Справа № 274/3522/24
Провадження № 1-кп/0274/644/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" квітня 2025 р. м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника (дистанційно) ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Бердичівського міськрайонного суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000249 від 07.03.2024 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжин Чернігівської області, громадянина України, неодруженого, працюючого адміністратором ФОП ОСОБА_6 , з професійно-технічною освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , а також в АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше судимого:

1) 07.04.2011 року вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області за ч.3 ст. 185, 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

2) 07.07.2011 року вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області за ч.2 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ч.1, 4 ст. 70, ст. 71 КК України до 7 (семи) років 1 (одного) місяця позбавлення волі;

3) 27.04.2021 року вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі;

4) 16.05.2022 року вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч.1, 4 ст. 70 КК України до 1 (одного) року 7 (семи) місяців позбавлення волі,

5) 21.06.2022 вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.1, 4 ст. 70 КК України до 1 (одного) року 8 (восьми) місяців позбавлення волі,

6) 01.11.2022 вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі, звільнився по відбуттю строку покарання 10.07.2024,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 , відбуваючи покарання згідно вироку Києво- Святошинського районного суду Київськоїобласті від 01.11.2022 за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України у виді 2 років 1 місяця позбавлення волі у державній установі «Райківської виправна колонія (№73)», на шлях виправлення не став та вчинив рецидив злочинів за наступних обставин.

Так ОСОБА_5 , прибувши 15.09.2022 для відбуття покарання до державної установи «Райківська виправна колонія (№ 73)», що розташована за адресою:Житомирська область, Бердичівський район, с. Райки, вул. Центральна №1, будучи ознайомленим з порядком відбування покарання та своїми обов`язками в установі, систематично допускав дисциплінарні порушення. Зокрема, в період часу з 10.10.2022 по 04.03.2024 ОСОБА_5 допустив 96 дисциплінарних порушень вимог режиму відбування покарання, за що 96 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 11.08.2023 за вчинення чергового злісного порушення встановленого порядку відбування покарання до засудженого ОСОБА_5 було застосовано захід дисциплінарного стягнення у виді переведення до приміщення камерного типу на строк два місяці.

Однак, незважаючи на застосування заходів дисциплінарного впливу, ОСОБА_5 належних висновків для себе не зробив та продовжив порушувати режим тримання в даній установі, а саме 27.02.2024 о 05 годині 20 хвилин засуджений ОСОБА_5 , будучи забезпеченим спальним місцем, визначеним, закріпленим та вказаним йому начальником відділення СПС, відмовився виконувати законну вимогу представника адміністрації виправної колонії зайняти це спальне місце після оголошення команди «Відбій» та на даному місці був відсутній, чим не виконав законні вимоги представників адміністрації. За вказані дії на ОСОБА_5 було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани.

В подальшому, 29.02.2024 близько 16 години 20 хвилин виконуючий обов`язки начальника Державної установи «Райківська виправна колонія (№ 73)» ОСОБА_7 оголосив засудженому ОСОБА_5 письмове розпорядження від 29.02.2024 зайняти спальне місце після оголошення команди «Відбій», яке визначене, закріплене та вказане йому начальником відділення СПС, а також попередив про кримінальну відповідальність за ст. 391 КК України у разі злісної непокори законним вимогам адміністрації установи виконання покарань.

Засуджений ОСОБА_5 , будучи ознайомлений із законними вимогами адміністрації державної установи «Райківська випрана колонія (№ 73)», а також, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України, в категоричній формі відмовився виконувати законне письмове розпорядження виконуючого обов`язки начальника державної установи «Райківська виправна колонія (№ 73)» та в подальшому не зайняв вказане йому спальне місце, будучи відсутнім на ньому до 06 години 14 хвилин 01.03.2024.

Кримінальна відповідальність за злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнається винуватим, передбачена ст. 391 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 на початку судового розгляду свою вину визнав частково, а в подальшому просив його виправдати, заперечуючи свою винуватість. Додатково показав, що він дійсно відбував покарання в ДУ «Райківська виправна колонія №73», де мав багато стягнень. Мав «натягнуті» відносини з адміністрацією установи, оскільки вони намагались принизити його, змушували на камеру прибирати у чистому приміщенні. Вважає, що ставлення до нього було упередженим. 26.02.2024 після відбуття дисциплінарного стягнення його привели до кімнати, де він почав розкладати свої речі. Далі його запитали, чи буде він лягати на інше спальне місце, а він відповів, що в нього вже є своє місце, при цьому, ніхто, в тому числі і начальник СПС, не вказував на нове спальне місце. Визнав, що він не виконав письмове розпорядження адміністрації 29.02.2024, хоча був попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 391 КК України. Свою відмову мотивував тим, що йому не показали куди він має лягти.

