Справа № 175/3179/25
Провадження № 1-кп/932/469/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 року Шевченківський районний суд міста Дніпра

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 (ВКЗ),

обвинуваченого ОСОБА_7 (ВКЗ),

розглянув у відкритому судовому засіданні, в залі суду, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000287 від 30 січня 2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Зугрес, Харцизького району, Донецької області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресом: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.7 ст.111-1КК України,

ВСТАНОВИВ:

Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки 24.08.1991 схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди. Україна самостійно визначає адміністративно-територіальний устрій та порядок утворення національно-адміністративних одиниць.

Рішенням Конституційного Суду України №3-зп від 11.07.1997 зазначено, що засади конституційного ладу в Україні закріплені у розділах І, ІІІ та ХІІІ Основного Закону України Конституції України.

Зокрема, положеннями статей 1 та 2Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Відповідно до ст.5Конституції України, носієм суверенітету і єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Право визначати і змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народові і не може бути узурповане державою, її органами або посадовими особами.

Відповідно до Рішень Конституційного Суду №6-рп/2005 від 05.10.2005, №6-рп/2008 від 16.04.2008 року зазначені норми визначають, що влада народу є первинною, єдиною і не відчуженою та здійснюється народом шляхом вільного волевиявлення через вибори, референдум, інші форми безпосередньої демократії у порядку визначеному Конституцією та законами України, через органи державної влади та органи місцевого самоврядування, сформовані відповідно до Конституції та законів України. Тільки народ має право безпосередньо шляхом всеукраїнського референдуму визначати конституційний лад в Україні, який закріплюється Конституцією України, а також змінювати конституційний лад внесенням змін до Основного Закону України в порядку, встановленому його розділом XIII.

Стаття 6 Конституції України передбачає, що державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Відповідно до ч.1 ст.17, ч.1 ст.65Конституції України захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України є справою всього Українського народу та обов`язком громадян України, а на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.

Статтями 69, 72 та 73 Конституції України передбачено, що народне волевиявлення здійснюється через вибори, референдум та інші форми безпосередньої демократії. Всеукраїнський референдум призначається Верховною Радою України або Президентом України відповідно до їхніх повноважень, встановлених цією Конституцією. Виключно всеукраїнським референдумом вирішуються питання про зміну території України.

Статтями 132, 133 Конституції України визначено, що територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території, поєднання централізації і децентралізації у здійсненні державної влади, збалансованості і соціально-економічного розвитку регіонів, з урахуванням їх історичних, економічних, екологічних, географічних і демографічних особливостей, етнічних і культурних традицій. До системи адміністративно- територіального устрою України входить АР Крим, області, зокрема, Донецька область, а також райони, міста, райони у містах, селища і села.

Так, 07.04.2014 року у м. Донецьку Донецької області видано «Акт о проголошенні державної самостійності Донецької народної республіки», яким публічно закликано місцеве населення до проведення 11.05.2014 року так названого «загального обласного референдуму» на території Донецької області з питання визнання державної самостійності «ДНР» та чинення збройного опору державній владі України, військовим підрозділам Міністерства оборони України та Міністерства внутрішніх справ України. При цьому протягом квітня-травня 2014 року в окремих містах Донецької області організовано та проведено низку мітингів з метою привернення уваги та схилення громадян України з числа місцевих мешканців до визнання державної самостійності «ДНР».

За таких обставин 11.05.2014 року в окремих містах та районах Донецької області всупереч законодавству України проведено так названий «загальний обласний референдум», за результатами якого 12.05.2014 року проголошено про суверенітет «ДНР» на території Донецької області.

Надалі представниками самопроголошеної «ДНР», які контролюються окупаційною адміністрацією Російської Федерації, з числа своїх громадян та місцевого населення області сформовано політично-управлінські («органи державної влади ДНР») та силові органи.

