Справа № 132/2584/25
Ухвала

Іменем України

07 серпня 2025 року м. Калинівка

Слідчий суддя Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в місті Калинівці клопотання слідчого СВ ВП № 1 Хмільницького районного ВП ГУНП України у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 , про арешт майна, подане у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000277 від 05.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Калинівського районного суду Вінницької області 05.08.2025 надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 1 Хмільницького районного ВП ГУНП України у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 , про арешт майна, подане у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000277 від 05.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Згідно із протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 05.08.2025 це клопотання передано для розгляду судді ОСОБА_1 .

Відповідно до даного клопотанням у ньому висловлене прохання накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: на мотоцикла марки «ZS 125» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , належить ОСОБА_5 , жит. АДРЕСА_1 та фактично належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 жит. АДРЕСА_2 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном та розглянути клопотання відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України без повідомлення власників майна, їх представників, з метою забезпечення арешту майна.

Це клопотання мотивовано тим, що 04.08.2025 до ЧЧ ВП №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області надійшло повідомлення зі служби 102 про те що у с. Мирне Хмільницького району трапилась ДТП із потерпілим. Виїздом СОГ на місце події встановлено, що неповнолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 жит. АДРЕСА_3 рухаючись на мотоциклі «ZS 125» реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Центральна с. Мирне Хмільницького району, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 жит. АДРЕСА_4 . Внаслідок ДТП ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження.

Дані відомості відповідно до вимог ст. 214 КПК України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 серпня 2025 року за № 0000277 та розпочато досудове розслідування.

В ході досудового розслідування встановлено, що неповнолітній ОСОБА_7 04.08.2025 близько 22:00 год. взяв у свого товариша ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 жит. АДРЕСА_2 мотоцикл марки «ZS 125» реєстраційний номер НОМЕР_1 на якому спричинив ДТП.

Однак фактичним власником мотоцикла марки «ZS 125» реєстраційний номер НОМЕР_1 є брат ОСОБА_9 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 жит. АДРЕСА_2 , який придбав зазначений транспортний засіб в липні 2024 року без реєстрації права власності та надав його у тимчасове користування своєму брату.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , власником мотоцикла марки «ZS 125» реєстраційний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_5 , жит. АДРЕСА_1 .

Вищевказаний транспортний засіб містить на собі сліди ДТП, на підставі яких можливо встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, щодо дорожньо-транспортної пригоди та які будуть процесуальним джерелом доказів, тобто дадуть змогу провести ряд експертиз, які будуть слугувати доказами по кримінальному провадженню, а тому є необхідність у вилученні зазначеного мотоцикла.

Слідчий СВ ВП № 1 Хмільницького районного ВП ГУНП України у Вінницькій області, капітан поліції ОСОБА_3 та прокурор Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися. Слідчий ОСОБА_3 до суду подав заяву про розгляд клопотання без його участі. Відомостей про причини неявки прокурора не надходило.

У прохальній частині клопотання слідчий ОСОБА_3 просить розглянути клопотання відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Із наданих слідчим матеріалів вбачається, що майно, на яке просять накласти арешт, відповідає критеріям, визначеним у ч. 2 ст. 170 КПК України. Повідомлення власника цього майна про розгляд клопотання створює ризик вчинення ним дій, спрямованих на відчуження, приховування або пошкодження зазначеного майна, що унеможливить виконання завдань кримінального провадження. З огляду на наведене, слідчий суддя вважає наявними правові підстави для розгляду клопотання без повідомлення власника.

У зв`язку з викладеним, згідно із положеннями ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних не здійснювалося.

Дослідивши клопотання і долучені до нього письмові документи, слідчий суддя дійшов такого висновку.

З доданих до клопотання матеріалів вбачається, що відділенням поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено 05.08.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000277, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Згідно із долученим до клопотання витягом від 05.08.2025 із Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000277, 04.08.2025 до ЧЧ ВП №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що у с. Мирне Хмільницького району трапилась ДТП із потерпілим. Виїздом СОГ на місце події встановлено, що неповнолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 жит. АДРЕСА_5 рухаючись на мотоциклі «ZS 125» реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Центральна с. Мирне Хмільницького району, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 жит. АДРЕСА_4 . Внаслідок ДТП ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження.

До клопотання долучено копії матеріалів, якими обґрунтовані доводи, наведенні в клопотанні, серед них: копія протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 05.08.2025; копія протоколу допиту свідка від 05.08.2025; копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу - мотоцикла марки «ZS» моделі «125» на ім`я ОСОБА_5 ; постанова про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 05.08.2025.

Положеннями ст. 131 КПК України визначено, що арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно із ч. 1 ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно із ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина третя статті 170 КПК України).

Відповідно до ст. 98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення є речовими доказами.

Згідно із ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Беручи до уваги наведені положення процесуального закону та оцінюючи доводи клопотання слідчого, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність його задоволення з огляду на таке.

Під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000277 встановлено обставини, які вказують на те, що неповнолітній ОСОБА_7 04.08.2025 близько 22:00 год. взяв у свого товариша ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 жит. АДРЕСА_2 мотоцикл марки «ZS 125» реєстраційний номер НОМЕР_1 на якому спричинив ДТП.

Однак фактичним власником мотоцикла марки «ZS 125» реєстраційний номер НОМЕР_1 є брат ОСОБА_9 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 жит. АДРЕСА_2 , який придбав зазначений транспортний засіб в липні 2024 року без реєстрації права власності та надав його у тимчасове користування своєму брату.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , власником мотоцикла марки «ZS 125» реєстраційний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_5 , жит. АДРЕСА_1 .

Вищевказаний транспортний засіб містить на собі сліди ДТП, на підставі яких можливо встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, щодо дорожньо-транспортної пригоди та які будуть процесуальним джерелом доказів, тобто дадуть змогу провести ряд експертиз, які будуть слугувати доказами по кримінальному провадженню, а тому є необхідність у вилученні зазначеного мотоцикла.

Не застосування такого заходу забезпечення, як арешт майна, призведе до втрати речових доказів, що в свою чергу не дасть можливості органам досудового розслідування провести експертизи, а настання цих наслідків перешкоджатиме встановленню істини у даному кримінальному провадженні, а тому клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 1 Хмільницького районного ВП ГУНП України у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 , про арешт майна, подане у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000277 від 05.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на мотоцикл марки «ZS 125», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , належить ОСОБА_5 , жителю АДРЕСА_1 , та фактично належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_2 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1