енергетики України.

Зокрема, для виконання відведеної ролі в реалізації вищевказаного спільного плану, ОСОБА_5 , у вищевказаний період одержував від командира 326-ї важкої бомбардувальної авіаційної дивізії генерал-майора ОСОБА_9 та інших невстановлених на цей час досудовим слідством осіб із числа військового командування РФ, бойові розпорядження щодо нанесення підпорядкованими йому підрозділами 182-го авіаційного полку, з використанням ракетоносців-бомбардувальників Ту-95МС, ракетних ударів крилатими ракетами типу Х-101 по визначеним у цих бойових документах конкретним об`єктам цивільної критичної інфраструктури на території України, з визначеними координатними місць їх розташування.

Виконуючи указані бойові розпорядження ОСОБА_5 шляхом віддання наказів і розпоряджень військовослужбовцям підпорядкованого йому 182-го авіаційного полку (особи яких на цей час досудовим розслідуванням не встановлені), забезпечував: розроблення і затвердження замислів і рішень на ведення бойових дій, а також графіки підготовки і здійснення нанесення масованих ракетних ударів; визначав потреби в ракетах по задачам бойових дій; погоджував зазначені бойові документи з вищестоящим військовим командуванням ЗС РФ, у тому числі командуванням НОМЕР_1 важкої бомбардувальної авіаційної дивізії; здійснював координацію діями підпорядкованих йому підрозділів безпосередньо під час нанесення ракетних ударів по визначеним об`єктам цивільної і критичної інфраструктури на території України, а також доповідав про результати нанесених указаних ракетних ударів вищестоящому військовому командуванню дальньої авіації ЗС РФ. При цьому, про вчинені воєнні злочини ОСОБА_5 правоохоронним органам РФ не повідомляв.

Так, ОСОБА_5 в період з 24.02.2022 по 31.10.2022, перебуваючи у смт. Серишеве Амурської області та в інших невстановлених досудовим слідством місцях на території Російської Федерації, виконуючи відведену йому роль у спільному злочинному плані спрямованому на тероризування цивільного населення України і знищення об`єктів енергетичної системи України, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з командувачем дальньої авіації генерал-лейтенантом ОСОБА_6 , його заступником генерал-майором ОСОБА_7 , командиром 326-ї важкої бомбардувальної авіаційної дивізії генерал-майором ОСОБА_8 (досудові розслідування стосовно яких здійснюються в інших кримінальних провадженнях) та іншими невстановленими на цей час досудовим слідством особами із числа військового командування РФ, усвідомлюючи тяжкі наслідки у вигляді загибелі і поранення значної кількості цивільного населення, а також знищення і руйнування об`єктів ОЕС України, що призведе до енергетичної кризи, яка створить непридатні для існування цивільного населення умови, бажаючи настання таких наслідків, в порушення статей 48, 51 (1), 51 (2), 52 (1), 52 (2), 54 (2), 57 (1), 57 (2) Додаткового протоколу I, статті 25 Положення, статті 23 (g) IV Гаазької Конвенції, знаючи та розуміючи що електропідстанції, гідроелектростанції, тощо ОЕС України є цивільними об`єктами критичної інфраструктури і не відносяться до об`єктів військового характеру, а також об`єктів подвійного призначення, знищення яких не викликані військовою необхідністю та не надають воєнної переваги, шляхом віддання бойових розпоряджень (наказів) військослужбовцям підпорядкованого йому 182-го авіаційного полку, координацією їх дій і контролю виконання, забезпечив нанесення з використанням ракетоносців-бомбардувальників Ту-95МС, ракетних ударів крилатими ракетами типу Х-101 об`єктам цивільної критичної інфраструктури ОЕС України, в результаті якого 31.10.2022 о 08 год. 15 хв. ракетоносцем - бомбардувальником Ту-95МС з невстановленим на цей час досудовим розслідуванням бортовим номером, нанесено ракетний удар крилатою ракетою Х-101 по об`єкту цивільної інфраструктури - підстанції 330/110/10 кВ «Північна» Київського регіонального центру обслуговування мережі Північного територіального управління обслуговування мережі ПАТ «НАК «Укренерго», розташованому в с. Нові Петрівці, Вишгородського району, Київської області.

Зазначені умисні протиправні дії ОСОБА_5 , який діяв за попередньою змовою групою осіб спільно з командиром 326-ї важкої бомбардувальної авіаційної дивізії генерал-майором ОСОБА_8 , командувачем дальньої авіації генерал-лейтенантом ОСОБА_6 , його заступником генерал-майором ОСОБА_7 та іншими невстановленими на цей час досудовим слідством особами із числа військового командування РФ призвели до знищення і руйнування вищевказаного об`єкту цивільної критичної інфраструктури ОЕС України, що викликало кризу в енергозабезпеченні цивільного населення регіону, яке надзвичайно важливе для його виживання.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у порушенні законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, віданні наказу про вчинення таких дій, вчинених за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 2 ст.28, ч. 1 ст. 438 КК України.

До слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого ГСУ СБ України про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі, просив обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник заперечував щодо задоволення клопотання.

З`ясувавши думку учасників процесу, перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя зазначає наступне.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого правопорушення обґрунтовано підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Згідно із ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Крім того, ст. 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Дослідивши надані матеріали слідчий суддя бере до уваги документи, що підтверджують ймовірну причетність ОСОБА_5 до інкримінованого йому кримінального правопорушення і такі є переконливими для слідчого судді.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає, що причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, підозра у якому у йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

За змістом ст. 176 КПК України найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Вирішуючи подане клопотання слідчий суддя враховує, що кримінальне правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 є особливо тяжким злочином.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Згідно з ч. 4 ст. 197 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

З урахуванням даних про особу ОСОБА_5 , який переховується від органів досудового розслідування та суду за межами території України, що підтверджено постановою слідчого про оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_5 , яка спрямована для виконання до компетентного органу, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, та зважаючи на необхідність виконання підозрюваною покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, або вчинити інше кримінальне правопорушення, а також зважаючи на доведеність прокурором наявності обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, вважаю за необхідне застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Відтак, суд вважає, що на даний час з урахуванням обставин, які інкримінуються ОСОБА_5 відсутні підстави для визначення розміру застави.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Нижній Новгород, Нижньогородської області, Приволзького федерального округу, місце проживання: АДРЕСА_1 (територія військової частини), громадянина російської федерації, військовослужбовця Збройних сил російської федерації командира 182-го важкого бомбардувального авіаційного полку 326-ї важкої бомбардувальної авіаційної дивізії дальньої авіації Військово-повітряних сил Повітряно-космічних сил Збройних сил російської федерації (військова частина НОМЕР_2 , авіабаза «Українка» у смт. Серишеве, Амурської області рф), полковника, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без зазначення строку дії ухвали та без визначення розміру застави.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1