Так, на учасників органів силового блоку покладено обов`язки підтримки збройної агресії Російської Федерації та вчинення дій, направлених на зміну меж території та державного кордону України в порушення порядку, встановленого Конституцією України, зокрема шляхом:

- систематичної організації та здійсненні актів застосування збройної сили проти держави України у особі Збройних Сил України, інших військових формувань, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України, зокрема шляхом ведення збройного опору, незаконної протидії та перешкоджання виконанню їх службових обов`язків, обстрілів населених пунктів тощо;

- створення не передбачених законом озброєних підрозділів та участь у їх діяльності;

- вербування нових учасників до складу силового блоку «ДНР» та, організація їх у групи, навчання, озброєння та керівництво їхніми діями;

- захоплення населених пунктів, будівель, військових частин та інших об`єктів на території Донецької області з метою їх виводу з-під контролю органів державної влади України та їх включення до самопроголошеного псевдодержавного утворення «ДНР»;

- захоплення чи заволодіння у інший спосіб зброєю, боєприпасами, вибуховими речовинами, військовою технікою, транспортними засобами з метою оснащення незаконних збройних формувань, які вчиняють дії, направлені на зміну меж території та державного кордону України в порушення порядку, встановленого Конституцією України;

- координації та узгодження своїх дій з діями регулярних з`єднань і підрозділів збройних сил та інших військових формувань російської федерації, підпорядкованих і скеровуваних ними російських радників та інструкторів, з метою спільного та ефективного протистояння Збройним Силам України, іншим військовим формуванням;

- блокування виконання правоохоронними органами та підрозділами Збройних Сил України передбачених Конституцією та законодавством України функцій на тимчасово окупованій території України;

- силового подолання опору цивільного населення окупаційній адміністрації шляхом фізичної розправи та незаконного позбавлення волі;

- силової підтримки учасників органів політичного та управлінського блоку незаконних утворень «ДНР», захопленні, укріпленні та охороні зайнятих ними будівель та споруд.

Водночас, на учасників органів політичного блоку покладено обов`язки підтримки збройної агресії російської федерації та вчинення дій, направлених на зміну меж території та державного кордону України в порушення порядку, встановленого Конституцією України, шляхом:

- створення та участі в діяльності окупаційної адміністрації російської федерації, яку складають її державні органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, та підконтрольні російській федерації самопроголошені органи, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях Донецької області;

- видачі нормативно-правових актів від імені окупаційної адміністрації російської федерації та самопроголошених органів влади «ДНР»;

- проведення агітаційної роботи серед населення щодо діяльності псевдодержавного утворення «ДНР» з метою схиляння їх до участі у вказаній організації, приховування факту збройної агресії російської федерації проти України, отримання підтримки власної діяльності серед мешканців східних регіонів України;

- організація збору, отримання матеріальної і фінансової допомоги від інших учасників організації та осіб, лояльно налаштованих до їх діяльності, а також її розподілу;

- налагодження взаємодії з незаконним псевдодержавним утворенням «ДНР» та її лідерами з метою координації дій, спрямованих на насильницьку зміну конституційного ладу України;

- налагодження взаємодії з прихильниками злочинної діяльності, що перебувають за кордоном з метою координації дій, отримання матеріальної і гуманітарної допомоги та озброєння, а також залучення іноземних громадян для протидії правоохоронним органам та Збройним Силам України;

- координація та узгодження своїх дій з радниками та інструкторами Російської Федерації, з метою спільного та ефективного протистояння Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, та вчинення умисних дій, спрямованих на зміну меж території та державного кордону України в порушення порядку, встановленого Конституцією України;

- налагодження взаємодії з місцевими та закордонними засобами масової інформації з метою їх використання для агітації, висвітлення діяльності «ДНР», дискредитації діяльності органів державної влади України та осіб, задіяних у ході проведення антитерористичної операції і заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, стримування і відсічі російської збройної агресії в Донецькій та Луганській областях, та формування думки серед населення про законність власних дій;

- надання матеріальної та організаційної допомоги учасникам силового блоку «ДНР» для забезпечення їх протиправної діяльності;

- забезпечення учасників «ДНР» транспортом, символікою, агітаційними матеріалами тощо.

При цьому, кожний учасник органів політичного та силового блоків «ДНР» (у т. ч. які долучалися в подальшому до їх складу) усвідомлював, що головним їх завданням є підтримка збройної агресії Російської Федерації та зміна меж території та державного кордону України в порушення порядку, встановленого Конституцією України.

В результаті вищезазначених подій значна кількість території та населених пунктів Донецької області протягом квітня-вересня 2014 року опинилась під контролем регулярних з`єднань і підрозділів збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації, підпорядкованих і скеровуваних ними російських радників та інструкторів, окупаційних адміністрацій Російської Федерації на території Донецької області, які Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» №2268-VIII від 18.01.2018 року, Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17.03.2015 року та Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» № 1680-VII від 16.09.2014 року визнані тимчасово окупованими територіями.

