Справа № 303/7647/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.06.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря: ОСОБА_4 ,

учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/4806/405/20 за апеляційними скаргами: прокурора Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та захисника адвоката ОСОБА_7 на вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 серпня 2019 року відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, раніше судимого,

- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15-ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 серпня 2019 року, обвинуваченого ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 - ч.1 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 75 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1275,00 гривень.

Провадження в частині цивільного позову ТДВ Закарпатський рибокомбінат до ОСОБА_8 щодо стягнення з останнього шкоди завданої кримінальним правопорушенням в розмірі 497,40 гривень та витрат на послуги адвоката ухвалено закрити.

Речові докази: сітку плутанку ухвалено знищити, рибу передану на відповідальне зберігання ТДВ Закарпатський рибокомбінат, а саме: 2 товстолобика, 2 коропи, 2 амура та щуку ухвалено повернути ТДВ Закарпатський рибокомбінат, диск із відеозаписом ухвалено зберігати при матеріалах судового провадження.

Згідно з вироком, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

11 жовтня 2018 року, близько 22 години 00 хвилин, ОСОБА_8 діючи умисно з метою викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу пройшов на територію водосховища «Форнош», яке орендує ТДВ Закарпатський рибокомбінат, зайшов у воду, де розкинув сітку - плутанку для вилову риби, в яку потрапила риба різного виду, а саме: два товстолобика вагою 2,8 кг., вартість яких становить 168,00 гривень, два коропа вагою 1,6 кг., вартість яких становить 120,00 гривень, два амура вагою 2,8 кг., вартість яких становить 210,00 гривень, а також щуку, вартість якої становить 182, 00 гривень, всього на загальну суму 680,00 гривні, однак не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, з причин які не залежали від його волі, а саме через виявлення його охоронцями ТДВ Закарпатський рибокомбінат.

В апеляційній скарзі прокурор вказав на те, що оскаржуваний вирок суду підлягає скасуванню у частині призначення покарання через м`якість . Зазначає, що суд першої інстанції при визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , в ході судового розгляду встановив повну відсутність обставин, що пом`якшують покарання, оскільки останній вину не визнав, тобто обвинувачений не вважає свої дії протиправними, а ставиться до вчиненого ним злочину, як до нормальної та прийнятої поведінки, намагаючись при цьому своїми показами виправдати своє діяння. Просить суд, оскаржуваний вирок суду скасувати, постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 за ч.3 ст.15-ч.3 ст.185 КК України покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців із застосуванням ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки встановлені ст.76 КК України.

Не погоджуючись зі вказаним вироком місцевого суду захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій вказав на те, що оскаржуваний вирок суду є незаконний та необґрунтований, внаслідок невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам даного кримінального провадження, що вплинуло на вирішення питання про винуватість обвинуваченого, а також внаслідок істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, у зв`язку з чим, є підстави для його скасування та підстави для закриття кримінального провадження, оскільки всупереч висновкам суду, сукупність зібраних у справі доказів, що не були оцінені у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, не доводить наявність події кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_8 . Просить суд, скасувати оскаржуваний вирок суду та закрити кримінальне провадження на підставі п.1 ч.1 ст.284 КПК України та повторно дослідити обставини кримінального провадження.

Заслухавши суддю - доповідача, прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу та просив закрити кримінальне провадження у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності потерпілої сторони, обвинуваченого та його захисника, неявка яких, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд першої інстанції згідно з вимогами ст.ст. 370, 374 КПК України та відповідно до ст. 337 КПК України в межах пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення, встановивши фактичні обставини кримінального провадження, обґрунтовано прийшов до висновку щодо обсягу та доведеності його вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.3 ст.15-ч.3 ст.185 КК України, виклавши їх у вироку.

Верховна Рада України 18 липня 2024 року прийняла Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна», який набув чинності 09 серпня 2024 року.

З набранням чинності цим Законом, зазнали змін положення ст. 51 КУпАП. Порівняно з попередньою редакцією цієї статті зазначені зміни передбачають, зокрема, збільшення мінімального порогу відмежування адміністративної та кримінальної відповідальності за вчинення крадіжки, шахрайства, привласнення або розтрати з 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 жовтня 2024 року (справа№278/1566/21), зміна в ст. 51 КУпАП, яка стосується збільшення розміру коефіцієнта неоподатковуваного мінімуму для кваліфікації відповідних діянь як адміністративного правопорушення, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння для діянь, предметом посягання яких було майно на суму, що не перевищує 2 неоподатковуваних мінімуму.

Кримінальна відповідальність за відповідною частиною ст. 185 КК настає під час вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка) у тому разі, якщо крадіжка майна не є дрібною.

Отже, діяння, вчинені як таємне викрадення чужого майна, якщо вартість цього майна не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент їх вчинення, є дрібною крадіжкою і не є кримінально караними, що виключає кримінальну відповідальність, передбачену ст. 185 КК України.

Беручи до уваги викладене, фактична декриміналізація викрадення майна, вартість якого не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, має зворотну дію в часі, оскільки поліпшує становище особи.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян - грошова сума розміром у 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 статті 169 передбачено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом на 1 січня звітного податкового року, для будь-якого платника податку.

Водночас вартість викраденого майна, що встановлена за вироком і не оспорюється сторонами, становить: 680,00 грн.

Зі змісту вироку вбачається, що ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення 11 жовтня 2018 року.

Для кваліфікації правопорушення як адміністративного чи кримінального, необхідно виходити з того, що прожитковий мінімум станом на 1 січня 2018 році становив 1700 гривень, у зв`язку з чим нижня межа кримінальної караності крадіжки, вчиненої у 2018 році, настає, якщо вартість предмета становить 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, тобто 1700 гривень.

З урахуванням положень ст. 5 КК України, а також тієї обставини, що вартість викраденого майна на час вчинення кримінального правопорушення не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у встановлені в ході досудового розслідування 2018 році ОСОБА_8 вчинив дрібну крадіжку, за що передбачено відповідальність ст. 51 КУпАП.

За приписами п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Враховуючи, що відповідно до положень Закону України № 3886-ІХ законодавець змінив розміри шкоди для визначення діянь, при вчиненні яких настає кримінальна відповідальність за вчинення крадіжки чужого майна, колегія суддів вважає, що у даному випадку наявні правові підстави для закриття кримінального провадження за пунктом 4-1 частини 1 статті 284 КПК України.

Вказане узгоджується із висновком об`єднаної палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду за результатами розгляду справи №278/1566/21.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційні скарги прокурора Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та захисника адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 серпня 2019 року відносно обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15-ч.3 ст.185 КК України,- скасувати.

Кримінальне провадження закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Судді