Дата документу 30.07.2025 Справа № 332/2628/25
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №332/2628/25 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-сс/807/666/25 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула 30 липня 2025 року у м.Запоріжжя в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Запоріжжя, який має середню освіту, перебуває у цивільному шлюбі, на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей не має, військовослужбовець певної військової частини, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 - в режимі відеоконференції (EASYCON),

підозрюваного ОСОБА_6 - в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «Запорізький слідчий ізолятор»,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 .

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18 липня 2025 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_9 , погодженого прокурором Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури в сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 та продовжено щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 22 серпня 2025 року включно, з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст.177 КПК України і тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 просить скасувати оскаржувану ухвалу та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

В обґрунтування своїх вимог в апеляційній скарзі зазначає, що ризики, на які посилається слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, не відповідають дійсності.

Зазначає, що підозрюваний вину визнає, пояснює, що діяв в стані афекту, викликаним протиправними діями потерпілого. Він не хотів спричиняти тілесних ушкоджень потерпілому, хотів лише вигнати його з власного будинку.

Вважає, що орган досудового розслідування не надав об`єктивних даних, що підозрюваний у разі застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, буде переховуватись або впливати на свідків. Підозрюваний не має наміру переховуватися, а основний свідок вже дала показання.

Посилається на те, що підозрюваний має постійне місто проживання, працює неофіційно, на обліку у лікарів не перебуває, в силу ст.89 КК України раніше не судимий, закордонного паспорту не має. Проживає у Заводському районі міста Запоріжжя, що не буде перешкодою з`являтися до поліції та суду за першим викликом.

Вважає, що забезпечення належної поведінки підозрюваного можливо без застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Згідно з ухвалою слідчого судді, слідчий, за погодженням із прокурором, звернувся до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Клопотання слідчого обґрунтоване тим, що в провадженні слідчого відділення поліції № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали досудового розслідування №0000338, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 травня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 21 травня 2025 року приблизно о 13 годині 30 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, військовослужбовець певної військової частини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне противоправне заподіяння смерті іншій людині, взяв до руки ніж та наніс ним не менше 7 ударів в область голови, шиї та тулуба, тим самим, завдав потерпілому ОСОБА_10 , відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №2975 від 22 травня 2025 року, такі тілесні ушкодження: множинні колото-різані поранення голови, шиї та тулуба з ушкодженням внутрішніх органів, від яких настала смерть потерпілого ОСОБА_10 .

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.115 КК України, а саме: умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

21 травня 2025 року о 18 годині 01 хвилин ОСОБА_6 затримано в порядку ст.208 КПК України, час фактичного затримання - 14 годин 15 хвилин 21 травня 2025 року.

22 травня 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Заслухавши доповідь судді; аргументи підозрюваного ОСОБА_6 , його захисника, які підтримали апеляційну скаргу; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, переглядаючи оскаржувану ухвалу в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, з таких підстав.

За змістом ст.199 КПК України, слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання особи під вартою, має дослідити надані йому матеріали на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу та з`ясувати конкретні причини тривалого строку досудового розслідування і тримання особи під вартою.

Відповідно до вимог ч.3 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості, дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався зазначених вимог закону при розгляді вищевказаного клопотання.

З наданих суду матеріалів кримінального провадження убачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухано доводи самого підозрюваного, його захисника, прокурора з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо продовження строку тримання особи під вартою.

Як убачається з наданих матеріалів провадження та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Обґрунтованість підозри в апеляційній скарзі не оспорюється та підтверджується доданими до клопотання доказами, зазначеними як в самому клопотанні так і в ухвалі слідчого судді.

Перевіряючи доводи клопотання щодо наявності ризиків, про які вказано у клопотанні, слідчий суддя фактично дійшов висновку про те, що ризики, передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, існують, а саме ризики того, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Як зазначено вище, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, яке є особливо тяжким злочином, за яке передбачено суворе покарання - виключно у виді позбавлення волі на тривалий строк - від семи до п`ятнадцяти років.

З оскаржуваної ухвали убачається, що слідчий суддя при розгляді клопотання врахував фактичні обставини кримінального правопорушення, вагомість наявних доказів про обґрунтованість підозри, про яку повідомлено ОСОБА_6 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вищевказаному правопорушенні, відомості про його особу.