Одночасно, з метою зміни меж території та державного кордону України в порушення порядку, встановленого Конституцією України, на тимчасово окупованій частині Донецької області з числа представників політичного блоку «ДНР» створено органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, які узурпували виконання владних функцій, та, згідно з Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» № 2268-VIII від 18.01.2018 року, є органами окупаційної адміністрації Російської Федерації.

21 лютого 2022 року керівники російських окупаційних адміністрацій на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей звернулися до президента Російської Федерації з проханням визнати незалежність так званих Донецької та Луганської народних республік.

В цей же день, президент Російської Федерації скликав позачергове засідання ради безпеки російської федерації, де обговорено питання щодо доцільності визнання незалежності Донецької та Луганської народних республік.

Службові особи з числа вищого керівництва РФ, які входять до складу ради безпеки РФ, публічно підтримали звернення державної думи РФ та заявили про необхідність визнання президентом РФ незалежності «Донецької народної республіки» та «Луганської народної республіки», а одним із основних аргументів для прийняття такого рішення членами Ради безпеки РФ було проживання на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей громадян російської федерації, у кількості понад 800 тисяч осіб, а також понад 1,2 мільйонів осіб, котрі подали документи на громадянство РФ.

Цього ж дня президент Російської Федерації підписав указ про визнання незалежності Донецької народної республіки та Луганської народної республіки.

У подальшому, президент Російської Федерації (далі РФ), а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п.п.1,2Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994 року, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч.4 ст.2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 року № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 року № 3314 (ХХІХ), віддали наказ на вторгнення підрозділів збройних сил РФ (далі по тексту ЗС РФ) на територію України.

24.02.2022 року на виконання вищевказаного наказу військовослужбовці ЗС РФ шляхом збройної агресії, із застосуванням зброї незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти та здійснили окупацію частини території України, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

24 лютого 2022 року указом Президента України №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який діє до теперішнього часу.

ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , як громадянин України, який згідно із ст.65Конституції України має обов`язок здійснювати захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який у відповідності до частин 2,3 ст.1Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» може бути реалізований шляхом проходження військової служби виключно у Збройних Силах України, інших утворених відповідно до законів України військових формуваннях, а також правоохоронних органах спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, свідомо порушуючи свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, діючи в період збройного конфлікту, умисно, з корисливих мотивів, з метою заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України, добровільно погодився прийняти участь у бойових діях на боці ворога (країни-агресора) РФ.

Так, ОСОБА_7 - 09.11.2024 у приміщенні ЦВК м. Макіївки за адресою: АДРЕСА_2 добровільно вступив на військову службу до збройних сил Російської Федерації та підписав контракт з ЗС РФ (з метою отримання грошового забезпечення та соціальних гарантів від країни-агресора) для проходження військової служби у складі НОМЕР_1 окремої гвардійської мотострілецької бригади (в/ч НОМЕР_2 ), отримав військове звання «рядовий» та посаду «стрілець».

15 листопада 2024 року прибув на місце базування НОМЕР_1 окремої гвардійської мотострілецької бригади (в/ч НОМЕР_2 ) на полігон поблизу АДРЕСА_3 , де отримав військову форму російського зразка та військове спорядження.

В подальшому ОСОБА_7 прибув до пункту базування «Профсоюз», який знаходиться поблизу 35-ої Іловайської шахти, де здійснював охорону даного об`єкту до 14.01.2025 року.

14.01.2025 року ОСОБА_7 був відправлений на базу «К-29» в місті Донецьку за адресою: АДРЕСА_4 , де очікував подальших завдань.

16.01.2025 року був відправлений в селище Очеретино на базу «Тополь», яка знаходилась в приміщенні дитячого садку у будинку АДРЕСА_5 .

17.01.2025 року ОСОБА_7 та ще три військовослужбовці ЗС РФ з позивними «Дед», «Джаба», «Добрий» отримали задачу висунутись з селища Очеретино до бліндажів на лінії бойового зіткнення для закріплення і очікування інших штурмових груп для подальших штурмових дій позиції ЗС України неподалік н.п. Водяне Друге Краматорського району Донецької області. Для цього ОСОБА_7 був озброєний стрілецькою зброю (АК-74) та 4 (чотирма) спорядженими магазина до нього.

