Єдиний унікальний № 371/433/25
Номер провадження № 1-кп/371/192/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" червня 2025 р. м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Миронівка Київської області кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 19.02.2025 за №0000011, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Київ, має середню освіту, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

встановив:

В провадженні Миронівського районного суду Київської області знаходиться на розгляді кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 19.02.2025 за №0000011, за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Ухвалою суду від 21.03.2025 справу призначено до підготовчого судового засідання.

Ухвалою суду від 15.04.2025 справу призначено до судового розгляду.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_5 обвинувачувався у тому, що він 18.02.2025, приблизно о 14 год 00 хв, точний час досудовим розслідуванням не встановлений, у ОСОБА_5 , який перебував на АДРЕСА_3 біля стадіону, розташованого на цій вулиці, під час сварки із ОСОБА_4 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник умисел заподіяти тілесні ушкодження ОСОБА_4 реалізовуючи свій протиправний умисел, 18.02.2025, приблизно о 14 год 00 хв, точний час досудовим розслідуванням не встановлений, ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_4 , перебував на вулиці Травневій в с.Пії Обухівського району Київської області біля стадіону, розташованого на цій вулиці, стоячи навпроти ОСОБА_4 , діставши із кишені свого одягу розкладного ножа, розклавши та тримаючи його в правій руці, клинком цього ножа умисно наніс не менше двох ріжучих ударів в район тильної поверхні лівої кисті ОСОБА_4 . Своїми умисними діями ОСОБА_5 заподіяв ОСОБА_4 тілесні ушкодження.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи від 06.03.2025 ОСОБА_4 було заподіяне наступне тілесне ушкодження: горизонтальна лінійна глибока подряпина та майже подовжнє лінійне садно на тильній поверхні лівої кисті. Заподіяні потерпілому тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень.

10.06.2025 на адресу суду надійшла заява від потерпілого ОСОБА_4 про розгляд справи без його участі. Просить провадження по справі закрити на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 підтримав свою письмову заяву про відмову від обвинувачення та відсутністю будь-яких претензій до ОСОБА_5 . Просив провадження по справі закрити. Підтвердив про добровільність свого рішення та те, що подана ним заява не суперечить його інтересам, та не є наслідком застосування до нього насильства, примусу, погроз, обіцянок або будь-яких інших протиправних дій.

Прокурор висловив думку про можливість задоволення заяви потерпілого ОСОБА_4 та закриття кримінального провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.1 ст.125 КК України, оскільки відмовитись від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення є правом потерпілого, та має наслідком закриття кримінального провадження відповідно до п.7 ч.1 ст.284 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти задоволення заяви потерпілого ОСОБА_4 та закриття стосовно нього кримінального провадження за ч.1 ст.125 КК України, оскільки вважає кримінальне провадження проти нього незаконним і безпідставним. Зазначив, що потерпілий має право заявляти таке клопотання.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, дослідивши заяву потерпілого та матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу, та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Так, вищевказаними положеннями процесуального закону визначено, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Положеннями п.1 ч.1 ст.477 КПК України визначено, що кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого.

Відповідно до ч.4 ст.26 КПК України кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Так, кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення, як свідчить зміст глави 36 КПК України, має особливість стосовно початку такого провадження та його завершення. Жодних інших особливостей кримінального провадження у формі приватного обвинувачення ані главою 36 КПК України, ані іншими положеннями КПК України не передбачено. Тобто, після того, як кримінальне провадження розпочато за заявою потерпілого про вчинення кримінального правопорушення, що міститься у переліку таких правопорушень у ст.477 КПК України, задіюється державно-владний ресурс органів досудового розслідування та прокуратури, який слугує подальшою рушійною силою здійснення досудового розслідування та підтримання обвинувачення під час судового розгляду.

Таким чином, визначений КПК України процесуальний порядок здійснення кримінального провадження у формі приватного обвинувачення за своєю правовою природою є приватно-публічним різновидом кримінального провадження і його варто розглядати як диференціацію форми такого провадження у межах загальної його форми, врегульованої КПК України.

Закон не покладає на потерпілого обов`язку встановлення обставин кримінального правопорушення та його кваліфікації. Зазначене є винятковою компетенцією органів досудового розслідування, державного обвинувачення і суду.

За нормами чинного КПК України особливістю такого кримінального провадження є лише те, що необхідною умовою його здійснення є виражене у процесуальній формі бажання потерпілого щодо кримінального переслідування винного: провадження розпочинається лише за заявою потерпілого, відмова якого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття справи (крім кримінальних проваджень щодо злочинів, пов`язаних з домашнім насильством).

В іншій частині, в тому числі щодо кола осіб, уповноважених вносити відомості в ЄРДР про кримінальне правопорушення, процедури збирання доказів, пред`явлення обвинувачення в обвинувальному акті та підтримання його прокурором у суді, нормами цього Кодексу особливостей не встановлено.

Зміст частини першої статті 477 КПК України у системному зв`язку із частиною четвертою статті 26 і пунктом сьомим частини першої статті 284 зазначеного Кодексу зводиться до того, що обов`язковою умовою здійснення кримінального провадження у формі приватного обвинувачення є заява потерпілого як волевиявлення про притягнення винного до кримінальної відповідальності взагалі, а не за конкретною нормою КК України. Оскільки потерпілий не зобов`язаний юридично оцінювати вчинені щодо нього протиправні дії, то подану ним до правоохоронних органів заяву про злочин без визначення кримінально-правової кваліфікації або з неправильною кваліфікацією варто вважати підставою для здійснення кримінального провадження у формі приватного обвинувачення. Інтерес особи, котра зазнала шкоди, у застосуванні процедури кримінального судочинства стосується не юридичної кваліфікації протиправних дій, а самого факту вчинення цих дій щодо неї. Подана до правоохоронних органів та/або суду заява потерпілого є вираженням його ставлення до події злочину, особи, що його вчинила, й обраного способу реагування. Відповідне волевиявлення є свідченням того, що особа, котрій завдано шкоди, звертається до держави з метою захисту своїх порушених прав та законних інтересів шляхом кримінального переслідування винного, не вважаючи належними й достатніми інші способи досягнення цієї мети.

У розумінні наведених положень кримінального процесуального закону під відмовою потерпілого від обвинувачення у злочинах, перелік яких міститься у частині першій статті 477 КПК України, варто розуміти лише беззастережне волевиявлення про непритягнення винного до кримінальної відповідальності і припинення розпочатої процедури його кримінального переслідування. Відповідна заява є проявом того, що потерпілий не бажає втручання держави у кримінально-правовий конфлікт і обирає альтернативний шлях його вирішення.

Повертаючись до матеріалів даного кримінального провадження, суд зазначає те, що відповідно до заяви про кримінальне правопорушення ОСОБА_4 просив притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. Також ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення у формі приватного обвинувачення, за публічним обвинуваченням про підозру не повідомлялось.

Таким чином, заперечення обвинуваченого ОСОБА_5 проти закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення у зв`язку з відмовою потерпілого ОСОБА_4 від обвинувачення не можуть бути підставою для відмови у задоволенні клопотання потерпілої.

З огляду на викладені обставини, суд приходить до висновку про те, що клопотання потерпілого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження через відмову від обвинувачення у формі приватного обвинувачення підлягає задоволенню, а кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 підлягає закриттю.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст. ст. 26, 284, 369, 372, 477 КПК України, суд

постановив:

Прийняти відмову потерпілого ОСОБА_4 від пред`явленого обвинувачення стосовно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 19.02.2025 за №0000011, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України, закрити на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1