Не зважаючи на таку позицію обвинуваченого, його винуватість повністю доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- показаннями свідка ОСОБА_8 , який суду показав, що він працює начальником ВНіБ ДУ «Райківська виправна колонія №73», де відбував покарання обвинувачений. В його присутності в 2024 році в.о. начальника установи ОСОБА_9 оголосив розпорядження, яке засуджений відмовився виконувати, сказавши: «Зустрінемось в суді». При цьому, засудженого попередили, що в разі невиконання розпорядження він буде притягнутий до відповідальності;

- показаннями свідка ОСОБА_10 , який суду показав, що він працює начальником оперативного відділу ДУ «Райківська виправна колонія №73», де відбував покарання обвинувачений. Обвинувачений був попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 391 КК України при прибутті в установу, а також в періодичних розмовах. В його присутності в.о. начальника установи оголосив розпорядження про зайняття засудженим спального місця ОСОБА_5 , однак засуджений відмовився його виконувати;

- показаннями свідка ОСОБА_11 , який суду показав, що він працює на посаді чергового помічника начальника ДУ «Райківська виправна колонія №73». В лютому 2024 року начальник відділення СПС визначив обвинуваченому його спальне місце, однак останній знаходився на іншому місці. Він особисто в нічний час між відбоєм і підйомом здійснював відеозйомку на відеореєстратор, контролюючи розпорядження начальника СПС щодо зміни спального місця, але обвинувачений не змінив спальне місце;

- показаннями свідка ОСОБА_12 , який суду показав, що він працює на посаді чергового помічника начальника ДУ «Райківська виправна колонія №73», де обвинувачений відбував покарання. Загалом обвинувачений був засудженим негативної спрямованості, мав багато порушень, в тому числі паління в невстановленому місці, не заняття спального місця, відмова від прибирання тощо. Він особисто виявив обвинуваченого, який курив цигарку в спальному приміщенні, він це зафіксував та зробив зауваження, але обвинувачений не реагував. В лютому 2024 року, напередодні того, коли обвинувачений курив цигарку у невстановленому місці, останній відмовлявся прибирати в камері та відмовився зайняти спальне місце. Спальне місце засудженим визначає начальник СПС;

- показаннями свідка ОСОБА_7 , який суду показав, що він працює на посаді заступника начальника ДУ «Райківська виправна колонія №73», а на час подій виконував обов`язки начальника установи. Навесні 2024 року обвинуваченому, який вже мав різні види дисциплінарних стягнень, в присутності керівників різних служб в його кабінеті він оголосив розпорядження, яке обвинувачений відмовився виконувати. Зміст розпорядження він не пам`ятає, але воно було одне за весь час. При цьому, обвинуваченого було попереджено за ст. 391 КК України;

- показаннями свідка ОСОБА_13 , який суду показав, що він працює на посаді заступника начальника відділення СВПР ДУ «Райківська виправна колонія №73». Був присутній під час оголошення обвинуваченому в кабінеті в.о. начальника установи ОСОБА_14 розпорядження, яке обвинувачений не виконав;

- даними висновку по факту вчинення злісної непокори законним вимогам адміністрації колонії від 04.03.2024, на підставі якого направлено матеріали до Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області по факту злісної непокори ОСОБА_5 законним вимогам адміністрації установи за обставин обвинувачення (а.п. 57-59);

- даними розпорядження виконуючого обов`язки начальника ДУ РВК-73 від 29.02.2024, яким останній розпорядився засудженому ОСОБА_5 , який забезпечений спальним місцем, визначеним, закріпленим та вказаним йому начальником відділення СПС, зайняти це місце після оголошення команди «Відбій». Засудженому ОСОБА_5 додатково роз`яснено, що відповідно до п. 6 Розділу 2 наказу № 2300/5 Міністерства юстиції України від 04.11.2013 начальник відділення СПС має право закріплювати за засудженими індивідуальні спальні місця і місця для зберігання особистих речей та продуктів харчування, а згідно ст. 107 КВК України, п. 4 Розділу ІІ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених Міністерством юстиції України № 2823/5 від 28.08.2018, засудженим забороняється завішувати чи змінювати без дозволу адміністрації установи виконання покарань спальне місце. Додатково попереджено про кримінальну відповідальність за ст. 391 КК України у разі відмови виконати законні вимоги адміністрації установи та зайняти вказане йому начальником відділення СПС спальне місце (а.п. 60). Ставити підпис про ознайомлення з письмовим розпорядженням, від дачі пояснень ОСОБА_5 відмовився, про що свідчать долучені акт (а.п. 61, 62);