Близько 19 год. 00 хв. 17.01.2025 року ОСОБА_7 та ще три військовослужбовці ЗС РФ висунулись до визначеної точки пішки.

Близько 05 год. 00 хв. 19.01.2025 року на підході до визначеної точки потрапили під вогонь ЗСУ. Після чого ОСОБА_7 та ще три військовослужбовці ЗС РФ відійшли до найближчого бліндажа та зайшли в нього.

21.01.2025 року після успішних штурмових дій сил оборони України поблизу с. Водяне Друге, Іллінівської сільської громади, Краматорського району Донецької області, громадянин України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , потрапив в оточення сил оборони України та в подальшому здався в полон.

Перебуваючи на посаді стрілець, ОСОБА_7 отримував грошове забезпечення у розмірі 195 000 (сто дев`яносто п`ять тисяч) російських рублів на місяць та 400 000 (чотириста тисяч) російських рублів одноразово за підписання контракту з ЗС РФ.

Крім того, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у приміщенні ЦВК м. Макіївки за адресою: АДРЕСА_2 добровільно вступив на військову службу до збройних сил Російської Федерації та підписав контракт з ЗС РФ (з метою отримання грошового забезпечення та соціальних гарантів від країни-агресора) для проходження військової служби у складі НОМЕР_1 окремої гвардійської мотострілецької бригади (в/ч НОМЕР_2 ), отримав військове звання «рядовий» та посаду «стрілець».

15 листопада 2024 року прибув на місце базування НОМЕР_1 окремої гвардійської мотострілецької бригади (в/ч НОМЕР_2 ) на полігон поблизу АДРЕСА_3 , де отримав військову форму російського зразка та військове спорядження.

В подальшому ОСОБА_7 прибув до пункту базування «Профсоюз», який знаходиться поблизу 35-ої Іловайської шахти, де здійснював охорону даного об`єкту до 14.01.2025.

14.01.2025 року ОСОБА_7 був відправлений на базу «К-29» в місті Донецьку за адресою: АДРЕСА_4 , де очікував подальших завдань.

16.01.2025 року був відправлений в селище Очеретино на базу «Тополь», яка знаходилась в приміщенні дитячого садку у будинку АДРЕСА_5 .

17.01.2025 року ОСОБА_7 та ще три військовослужбовці ЗС РФ з позивними «Дед», «Джаба», «Добрий» отримали задачу висунутись з селища Очеретино до бліндажів на лінії бойового зіткнення для закріплення і очікування інших штурмових груп для подальших штурмових дій позиції ЗС України неподалік н.п. Водяне Друге Краматорського району Донецької області. Для цього ОСОБА_7 був озброєний стрілецькою зброю (АК-74) та 4 (чотирма) спорядженими магазина до нього.

Близько 19 год. 00 хв. 17.01.2025 року ОСОБА_7 та ще три військовослужбовці ЗС РФ висунулись до визначеної точки пішки.

Близько 05 год. 00 хв. 19.01.2025 року на підході до визначеної точки потрапили під вогонь ЗСУ. Після чого ОСОБА_7 та ще три військовослужбовці ЗС РФ відійшли до найближчого бліндажа та зайшли в нього.

21.01.2025 року після успішних штурмових дій сил оборони України поблизу с. Водяне Друге Іллінівської сільської громади Краматорського району Донецької області, громадянин України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , потрапив в оточення сил оборони України та в подальшому здався в полон.

Перебуваючи на посаді стрілець, ОСОБА_7 отримував грошове забезпечення у розмірі 195 000 (сто дев`яносто п`ять тисяч) російських рублів на місяць та 400 000 (чотириста тисяч) російських рублів одноразово за підписання контракту з ЗС РФ.

Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень визнав у повному обсязі погодившись із усіма обставинами скоєних кримінальних правопорушень та пояснив суду, що дійсно - 09.11.2024 року у приміщенні ЦВК м. Макіївки за адресою: АДРЕСА_2 він добровільно вступив на військову службу до збройних сил Російської Федерації та підписав контракт з ЗС РФ. 15 листопада 2024 року він прибув на місце базування НОМЕР_1 окремої гвардійської мотострілецької бригади (в/ч НОМЕР_2 ) на полігон поблизу АДРЕСА_3 , де отримав військову форму російського зразка та військове спорядження. В подальшому він прибув до пункту базування «Профсоюз», який знаходиться поблизу 35-ої Іловайської шахти, де здійснював охорону даного об`єкту до 14.01.2025 року. 14.01.2025 року ОСОБА_7 був відправлений на базу «К-29» в місті Донецьку за адресою: АДРЕСА_4 , де очікував подальших завдань. 16.01.2025 року він був відправлений в селище Очеретино на базу «Тополь», яка знаходилась в приміщенні дитячого садку у будинку АДРЕСА_5 . 17.01.2025 року ОСОБА_7 та ще три військовослужбовці ЗС РФ з позивними «Дед», «Джаба», «Добрий» отримали задачу висунутись з селища Очеретино до бліндажів на лінії бойового зіткнення для закріплення і очікування інших штурмових груп для подальших штурмових дій позиції ЗС України неподалік н.п. Водяне Друге Краматорського району Донецької області. Для цього ОСОБА_7 був озброєний стрілецькою зброю (АК-74) та 4 (чотирма) спорядженими магазина до нього. Близько 19 год. 00 хв. 17.01.2025 року він та ще три військовослужбовці ЗС РФ висунулись до визначеної точки пішки. Близько 05 год. 00 хв. 19.01.2025 на підході до визначеної точки потрапили під вогонь ЗСУ. Після чого він та ще три військовослужбовці ЗС РФ відійшли до найближчого бліндажа та зайшли в нього. 21.01.2025 року після успішних штурмових дій сил оборони України поблизу с. Водяне Друге Іллінівської сільської громади Краматорського району Донецької області він потрапив в оточення сил оборони України та в подальшому здався в полон. ОСОБА_7 , додав, що перебуваючи на посаді стрілець, отримував грошове забезпечення у розмірі 195 000 (сто дев`яносто п`ять тисяч) російських рублів на місяць та 400 000 (чотириста тисяч) російських рублів одноразово за підписання контракту з ЗС РФ.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, його вина знайшла своє повне підтвердження дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, в ході проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_7 31 січня 2025 року, останній в присутності захисника ОСОБА_6 показав на роздрукованій мапі «Google Map» місця, де він вступив та проходив службу у вищезазначених підрозділах. Зазначені ОСОБА_7 на роздрукованій мапі «Google Мар» місця дислокації було позначено власноручно останнім на графічних зображеннях вигляду зверху вказано місця: місце дислокації ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_7 підписав контракт на проходження військової служби в 110-ій гвардійській мотострілецькій бригаді; база «К-29» в місті Донецьку за адресою: АДРЕСА_4 , де базувся підрозділ ОСОБА_7 та очікував подальших завдань; база «Тополь», яка знаходилась в приміщенні дитячого садку у будинку АДРЕСА_5 де базувався підрозділ ОСОБА_7 та в подальшому отримав задачу висунутись з селища Очеретино до бліндажів на лінії бойового зіткнення для закріплення і очікування інших штурмових груп для подальших штурмових позицій ЗС України неподалік н.п. Водяне друге Краматорського району Донецької області. Під час проведення слідчого експерименту ОСОБА_7 в повному обсязі підтвердив відомості, надані останнім під час допиту від 02.02.2024 року.

