УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/3585/25

03 вересня 2025 року

Костопільський районний суд Рівненської області

в складі судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 (дистанційно)

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання прокурора Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременець Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації Збройних Сил України, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Костопільського районного суду Рівненської області перебуває обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 407 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор звернулася з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

В обґрунтування зазначеного клопотання вказала, що ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, Збройних Сил України, проходячи військову службу на посаді стрільця 2 піхотного відділення 3 піхотного взводу 1 піхотної роти НОМЕР_1 піхотного батальйону військової частини НОМЕР_2 , у порушення вимог ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України "Про оборону України", ст. 11, 16, 128, 129 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 1, 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану, близько 08 год. 00 хв. 07.07.2024 самовільно залишив місце розташування військової частини НОМЕР_2 , яка розташовувалася на території ІНФОРМАЦІЯ_2 , що в АДРЕСА_2 , після чого, перебуваючи поза межами вказаної військової частини, почав проводити службовий час на власний розсуд, не пов`язаний із проходженням військової служби, припинивши тим самим виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності України.

Вказала, що обґрунтованість обвинувачення підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами у їх сукупності.

26.06.2025 було оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_4 .

27.06.2025 слідчим суддею Рівненського міського суду Рівненської області надано дозвіл на затримання ОСОБА_4

18 липня 2025 року на підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 05 вересня 2025 року, без права внесення застави.

Підставою для продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_4 дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вказує, що ризики, які були підставою для застосуваня щодо ОСОБА_4 такого виду запобіжного заходу, не припинили своє існування та не зменшилися.

Зокрема, продовжують існувати ризики, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та покарання, яке загрожує обвинуваченому, а саме позбавлення волі строком до десяти років, вснує ризик, що він може переховуватися від суду, залишити постійне місце проживання, у незаконний спосіб перетнути кордон, ухилятися від суду.

Крім того, обвинувачений може незаконно впливати на свідків, які разом із ним проходили військову службу, з метою зміни їх показань.

Також обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, перебуваючи на волі, з метою ухилитися від кримінальної відповідальності може вчинити самокалічення або симулювати хвороби, підробивши відповідні документи.

Обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, оскільки після самовільного залишення військової частини у добровільному порядку на військову службу не повернувся, перебував у загальнодержавному розшуку.

При цьому просила врахувати, що обвинувачений ОСОБА_4 перебував у розшуку, зареєстрований та проживає на віддаленій відстані від суду, у с. Жолоби Тернопільської області, офіційно не працевлаштований, міцних соціальних зв`язків не має.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 КК України, за наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, застосовується запобіжний захід, визначений п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України тримання під вартою; до військовослужбовців, які обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст. 402-405, 407, 408, 429 КК України застосовується виключно запобіжний захід, визначений п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України.

З метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків просила продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на 60 днів, без визначення розміру застави.

У підготовчому судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, покликаючись на викладені у ньому обставини та просила його задовольнити

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні проти вказаного клопотання не заперечував.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов висновку про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Судом встановлено, що ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 18 липня 2025 року обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 05 вересня 2025 року, без права внесення застави.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, за який визначено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, не має міцних соціальних зв`язків, не одружений, на утриманні дітей чи непрацездатних батьків не має, за місцем служби характеризується негативно, після вчинення інкримінованого йому злочину, перебував у загальнодержавному розшуку. Наведене дає підстави вважати, що усвідомлюючи тяжкість покарання, що йому загрожує, ОСОБА_4 може залишити постійне місце проживання та переховуватися від суду, чинити тиск на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою зміни їх показань, вчинити інше кримінальне правопорушення або прожовджити вчинене, неналежною процесуальною поведінкою перешкоджатиме кримінальному провадженню.

Таким чином встановлено, що ризики, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані при застосуванні щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 18 липня 2025 року, не зменшилися та не відпали.

При цьому суд також враховує обгрунтованість пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення за ч. 5 ст. 407 КК України.

Відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті - тримання під вартою.

Підстави для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу відсутні та інший більш м`який запобіжний захід є недостатнім для запобігання існуючих ризиків, потреби кримінального провадження на даний час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України враховуючи те, що на території України введено воєнний стан, а також наявність обґрунтованих ризиків неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого, вагомість зібраних у справі доказів про вчинення ним інкримінованого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує, суд вважає за вірне не визначати обвинуваченому розмір застави.

Таким чином відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 177, 178, 183, 194, 315 КПК України з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам останнього переховуватися від суду, чинити тиск на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується, враховуючи, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час судового розгляду, суд дійшов висновку про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою на шісдесят днів, без визначення розміру застави.

Керуючись ч. 1, ч. 2 ст. 177, 178, 183, 194, 315 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Кременець Тернопільської області, жителю с. Жолоби Кременецького райну Тернопільської області- на строк 60 (шістдесят) днів, без визначення розміру застави, тобто до 01 листопада 2025 року включно.

Строк дії ухвали рахувати з 13 год. 30 хв. 03 вересня 2025 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, надіслати ДУ "Рівненський слідчий ізолятор".

Ухвалу може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Костопільський районний суд Рівненської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Відповідно до ч. 5 ст. 331 КПК України подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Суддя: ОСОБА_1