- даними протоколу огляду предметів від 19.03.2024, відповідно до якого було проведено огляд DVD - диска з п`яти відеофайлами та безпосередньо даними самих відеозаписів, які були надані в.о. начальника ДУ «Райківська виправна колонія (№ 73)» ОСОБА_7 на запит слідчого. Під час огляду було встановлено, що на диску наявні 5 (п`ять) відео файлів із назвами: «27.02. ОСОБА_5 », «28.02. ОСОБА_5 »«28.02. Паління ОСОБА_5 », «29.02. ОСОБА_5 », «01.03. ОСОБА_5 ».

При перегляді файлу «27.02. ОСОБА_5 » зафіксовано, що події відбуваються 27.02.2024 о 05:20:47, коли працівник ДУ «Райківська виправна колонія (№73)» піднімається по сходах колонії, на відрізку часу 05:21:07 виявлено, як працівник ДУ «Райківська виправна колонія (№73)» зайшов до спального приміщення з засудженими, які відбувають покарання та на момент зйомки відпочивають на ліжках, на відрізку часу 05:21:27 зафіксовано, що працівник ДУ «Райківська виправна колонія (№73)» підійшов до спального ліжка, на якому відсутній засуджений та при огляді таблички, яка прикріплена до ліжка, виявлено, що вказане спальне місце закріплене за засудженим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак останній на ліжку відсутній, на відрізку часу 05:21:54 зафіксовано, що працівник ДУ «Райківська виправна колонія (№73)» пройшов по кімнаті зі спальними ліжками з засудженими та на крайньому лівому ліжку від вхідних дверей виявив засудженого ОСОБА_5 , після чого покинув приміщення спальної кімнати засуджених. При перегляді файлу «28.02. Паління ОСОБА_5 » зафіксовано, що події відбуваються 28.02.2024 о 13:25:50, коли працівник ДУ «Райківська виправна колонія (№73)» перебуває в спальному приміщенні з засудженими, які відбувають покарання та на момент зйомки працівник колонії стоїть біля ОСОБА_5 , який на момент зйомки стоїть біля вікна та палить цигарки, на що працівник колонії робить зауваження, однак останній не реагує на зауваження та продовжує палити. При огляді файлу із назвою «28.02. ОСОБА_5 »зафіксовано, що події відбуваються 28.02.2024 о 01:46:39, коли працівники ДУ «Райківська виправна колонія (№73)» перебувають в спальному приміщенні з засудженими, які відбувають покарання та на момент зйомки відпочивають на ліжках, на відрізку часу 01:46:49 зафіксовано, що працівник ДУ «Райківська виправна колонія (№73)» підійшов до спального місця, на якому відсутній засуджений та при огляді таблички, яка прикріплена до ліжка, виявлено, що вказане спальне місце закріплене за засудженим ОСОБА_5 , однак останній на ліжку відсутній, а був виявлений на іншому ліжку. При огляді файлу «29.02. ОСОБА_5 » зафіксовано, що події відбуваються 29.02.2024 о 16:20:07, коли працівники ДУ «Райківська виправна колонія (№73)» та засуджений ОСОБА_5 йдуть по коридору колонії, на відрізку часу 16:20:26 вони заходять до кабінету виконуючого обов`язки начальника ДУ «Райківська виправна колонія (№73)» ОСОБА_15 , після чого до кабінету зайшли інші працівники ДУ «Райківська виправна колонія (№73)», на відрізку часу 16:22:55 виконуючий обов`язки начальника ДУ «Райківська виправна колонія (№73)» ОСОБА_16 зачитує засудженому ОСОБА_5 письмове розпорядження, такого змісту: «Я виконуючий обов`язки начальника ДУ «Райківська виправна колонія (№73)» підполковник внутрішньої служби ОСОБА_7 в присутності: начальника ОБ підполковника внутрішньої служби ОСОБА_10 , начальника ВНіБ підполковника внутрішньої служби ОСОБА_8 , заступника начальника відділу СВПР майора внутрішньої служби ОСОБА_13 , начальника відділення СПС №2 майора внутрішньої служби ОСОБА_17 , даю розпорядження засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи забезпеченим спальним місцем, визначеним, закріпленим та вказаним йому начальником відділення СПС, зайняти це спальне місце після оголошенню команди «Відбій», засудженому ОСОБА_5 роз`яснити, що відповідно до пункту розділу 2 наказу №2300/5 Міністерства юстиції України від 04.11.2013 року начальник відділення СПС має право закріплювати за засудженими індивідуальні спальні місця і місця для зберігання особистих речей та продуктів харчування, а згідно до статті 107 КВК України та пункту 4 розділу 11 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України №2823/5 від 28 серпня 2018 року, засудженим забороняється завішувати чи змінювати без дозволу адміністрації установи виконання покарань спальне місце. Також додатково попередити засудженого ОСОБА_5 про кримінальну відповідальність передбачену ст. 391 КК України (злісна непокора законним вимогам адміністрації установи виконання покарань або інша протидія адміністрації у законному здійсненні її функцій особою, яка відбуває покарання у виді обмеження волі або у виді позбавлення волі) у разі відмови виконати законні вимоги адміністрації установи та зайняти вказане йому, начальником відділення СПС, спальне місце. Після чого на відрізку часу 16:27:15 часу виконуючий обов`язки начальника ДУ «Райківська виправна колонія (№73)» ОСОБА_16 запитує у засудженого ОСОБА_5 чи погоджується він виконувати розпорядження, на що останній відмовився. При огляді файлу з назвою «01.03. ОСОБА_5 » зафіксовано події за 01.03.2024 о 06:14:55, під час яких засуджений ОСОБА_5 , в той час коли інші засуджені відпочивали на своїх місцях, був відсутній на визначеному за ним місці (а.п. 68, 69-72);