Так, відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02 лютого 2025 року свідок ОСОБА_8 упізнав серед чотирьох пред`явлених йому фотографій осіб чоловічої статі чоловіка, зображеного на фотографії №3 як особу, яка була взята у полон 21.01.2025 року, поблизу с. Водяне Друге Іллінівської сільської громади Краматорського району Донецької області під час проведення воєнних операцій поблизу позиції військовослужбовця рф. Згідно з довідкою до протоколу на фото під №3 зображений ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до протоколу огляду від 17 лютого 2025 року було проведено огляд всесвітньої мережі Інтернет. За допомогою ноутбуку «НР» з можливістю виходу до мережі Інтернет, операційною системою «Windows 11». Об`єктом огляду є публікація розміщені на інтернет-ресурсі «AMALNEWS» за електронним посиланням - - ІНФОРМАЦІЯ_5 Зокрема встановлено інформацію про (далі мовою оригіналу) «110-я отдельная гвардейская мотострелковая ордена Республики бригада, входит в состав 51-й гвардейской Донецкой общевойсковой армии (ранее 1-й АК 8-й ОА) Южного военного округа ВС РФ, с постоянной дислокацией в Донецкой Народной Республике Российской Федерации. 110-я гв. ОМсБр является одним из легендарных подразделений Донбасса. До 2023 года, бригада носила номеD100 («Сотка») ОМсБр НМ ДНР», в якій проходив військову службу ОСОБА_7 . Також з наявної інформації відомо про склад НОМЕР_3 окремої гвардійської мотострілецької бригади 8-ої загальновійськової армії ЗС РФ, (далі мовою оригіналу) «По информации из открытых источников известно, что в составе бригады находится три батальона мотострелков, дальневосточный батальон ІНФОРМАЦІЯ_6 , штурмовой отряд Шторм, танковый батальон и артиллерийские подразделения. ІНФОРМАЦІЯ_7 создана в 2015 году в структуре 1-го Донецкого АК. В 2023 году, 1-й АК вошел в состав 8-й общевойсковой армии ВС РФ, а Сотка получила НОМЕР_4 ». Огляд публікації на даному інтернет-ресурсі свідчить про участь ІНФОРМАЦІЯ_8 у збройній агресії проти України (далі мовою оригіналу) «Участие в СВО. В зоне специальной военной операции России на Украине, 110-я гв. отдельная мотострелковая бригада, на момент 2023 года, входила в группировку ІНФОРМАЦІЯ_9 ВС РФ. В 2023 году, 110-я ОМсБр вела бои с ВСУ на Марьинском участке фронта (юго-запад Донецка). На апрель 2023 года, комбригом подразделения являлся донской казак с позывным ІНФОРМАЦІЯ_10 (не путать с ОСОБА_9 ). 18 марта 2024 года, Министр обороны РФ ОСОБА_10 отметил эффективные действия бригады по освобождению Авдеевки. На период 2024 года, бригада вела бои с противником в составе ГрВ Центр на Кураховском направлении. В начале 2025 года, участвовала в финальной битве по освобождению Курахово, а после продолжила наступление на Новопавловском направлении фронта», дана інформація свідчить, що 110- ої окремої гвардійської мотострілецької бригади НОМЕР_5 загальновійськової армії ЗС РФ приймала участь у бойових діях в той час коли там проходив військову службу ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 . В ході огляду, виявлену сторінку збережено за допомогою стандартної функції «Зберегти як...» в форматі «.pdf» та записано на оптичний диск, який відповідно до ст. 105 КПК України долучено до даного протоколу як невід`ємний додаток (Додаток 1 до протоколу огляду від .02.2025). В ході огляду, з метою збереження отриманих даних та недопущення видалення інформації з мережі Інтернет здійснено архівацію сторінки за допомогою Інтернет ресурсу «archive.today» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_11 наступним чином. У браузері «Google» у вкладці пошуку введено посилання ІНФОРМАЦІЯ_11 У браузері відкрилась сторінка Інтернет ресурсу «archive.today». Надалі у вкладці з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_12 » введено Інтернет адресу: ІНФОРМАЦІЯ_13 за якою знаходиться сторінка, та запущено процес архівації. Після завершення архівації на вказаному ресурсі з`явилась сторінка ІНФОРМАЦІЯ_14 яка додана до архіву: Зазначена сторінка в архіві доступна за наступними посиланнями: http://archive.today/mONRz (коротке) та ІНФОРМАЦІЯ_15 (повне).

