УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Головного управління Національної поліції у місті Києві у кримінальному провадженні № 0000123 від 27.01.2025, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, -

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Головного управління Національної поліції у місті Києві у кримінальному провадженні № 0000123 від 27.01.2025, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

У судові засідання, які були призначені судом на 22.05.2025, 27.05.2025 та 13.06.2025, адвокат ОСОБА_3 та власник майна ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду скарги, не з`явилися, про причини своєї неявки суду не повідомили, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило.

З урахуванням того, що для розгляду вказаної категорії скарг встановлено скорочені терміни, а особа, яка подала скаргу до суду не з`явилась, з метою дотримання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, слідчий суддя вважає за доцільне розглянути скаргу у відсутність скаржника.

Слідчий, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явився.

Слідчий суддя, дослідивши скаргу та додані матеріали, дійшов висновку про наступне.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Неявка без поважної причини сторони кримінального провадження, якою подана скарга, свідчить про фактичне не підтримання поданої скарги та недоведення згаданих обставин, що має оцінюватись, як підстава для відмови в задоволенні такої скарги.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Беручи до уваги викладене та зважаючи на те, що адвокат ОСОБА_3 та власник майна ОСОБА_4 не повідомили про причини своєї неявки в судові засідання, що розцінюється як неявка без поважної причини сторони кримінального провадження, якою подана скарга, що свідчить про фактичне не підтримання поданої скарги та не доведення викладених обставин, що є підставою для відмови в задоволенні поданої скарги.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, зокрема, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

Так, положеннями ч. 2 ст. 168 КПК України передбачено, що фактичне позбавлення особи, у володінні якої перебуває певне майно, здійснюється, зокрема, під час обшуку.

Частиною 1 ст. 169 КПК України передбачено порядок припинення тимчасового вилучення майна.

Так, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч.6 ст.173 цього Кодексу; у разі скасування арешту, за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Отже, тимчасово вилученим майном вважаються лише речі та документи, які не входять до переліку, щодо яких прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку.

Однак, представником власника майна до скарги не долучено копію ухвали про надання дозволу на проведення обшуку, він в засідання не з`явився, не підтримав доводи, які виклав у скарзі, а отже суд приходить до висновку про недоведеність викладених вимог.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні скарги.

Керуючись статтями 167, 168, 169, 171, 303, 309 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Головного управління Національної поліції у місті Києві у кримінальному провадженні № 0000123 від 27.01.2025, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1