- даними характеристики на засудженого ОСОБА_5 , затвердженої в.о. начальника державної установи «Райківська виправна колонія (№73)», згідно з якою за час відбування покарання останній не мав жодного заохочення та мав 96 стягнень, жодне з яких на момент вчинення злочину не було погашене ( а.п. 78-85);

- даними вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01.11.2022, відповідно до якого ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначено йому покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до призначеного покарання частково приєднано не відбуту частину покарання на вироком від 16.05.2022 року Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області та остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді 2 років 1 місяця позбавлення волі. Строк відбування покарання ОСОБА_5 ухвалено рахувати з 28.04.2022 року. Вирок набрав законної сили 02.12.2022 (а.п. 86);

- даними довідки по особовій справі засудженого ОСОБА_5 , згідно якої останній прибув до ДУ «Райківська виправна колонія №73» 15.09.2022 та відбував покарання у цій установі (а.п. 87).

- даними копії ухвали Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 11.08.2023, згідно з якою до засудженого ОСОБА_5 застосовано захід стягнення у виді переведення до приміщення камерного типу на строк 2 місяці за скоєння чергового порушення встановленого порядку відбування покарання (а.п. 88-89);

- даними копії постанови про накладення дисциплінарного стягнення від 04.03.2024, відповідно до якої на ОСОБА_5 було накладено дисциплінарне стягнення у виді суворої догани за те, що він 27.02.2024 о 05.20 год. був відсутнім на своєму спальному місці, вказаному начальником відділення та знаходився на іншому спальному місці вкритий ковдрою (а.п. 149).

Крім того, стороною обвинувачення ОСОБА_5 обвинувачувався в тому, що 28.02.2024 о 13 годині 25 хвилин, перебуваючи в спальному приміщенні державної установи «Райківська виправна колонія (№ 73)» в порушення вимог п. 4 ст. 107 КВК України палив цигарки біля вікна, законні вимоги представників адміністрації колонії припинити вчиняти дисциплінарне порушення у вигляді паління у невідведених місцях виконувати відмовився та продовжував палити.

Крім того, 28.02.2024 о 01 годині 46 хвилин засуджений ОСОБА_5 будучи забезпеченим спальним місцем, визначеним, закріпленим та вказаним йому начальником відділення СПС, відмовився виконувати законну вимогу представника адміністрації виправної колонії зайняти це спальне місце після оголошення команди «Відбій» та на даному місці був відсутній, чим не виконав законні вимоги представників адміністрації.