Відповідно до протоколу огляду від 19 лютого 2025 року було проведено огляд всесвітньої мережі Інтернет. За допомогою ноутбуку «НР» з можливістю виходу до мережі Інтернет, операційною системою «Windows 11». Об`єктом огляду є публікація Об`єктом огляду є публікація розміщені на інтернет-ресурсі «РУВИКИ» за електронним посиланням - - https://ru.ruwiki.ru/wiki/l10-%D1%8F%D0%ВЕ%D1%82%D0%В4%D0%В5%D0%ВВ%D1%8С%D0%ВD%D0%В0%D1 %8F%D0%В3%D0%В2%D0%В0%D1%80%D0%В4%D0%В5%D0%В9%D1%81%D0%ВА%D0%В0%D1%8F%D0%ВС%D0%ВЕ%D1%82%D0%ВЕ%D1%81%D1%82%D1%80%D0%В5%D0%ВВ%D0%ВА%D0%ВЕ%D0%В2%D0%В0%D1%8F%D0%В1%D1%80%D0%В8%D0%В3%D0%В0%B0%В4%D0%В0#сite note-:0-3. Скріншоти публікації наводяться нижче. Зокрема встановлено інформацію про (далі мовою оригіналу) «110-я отдельная гвардейская мотострелковая ордена Республики бригада тактическое соединение Сухопутных войск Российской Федерации, ранее Народной милиции Донецкой Народной Республики. Входит в состав 51-й гвардейской Донецкой общевойсковой армии (ранее 1 -й АК 8-й ОА) Южного военного округа ВС РФ, с постоянной дислокацией в ДНР. Сокращённое наименование 110 омсбр. Создана 15 августа 2015 года указом Главы ДНР ОСОБА_11 », в якій проходив військову службу ОСОБА_7 . Огляд публікації на даному інтернет-ресурсі свідчить про участь ІНФОРМАЦІЯ_8 у збройній агресії проти України (далі мовою оригіналу) «Предшественником соединения является Республиканская гвардия ДНР, образованная 12 января 2015 года указом Главы ДНР ОСОБА_11 . Формирование проходило во время Дебальцевской операции. 15 августа 2015 года на основе большей части подразделений Республиканской гвардии ДНР была сформирована 100-я отдельная мотострелковая бригада. С этого дня 15 августа считается юбилейным днём воинской части. Соединение вошло в состав ІНФОРМАЦІЯ_16 . 18 сентября 2015 бригаде вручили боевое знамя в торжественной обстановке. Бригада принимала участие в боестолкновениях на западной окраине Донецка от Марьинки до Песок. В январских боях 2017 года под Авдеевкой потери 1-го батальона 100-й бригады оцениваются в девять убитых и до тридцати раненых, среди которых был и комбат ОСОБА_12 по прозвищу « ІНФОРМАЦІЯ_17 ». 28 августа 2020 года ОСОБА_13 присвоил 100-му отдельному отряду «Купол» (в/ч НОМЕР_6 ) почётное наименование «гвардейский» за массовый героизм и отвагу, стойкость и мужество, проявленные личным составом в боевых действиях по защите Донецкой Народной Республики. 11 декабря 2022 года 100-я отдельная мотострелковая бригада награждена орденом Республики. Пятерым военнослужащим присвоено звание Героя Донецкой Народной Республики. После вхождения в состав ВС РФ 1 января 2023 г. номер изменён на 110-й. Бойцы бригады принимают активное участие в специальной военной операции.», дана інформація свідчить, що ІНФОРМАЦІЯ_8 приймала участь у бойових діях.

В ході огляду, виявлену сторінку збережено за допомогою стандартної функції «Зберегти як...» в форматі «.pdf» та записано на оптичний диск, який відповідно до ст. 105 КПК України долучено до даного протоколу як невід`ємний додаток (Додаток 1 до протоколу огляду від 19.02.2025).

В ході огляду, з метою збереження отриманих даних та недопущення видалення інформації з мережі Інтернет здійснено архівацію сторінки за допомогою Інтернет ресурсу «archive.today» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_11 наступним чином. У браузері «Google» у вкладці пошуку введено посилання ІНФОРМАЦІЯ_11 У браузері відкрилась сторінка Інтернет ресурсу «archive.today».

Суд оцінює надані докази в їх сукупності та взаємозв`язку за критеріями належності та допустимості.

Всі досліджені в судовому засіданні докази суд вважає належними, оскільки всі вони стосуються обставин скоєного кримінального правопорушення і мають значення для кримінального провадження; допустимими, оскільки не встановлено порушень норм кримінально-процесуального закону під час їх збирання, а також достовірними, оскільки вони не суперечать один одному, доповнюють один одного.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за обставин, встановлених у судовому засіданні, доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.111КК України, як державна зрада, тобто вчинення громадянином України умисного діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, що полягало у переході на бік ворога в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану та за ч.7 ст.111-1КК України як колабораційна діяльність, а саме добровільна участь громадянина України в незаконних збройних формуваннях, створених на тимчасово окупованій території.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії особливо тяжких злочинів; обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання; відомості про особу обвинуваченого.

При дослідженні особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий; за сімейним станом неодружений; малолітніх чи неповнолітніх дітей та осіб похилого віку на утриманні немає; на медичних обліках в закладах охорони здоров`я - не перебуває; стійких соціальних зав`язків не має; працездатний але офіційно не працевлаштований.