Зокрема, слідчий суддя звернув увагу на те, що ОСОБА_6 , який раніше не судимий в силу ст.89 КК України, перебуває у цивільному шлюбі, вказує на наявність на його утриманні неповнолітньої дитини, проте у свідоцтві про народження як батько не зазначений, є військовослужбовцем, проте, згідно з доповіддю за фактом неприбуття до нового місця служби від 26 січня 2025 року за №1480/5/311, самовільно покинув групу по дорозі до нього. Джерела доходу не підтвердив.

Також, слідчий суддя зважив на те, що безпосереднім свідком події є цивільна дружина підозрюваного, з якою останній проживає за однією адресою, та на яку він може незаконно вплинути.

З такими висновками погоджується і колегія суддів.

З урахуванням фактичних обставин кримінального провадження, ступеню тяжкості інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення та суворості можливого покарання, а також враховуючи відомості про особу підозрюваного у сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про необхідність продовження застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки встановлені ризики не зменшились, та інші більш м`які запобіжні заходи будуть недостатніми для запобігання цим ризикам.

У зв`язку з викладеним, продовження застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою є цілком обґрунтованим та відповідає вимогам, визначеним ст.ст.177, 178, 199 КПК України.

Вказані висновки слідчого судді стороною захисту не спростовані з наданням відповідних доказів.

З приводу доводів сторони захисту про те, що до підозрюваного можливо застосувати більш м`який запобіжний захід, колегія суддів звертає увагу на таке.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вирішувалась питання про можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Разом з тим, в ухвалі зазначені обставини, з урахуванням яких слідчий суддя дійшов висновку про неможливість застосування до підозрюваного такого запобіжного заходу.

Доводи сторони захисту про протилежне, на думку колегії суддів, не є переконливими з огляду на фактичні обставини провадження, встановлені ризики, відомості про особу підозрюваного.

Окрім того, відповідно до положень ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя при застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, врахувавши всі підстави і обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, обґрунтовано не визначив розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, оскільки, виходячи з наявних матеріалів провадження, злочин, у якому підозрюється ОСОБА_6 , вчинений із застосуванням насильства, та спричинив загибель людини.

Колегія суддів притримується такої ж позиції і вважає, що в цьому випадку відсутні достатні підстави для визначення розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу щодо підозрюваного.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, та ті, що заявлені стороною захисту при апеляційному розгляді, на думку колегії суддів, правильності висновків слідчого судді не спростовують.

Твердження сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, перевірялися слідчим суддею та спростовані в оскаржуваній ухвалі.

Доводи сторони захисту про те, що підозрюваний має постійне місто проживання, працює неофіційно, на обліку у лікарів не перебуває, в силу ст.89 КК України раніше не судимий, закордонного паспорту не має, вину визнає, пояснює, що діяв в стані афекту, правильності висновків слідчого судді не спростовують, з огляду на фактичні обставини провадження, відомості про особу підозрюваного, ступінь тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення та суворість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у цьому правопорушенні.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, а доводи апелянта про протилежне суперечать матеріалам провадження і змісту цієї ухвали.

Окрім того, слідчим суддею перевірено обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання підозрюваного під вартою, та встановлено, що розслідування на час постановлення ухвали не було завершено з об`єктивних причин.

З матеріалів провадження убачається, що строк дії попередньої ухвали слідчого судді Заводського районного суду м.Запоріжжя від 23 травня 2025 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою закінчувався 19 липня 2025 року.

Постановою керівника Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони від 16 липня 2025 року, строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні продовжено до 3 (трьох) місяців, тобто до 22 серпня 2025 року.

Отже, саме в межах строку досудового розслідування слідчим суддею продовжений строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , що узгоджується з вимогами ст.197 КПК України.

З матеріалів провадження та з оскаржуваної ухвали убачається, що всі обставини, що мають значення для правильного вирішення клопотання, слідчим суддею дослідженні повно і всебічно.

Дані про те, що підозрюваний за станом здоров`я не може утримуватися в умовах СІЗО, в матеріалах провадження відсутні.

Отже, підстав для задоволення поданої апеляційної скарги колегія суддів не убачає.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18 липня 2025 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_9 , погодженого прокурором Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури в сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 та продовжено щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 22 серпня 2025 року включно, з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4