Під злісною непокорою вимогам адміністрації установи виконання покарань, слід розуміти відкриту відмову засудженого від виконання конкретних законних вимог представника адміністрації, який в силу свого посадового становища мав право пред`явити таку вимогу, а засуджений був зобов`язаний і міг її виконати, але умисно не виконав (наприклад невиконання вимог про припинення порушення режиму відбування покарання, неодноразовість безпричинної відмови засудженого від виконання законних вимог адміністрації, демонстративність, зухвалість такої відмови). Порушення засудженим режиму утримання не містить ознаки злісної непокори, якщо представник адміністрації установи не звертався до засудженого з конкретними вимогами з цього приводу.

В даному випадку, стороною обвинувачення доведено доказами, що 28.02.2024 о 01 годині 46 хвилин обвинувачений, будучи забезпеченим спальним місцем, був відсутній на ньому під час нічної перевірки, а цього ж дня о 13 годині 25 хвилин засуджений, перебуваючи в спальному приміщенні державної установи «Райківська виправна колонія (№ 73)», палив цигарки біля вікна, чим порушував ч. 4 ст.107 КВК України, був виявлений черговим помічником начальника ДУ «Райківська виправна колонія №73» ОСОБА_12 , який вимагав припинити ці дії.

Поряд з цим, за цими епізодами стороною обвинувачення не доведено, що черговий помічник начальника установи в силу свого посадового становища мав право пред`явити вимогу засудженому, а під час відсутності на спальному місці - взагалі мала місце вимога представника адміністрації виправної колонії зайняти це спальне місце, оскільки на відеозаписі, наданому суду, наявний лише факт відсутності обвинуваченого на спальному місці.

Крім того, не зважаючи на заперечення сторони захисту про те, що обвинуваченого вже було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за ці дії, стороною обвинувачення не надано суду жодного доказу на спростування цього, як і не заявлено клопотань про перевірку цих обставин судом. З врахуванням викладеного, суд, зважаючи на приписи ст. 62 Конституції України, вважає обвинувачення в цій частині не доведеним, трактуючи сумніви на користь обвинуваченого.

Суд, також, не покладає в основу вироку рапорти начальника оперативного відділу підполковника внутрішньої служби ОСОБА_10 , чергового помічника начальника установи майора внутрішньої служби ОСОБА_18 , заступника ЧПНУ старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_19 , молодшого інспектора ВНіБ прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_20 від 01.03.2024 (а.п. 63, 64, 65, 66), оскільки рапорт не є доказом розумінні ст. 84 КПК України. По суті рапорти містять виклад показань цих осіб, які суд мав би сприймати безпосередньо під час їх допиту, однак клопотань про допит цих осіб заявлено сторонами не було.

Суд не покладає в основу вироку та визнає неналежним доказом дані, які містяться показаннях свідка ОСОБА_17 , оскільки жодних даних про обставини, що підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні, цей доказ не містить. Свідок не зміг пригадати конкретні обставини події, оскільки приймав участь у численних засіданнях комісії установи виконання покарань, а події, які інкримінуються обвинуваченому, мали місце більше року тому. Разом з цим, свідок вказав, що якщо в документах наявний його підпис, то він приймав участь у роботі комісію, у іншому випадку він документи не підписав би.

Показання свідка ОСОБА_21 , який був допитаний за клопотанням сторони захисту, не спростовують обвинувачення. Свідок показав, що він відбував покарання разом з обвинуваченим ОСОБА_5 в ДУ «Райківська виправна колонія (№73)» з 2019 до 2024 року та був присутнім під час того, колив в 2024 році між 10 та 11 годинами обвинуваченого привели з «карцеру» та оперативний працівник запитував в нього чи той буде лягати на нове спальне місце, а ОСОБА_5 відповідав, що в нього є визначене місце. Як показав сам обвинувачений, він відбув дисциплінарне стягнення 26.02.2024 і саме в цей день його привели до кімнати, де запитали, чи буде він лягати на інше спальне місце, а він відповів, що в нього вже є своє місце. Таким чином, ці події мали місце 26.02.2024 і обвинуваченому не інкримінуються.