Згідно ст.66КК України, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 , є активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

В той же час, необхідно зазначити, що каяття, яке було зазначено пом`якшуючою обставиною у складеному щодо ОСОБА_7 обвинувальному акті, припускає критичну оцінку особою своєї злочинної поведінки шляхом визнання вини й готовності нести кримінальну відповідальність. На переконання суду, щире каяття це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження. На цьому також наголосив суд касаційної інстанції у справі №199/6365/19 від 10.03.2021. Немає підстав визнавати каяття щирим у випадку, коли обвинувачений повідомив про своє розкаяння формально, вину свою визнав таким чином, що підтвердив лише очевидність скоєного ним. Судом проаналізовано ставлення ОСОБА_7 до вчинених ним злочинів та його поведінку після вчинення злочину. Так, судом встановлено, що обвинувачений тривалий час проходив військову службу в лавах країни-агресора, не вживаючи будь-яких спроб припинити свою злочинну діяльність до потрапляння в полон, в судовому засіданні не висловив жалю з приводу скоєного, не повідомив про зміну своїх переконань на користь України. Така поведінка обвинуваченого свідчить про нещирість його каяття. Таким чином, поведінка обвинуваченого в сукупності з усіма матеріалами справи, не може розцінюватись судом як щире каяття, а тому суд при призначенні йому покарання не бере до уваги щире каяття як обставину, що пом`якшує покарання. Суд вважає, що щире каяття, про яке ОСОБА_7 заявив в судовому засіданні, є спробою пом`якшити покарання за вчинені злочини.

Згідно ст.67КК України, обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 , судом не встановлено.

Відповідно до ч.2 ст.50КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

На підставі вище викладеного, додержуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, їх обставини та наслідки, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, суд вважає, що до ОСОБА_7 необхідно застосувати покарання за ч.2 ст.111КК України - у виді позбавлення волі на строк, передбачений санкцією відповідної частини статті кримінального закону і за ч.7 ст.111-1КК України - у виді позбавлення волі на строк, в межах, передбаченої санкцією відповідної частини статті кримінального закону, оскільки вважає, що саме такі покарання є необхідними та достатніми для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.

Крім того, суд вважає за необхідне застосовувати до обвинуваченого ОСОБА_7 додаткові покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах влади, установах, підприємствах та організаціях незалежно від форми власності строком на 15 років, яке передбачене санкцією ч.7 ст.111-1КК України, та конфіскації всього майна, що належіть обвинуваченому на праві власності, передбачене санкціями ч.2 ст.111КК України та ч.7 ст.111-1КК України.

При цьому суд враховує правові висновки, викладені у постанові колегії Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 22.05.2018 року по справі №753/18479/16-к (провадження №51-520км18) та постанові колегії Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 21.06.2022 року по справі №171/869/21 (провадження №51-838км22) в частині можливості призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, в тому числі і до осіб, які на час вчинення зазначеного кримінального правопорушення не займали офіційно певні посади та не займалися офіційно певною діяльністю, з огляду на положення, передбачені ст.55КК України.

Остаточне покарання ОСОБА_7 за цим вироком необхідно призначити із застосуванням положень ч.ч.1,3 ст.70КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим з призначенням додаткових покарань, визначених судом.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений, судові витрати та речові докази відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_7 - не застосовано, прокурор до постановлення вироку, щодо обрання будь-якого запобіжного заходу, з клопотанням до суду не звертався, та, на час постановлення вироку, у суду не має підстав для його застосування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 - визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.7 ст.111-1КК України, та призначити покарання:

- за ч.2 ст.111КК України у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належіть йому на праві власності;

- за ч.7 ст.111-1КК України у виді 13 (тринадцяти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах влади, установах, підприємствах та організаціях незалежно від форми власності строком на 15 (п`ятнадцять) років, з конфіскацією всього майна, що належіть йому на праві власності.

На підставі ч.ч.1,3 ст.70КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах влади, установах, підприємствах та організаціях незалежно від форми власності строком на 15 (п`ятнадцять) років, з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.

Строк відбування основного покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_7 та приведення вироку до виконання.

Строк відбування додаткового покарання у виді позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах влади, установах, підприємствах та організаціях незалежно від форми власності ОСОБА_7 рахувати з моменту повного відбуття ним основного покарання.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Дніпра протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим, який утримується в Державній установі «Табір для тримання військовополонених «Захід №4», у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3