печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , про скасування арешту майна

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, зокрема, віртуальні активи, які належать ОСОБА_6 .

В обґрунтування вимог клопотання представник зазначає, у накладенні арешту відпала потреба, а також, що арешт накладено необгрунтовано. В обгрунтування клопотання представник зазначає, що вказані активи не є предметом кримінального праовопрушення. Крім того, зазначає, що ОСОБА_6 не має статусу підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000269 від 29.03.2022.

У судовому засіданні представник клопотання підтримав, просив задовольнити клопотання в повному обсязі, вказав, що накладений арешт обмежує право ОСОБА_6 володіти своїм майном.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, просив відмовити.

Вивчивши матеріали клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно вимог ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування за фактом вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 110, ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 8 ст. 111-1, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 110-2, ч. 7 ст. 111-1, ч. 6 ст. 111-1, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

У даному кримінальному провадженні досліджуються обставини за фактом того, що громадяни України зорганізувались з метою здійснення господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, окрім цього вчиняють умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору (пособництво), з метою завдання шкоди Україні шляхом добровільного збору та передачі матеріальних ресурсів чи інших активів представникам держави-агресора.

Орган досудового розслідування зазначає, що вказаними особами на території України, за допомогою підконтрольних веб-ресурсів, груп/акаунтів у соціально орієнтованих мережах «Facebook» та «Instagram», каналах/акаунтах в месенджері «Telegram», таргетованої реклами та іншими способами, розміщуються рекламні повідомлення із посиланням на азартні ігри в електронних (віртуальних) казино, букмекерські контори, фіктивні бінарні опціони, крипто-інвестиційні проєкти та інше, бенефіціарними власниками яких являються громадяни російської федерації, зокрема «ВУЛКАН 777», «LEONBETS», «MOSTBET». В свою чергу, представники вказаних комерційних структур, резидентів російської федерації, здійснюють оплату вказаним особам за залучення останніми нових клієнтів у розмірі еквівалентному їх кількості та «якості» (розміру внесених ставок та об`єму коштів розміщених на депозитах зазначених інтернет платформ).

Постановою слідчого від 28.11.2024 віртуальні активи, що зберігаються на акаунтах, що зареєстровані криптовалютній біржі «BINANCE», а саме компанії «Nest Services Limited, зареєстрованої відповідно до законодавства Республіки Сейшельські острови з реєстраційним номером 238045 і адресою House of Francis, Room 303, Ile Du Port, Mahe, Seychelles.» з ідентифікаторами, зокрема, USER ID 293692072, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки слідчий вважає, що зокрема вказаний акаунт є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберігає відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження; віртуальні активи, які знаходяться на вказаному криптовалютному гаманці, є предметом легалізації коштів, які отримані кримінально-протиправним шляхом.

20.12.2024 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/60112/24-к накладено арешт на майно, зокрема, на віртуальні активи ОСОБА_6 , на акаунті, що зареєстрований на криптовалютній біржі «BINANCE», а саме «NEST SERVICES LIMITED», зареєстрованої відповідно до законодавства Республіки Сейшельські острови з реєстраційним номером 238045 і адресою «House of Francis, Room 303, Ile Du Port, Mahe Seychelles.» з ідентифікатором USER ID 293692072.

Як вбачається з матеріалів клопотання, метою арешту вказаного майна є збереження речових доказів.

Разом з тим, органом досудового розслідування та прокурором не надано будь-якого обґрунтування або доказу, що арештоване майно відповідає критеріям речових доказів, зазначеним в ст. 98 КПК України, тобто яким чином вказаний акаунт є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, які саме відомості на вказаному акаунті можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також не надано доказів, що віртуальні активи, які знаходяться на вказаному криптовалютному гаманці, є предметом легалізації коштів, які отримані кримінально-протиправним шляхом.

Таким чином, слідчий вважає, що відсутні підстави вважати, що арештоване майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а визнання того, чи іншого майна речовими доказами за відсутності передбачених законом критеріїв не тягне безумовного обов`язку слідчого судді у збереженні арешту.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Будь-яке втручання державного органа у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення ЄСПЛ у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції" від 23.09.1982 р.). Таким чином, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства" від 21.02.1986 р.).

Аналогічний принцип відображено в актуальній правовій позиція ЄСПЛ у справі «Garayev v. Azerbaijan» від 02.02.2023, заява №30352/11, зокрема визначає, що оскільки утримання майна Заявника як доказу с заходом, який тимчасово обмежує користування та розпорядження майном, цей захід мас бути передбачений національним законодавством, переслідувати законну мету та бути їй пропорційним.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Кримінальним процесуальним кодексом України передбачено, що арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

Так представник у клопотанні посилається на те, що відповідно до листа компанії КітГруп (Dovira Limited) на запит ОСОБА_6 щодо транзакцій, проведених через AlphapoPayment Processing, у період з 2023 по 2024 рік, у рамках платежів, пов`язаних з e-commerce, компанія перерахувала 2,500,000 USDT на криптовалютний гаманець ОСОБА_6 з вказаним ідентифікатором (НОМЕР_1). Для здійснення цих переказів використовувалася платіжна система Alphapo Payment Processing за взаємною згодою сторін, яка є провайдером криптовалютних платежів, що обслуговує онлайн-бізнеси в сферах e-commerce, ігор, гемблінгу та інших цифрових послуг.

Вказані обставини прокурором не спростовані.

Таким чином, прокурором у судовому засіданні не доведено, а також надані слідчому судді матеріали не містять даних, які б давали підстави вважати, що вказаний акаунт є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберігає відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а віртуальні активи, які знаходяться на вказаному криптовалютному гаманці, є предметом легалізації коштів, які отримані кримінально-протиправним шляхом,

У такому випадку арешт вказаних віртуальних активів протягом тривалого часу призводить до порушення прав власника майна.

Крім того, суд бере до уваги доводи представника, щоОСОБА_6 не має процесуального статусу підозрюваного у кримінальному провадженні 0000269 від 29.03.2022, а досудове розслідування триває більше 3 років.

Таким чином, суд вважає, що подальший арешт майна, який є тимчасовим заходом забезпечення, не відповідатиме меті кримінального провадження та буде надмірним втручанням у права особи володіти своїм майном.

Враховуючи викладене, а також те, що однією з засад кримінального провадження є змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя вважає доведеною ту обставину, що потреба в арешті майна відпала, оскільки органом досудового розслідування не надано доказів та не доведено існування правових підстав для подальшого збереження арешту майна, відтак клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 174, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , про скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 20 грудня 2024 року у справі № 757/60112/24-к (провадження 1-кс/500886/24), у кримінальному провадженні № 0000269 від 29.03.2022 на віртуальні активи ОСОБА_6 , на акаунті, що зареєстрований на криптовалютній біржі «BINANCE», а саме «NEST SERVICES LIMITED», зареєстрованої відповідно до законодавства Республіки Сейшельські острови з реєстраційним номером 238045 і адресою «House of Francis, Room 303, Ile Du Port, Mahe Seychelles.» з ідентифікатором USER ID 293692072, шляхом скасування заборони користування та розпорядження ними і розблокування всього функціоналу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1