Суд критично ставиться до показань обвинуваченого в частині того, що йому ніхто не вказав місце, де він має спати. Такі показання спростовуються дослідженими доказами, зокрема: показаннями свідка ОСОБА_11 , який показав, що в лютому 2024 року начальник відділення СПС вказав обвинуваченому його спальне місце, однак останній знаходився на іншому місці. Він особисто в нічний час між відбоєм і підйомом здійснював відеозйомку на відеореєстратор, контролюючи розпорядження начальника СПС щодо зміни спального місця ОСОБА_5 , але обвинувачений не виконав вимогу начальника СПС; даними відеозаписів за 27.02.2024 о 05:20 год. та 28.02.2024 о 01:46 год., а також даними протоколу огляду цих відеозаписів, з яких вбачається, що працівник ДУ «Райківська виправна колонія (№73)» перебуває в спальному приміщенні з засудженими, які відбувають покарання та на момент зйомки сплять на своїх спальних місцях, підійшов до спального місця, на якому відсутній засуджений та при огляді таблички, яка прикріплена до ліжка, виявлено, що вказане спальне місце закріплене за засудженим ОСОБА_5 , з фотокарткою останнього, вказівкою на статтю, за якою він відбуває покарання, початок та кінець строку відбування покарання, однак останній на ліжку відсутній, а щоразу був виявлений на іншому ліжку в іншому приміщенні; даними відеозапису за 29.02.2024 о 16:20 год. та даними протоколу огляду цього відеозапису, з яких вбачається, як виконуючий обов`язки начальника ДУ «Райківська виправна колонія (№73)» ОСОБА_16 в присутності начальника ОБ підполковника внутрішньої служби ОСОБА_10 , начальника ВНіБ підполковника внутрішньої служби ОСОБА_8 , заступника начальника відділу СВПР майора внутрішньої служби ОСОБА_13 , начальника відділення СПС №2 майора внутрішньої служби ОСОБА_17 оголосив ОСОБА_5 письмове розпорядження про необхідність зайняти після оголошення команди «Відбій» спальне місце, визначене, закріплене та вказане обвинуваченому начальником відділення СПС. Вказана вимога була чітко та конкретно сформульована, з посиланням на вимоги нормативно-правових актів. У відповідь ОСОБА_5 не заперечував того, що йому було визначене спальне місце, не з`ясовував, де це місце, а відразу вказав, що в нього вже є спальне місце, а у випадку, коли адміністрація хоче інкримінувати йому ст. 391 КК України (тобто дуже добре усвідомлював наслідки), то він наймає собі захисника і вони зустрінуться в суді, демонстративно залишивши приміщення кабінету; даними відеозапису від 01.03.2024 о 06:14 год. та даними протоколу огляду цього відеозапису, з яких вбачається, що після оголошення ОСОБА_5 письмового розпорядження, останній відсутній на визначеному йому спальному місці.

Суд не погоджується з думкою захисту про те, що дії переднього є малозначними і не можуть вважатися злочином, за такі дії до нього могла бути застосована дисциплінарна відповідальність. Непокора є злісною, відповідно і злочинною, за яку передбачена відповідальність за ст. 391 КК України, якщо відмова від виконання законних вимог була неодноразовою або була виражена у демонстративній чи зухвалій формі. В даному випадку, ОСОБА_5 , будучи неодноразово притягнутим до дисциплінарної відповідальності, в тому числі і за відмову зайняти спальне місце, визначене начальником відділення СПС, після оголошення письмового розпорядження за підписами в.о. начальника установи та керівників структурних підрозділів, в присутності цих осіб демонстративно відмовився виконувати цю законну вимогу та покинув приміщення кабінету, погрожуючи судом. В цьому конкретному випадку відмова виконання вимоги адміністрації була і неодноразова, і демонстративна, і зухвала, що визначає її як злочинну.

Посилання захисника на те, що начальник відділення соціально-психологічної служби (начальник СПС) не міг визначати обвинуваченому спальне місце не приймаються судом до уваги, оскільки відповідно до ч.7 розділу ІІ Положення про відділення соціально-психологічної служби, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 04.11.2013 за № 2300/5, саме начальник СПС наділений правом закріплювати за засудженими індивідуальні спальні місця та місця для збереження особистих речей і продуктів харчування, відповідно його вимога ґрунтувалась на вимогах нормативно-правового акту. Крім того суд враховує, що відповідно до Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України 28.08.2018 року за № 2823/5, засуджені зобов`язані виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань (п. 5 ч.3 Розділу ІІ) та їм забороняється, в тому числі, завішувати чи змінювати без дозволу адміністрації установи виконання покарань спальні місця, а також обладнувати їх у комунально-побутових та інших службових або виробничих приміщеннях(п.2 ч.4 Розділу ІІ).

Посилання захисника на те, що під час перевірки 01.03.2024 на місці ОСОБА_5 спить інша особа, не спростовує винуватість обвинуваченого, оскільки в даному випадку Правила внутрішнього розпорядку установ виконання покарань порушив і обвинувачений і особа, яка спала на його місці.

Також, не заслуговують на увагу доводи сторони захисту про те, що обвинувачений вже був притягнутий до юридичної відповідальності за інкриміновані йому дії, а повторне притягнення буде суперечити Конституції України. Такі доводи захисту були перевірені судом за клопотанням сторони обвинувачення, а саме витребувано з ДУ «Житомирська установа виконання покарань (№8)», де зберігається особова справа ОСОБА_5 , матеріали щодо дисциплінарного порушення, вчинене ОСОБА_5 29.02.2024. На запит суду було надіслано постанову від 04.03.2024 про накладення на ОСОБА_5 дисциплінарного стягнення у виді суворої догани за те, що він 29.02.2024 о 06 год. 15 хв. не зайняв спальне місце, визначене начальником відділення, самовільно зайняв інше спальне місце, а також додатки до цієї постанови. Таким чином, ОСОБА_5 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за події 29.02.2024 о 06.15 год., а до кримінальної відповідальності він притягується за невиконання письмового розпорядження, яке йому було оголошено о 16.20 год. 29.02.2024. Відповідно, притягнення його до кримінальної відповідальності за ці дії не буде порушувати принцип заборони подвійного притягнення до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, який закріплений в ст. 61 Конституції України.

Оцінивши наведені докази, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена та кваліфікує його дії за ст. 391 КК України, як злісна непокора законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі та за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує характер і ступінь небезпечності вчиненого ним злочину, який є нетяжким умисним злочином, сукупність всіх обставин його вчинення, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий за умисні злочини проти власності, звільнився з місць позбавлення волі 10.07.2024 по відбуттю строку покарання, має зареєстроване місце проживання, за місцем відбування покарання характеризувався негативно, наразі за місцем роботи характеризується позитивно, неодружений, працює, а також обставини, які пом`якшують, обтяжують його покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого суд визнає рецидив злочинів.

З врахуванням викладеного, зважаючи на те, що обвинувачений вчинив злочин під час відбування покарання у виді позбавлення волі, свою вину не визнає, не розкаюється у скоєному, має обставину, що обтяжує покарання, при відсутності пом`якшуючих обставин, приймаючи до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню інших кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, які, в тому числі, відбуваються покарання і можуть вважати таку поведінку прийнятною, у випадку призначення занадто м`якого покарання, що буде підривати дисципліну у місцях позбавлення волі, а тому суд вважає, що обвинуваченому має бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк, визначений в санкції статті ст. 391 КК України. Поряд з цим, з огляду на те, що після відбування покарання обвинувачений працевлаштувався, де його характеризують позитивно, суд вважає за можливе призначити такий вид покарання в розмірі, що наближається до мінімального.

На переконання суду саме такий захід примусу зможе забезпечити досягнення мети покарання і буде відповідати загальним засадам призначення покарання, є необхідним для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як ним так і іншими особами.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання про речові докази суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Підстав для обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу, зважаючи на його належну процесуальну поведінку, відсутність належно поданого клопотання про це, суд не вбачає. Посилання прокурора на необхідність взяття під варту обвинуваченого відразу після проголошення вироку суду не відповідає меті і підставам застосування запобіжних заходів, а також суперечить формі такого клопотання та порядку його вирішення.

Дані про інші заходи забезпечення кримінального провадження в матеріалах справи відсутні.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання рахувати з часу приведення цього вироку до виконання (затримання на виконання вироку).

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_5 - не застосовувати.

Речовий доказ: DVD - диск з 5 відео файлами, на яких зафіксовані факти непокори законним вимогам адміністрації ДУ «Райківська виправна колонія (№ 73)» засудженим ОСОБА_5 , який міститься в матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної сили - залишити в матеріалах справи.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в Бердичівському міськрайонному суді Житомирської області.

Суддя ОСОБА_1