Справа № 136/586/25
провадження №1-кп/136/51/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2025 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець обвинувальний акт та Угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000021 від 22.01.2025, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красноармійськ, Красноармійського району, Донецької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, не одруженого, непрацюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.4 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

з боку обвинувачення

прокурора ОСОБА_4

з боку захисту

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

інших учасників кримінального провадження

потерпілої ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 являючись внутрішньо переміщеною особою у строк до 20.01.2025 проживав у АДРЕСА_2 , спільно із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та її малолітніми дітьми.

Під час спільного проживання із ОСОБА_6 , ОСОБА_3 дізнався, що у ОСОБА_6 наявні заощадження у вигляді грошей, які вона отримала у якості компенсації у зв`язку із смертю її чоловіка під час несення служби у ЗСУ, у зв`язку із оголошеною мобілізацією.

У ОСОБА_3 виник злочинний умисел на заволодіння грошима ОСОБА_6 . З цією метою ОСОБА_3 20.01.2025 о 01:00 год., перебуваючи в житловому будинку, що розташований в АДРЕСА_2 , переконавшись, що ОСОБА_6 та її діти сплять і за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до шафи, у якій зберігався одяг вищевказаних осіб, та усвідомлюючи незаконність своїх дій, достовірно розуміючи, що вчиняє протиправні дії в умовах воєнного стану, який введений на території України Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 та який неодноразово продовжувався, востаннє 10 листопада 2024 року на підставі Указу Президента України №4024- IX від 29.10.2024 строком до 08.02.2025, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, з кишені жіночої шуби чорного кольору, яка належить ОСОБА_6 , таємно дістав грошові кошти в сумі 5800 євро, що відповідно до офіційного курсу НБУ та складає 251 536,72 грн., а також ланцюжок із золота 585* проби вагою 10,69 г., вартість якого згідно висновку експерта № 307/25-21 від 10.02.2025 складає 42 274,83 грн., а також золоту каблучку 585* проби, вартість якої згідно висновку експерта № 307/25-21 від 10.02.2025 складає 4850,33 грн.

Заволодівши вищевказаними речами ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а частиною викраденого майна розпорядився на власний розсуд, завдавши ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 298 661,88 грн., яка згідно п. 2 Примітки до ст. 185 КК України є значною, оскільки перевищує у сто разів неоподаткований мінімум доходів громадян і з момент вчинення злочину та не перевищує двісті п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Такі дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за кваліфікуючими ознаками - вчинена в умовах воєнного стану, що завдала значної шкоди потерпілому.

Разом з обвинувальним актом на розгляд суду надійшла Угода про визнання винуватості, яка укладена 28.03.2025 між прокурором Липовецького відділу Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , якому на підставі ст..37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та ОСОБА_3 , за участі захисника - адвоката ОСОБА_5 , згідно умов якої сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин, правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.4 ст.185 КК України. Обвинувачений у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкримінується сторони дійшли згоди щодо виду та міри покарання, яке повинен понести обвинувачений ОСОБА_3 , а саме: у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, із можливістю звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, що передбачені ст..76 КК України. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому в присутності захисника.

У підготовчому судовому засіданні сторони кримінального провадження просили суд затвердити укладену між ними угоду про визнання винуватості.

Потерпіла не заперечувала щодо затвердження Угоди про визнання винуватості від 28.03.2025, вказуючи, що надала добровільно письмову згоду на її укладення, підтвердила, що шкода їй відшкодована, претензій до обвинуваченого не має.

Судом було роз`яснено наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, згідно з ст. 473 КПК України.

Сторони кримінального провадження наполягали на затвердженні угоди про визнання винуватості, вказуючи на добровільність укладення угоди з їх сторін.

Вирішуючи питання про можливість затвердження даної Угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з частини 4 статті 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією).

Відповідно до абз.2 частини 4 статті 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що кримінальне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 185 КК України, відповідно до положень статті 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Потерпіла ОСОБА_6 надала письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості із обвинуваченим, не заперечувала щодо її затвердження.

Судом перевірено угоду про визнання винуватості на відповідність її вимогам КК України та КПК України.

Шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, запевнив, що спроможний реально виконати умови угоди, цілком розуміє свої права, визначені ст.474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.2 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Таким чином, приймаючи до уваги об`єктивно встановлені обставини, які підтверджені доказами, що оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд вважає, що діяння у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 мали місце, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за кваліфікуючими ознаками - вчинена в умовах воєнного стану та завдала значної шкоди потерпілому.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 раніше не судимий, за відомостями органу місцевого самоврядування є внутрішньо переміщеною особою; на обліку у лікарів нарколога чи психіатра не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування шкоди.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Суд вважає, що покарання, яке узгоджено сторонами угоди, відповідає ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, обставинам справи, особі обвинуваченого, наявні пом`якшуючі покарання обставини, воно є обґрунтованим, відповідає меті покарання, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

При цьому тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на обвинуваченого згідно з ч. 3 ст. 75 КК України визначаються виключно судом.

Суд приймає до уваги те, що покарання визначено сторонами з урахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст.ст. 65-67 КК України, а обвинувачений у судовому засіданні однозначно заявив, що зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди.

Вирішуючи питання про відповідність угоди вимогам ст. 474 КПК України, судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього Кодексу, правова кваліфікація кримінального правопорушення за ч.4 ст.185 КК України вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, потерпіла надала письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні, отож укладена між сторонами угода про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України та закону про кримінальну відповідальність.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження укладеної між прокурором та обвинуваченим, за участі захисника, угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами цієї угоди виду та міри покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про речові докази та процесуальні витрати суд вирішує відповідно до ст. 100, 124 КПК України.

Судом встановлено, що в ході досудового розслідування ОСОБА_3 було затримано 23.012025, про що складено протокол 23.01.2025 та відповідно до ухвали слідчого судді Липовецького районного суду від 24.01.2025 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 12.02.2025 ухвалу слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 24 січня 2025 року було скасовано та застосовано до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строк дії ухвали визначено до 23.03.2025 включно, який вичерпав свою дію.

Ураховуючи обраний до обвинуваченого вид та міру покарання із застосуванням ст.75 КК України, суд вважає, що на підставі ч.5, 7 ст.72 КК України, попереднє ув`язнення слід зарахувати у строк покарання у виді позбавлення волі з розрахунку день за день, а цілодобовий домашній арешт зараховувати у строк покарання виходячи із співвідношення три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Питання про арешт майна в рамках цього кримінального провадження, суд вирішує відповідно до ст.174 КПК України.

Керуючись ст.ст. 65 КК України, ст. 368, 370, 374, 376, 472, 473, 474 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 28.03.2025 між обвинуваченим ОСОБА_3 , за участі захисника адвоката ОСОБА_5 , та прокурором Липовецького відділу Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000021 від 22.01.2025.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку, тривалістю в 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст. 76 ч.1 п.п. 1, 2 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки на протязі іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок іспитового строку рахувати з моменту проголошення вироку.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК зарахувати ОСОБА_3 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку день за день за період з 23.01.2025 по 12.02.2025.

Відповідно до ч.7 ст. 72 КК зарахувати ОСОБА_3 в строк покарання строк його перебування під цілодобовим домашнім арештом з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі за період з 13.02.2025 по 23.03.2025.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 24.01.2025, - скасувати.

Речові докази, а саме: оптичний диск DVD-R, на якому знаходяться відеозаписи із назвами «111.127_ch_1401-...» та «111.127 ch_00548-» у форматі «MP4», - зберігати при матеріалах кримінального провадження № 0000021 від 22.01.2025;

Речові докази, які передані на відповідальне зберігання у сховище цінностей відділення ПАТ АБ «Укргазбанк» повернути власнику (законному володільцеві) ОСОБА_6 , а саме:

- грошові кошти в іноземній валюті (євро) загальною сумою 2580, купюрами різного номіналу, а саме 18 купюр номіналом 100 ЄВРО з наступними серійними номерами: WA ; WA ; WA ; RB ; WA ; s 7; x 5; EB ; RB ; WA ; WA ; WA ; WA ; WA ; WA ; N 7; s 2; x 2. Купюри номіналом 50 євро в кількості 15 шт. з наступними серійними номерами: MD ; SD ; UA ; EB ; UG ; UB ; WB ; UD ; SE ; VC ; SC ; UD ; SA ; UA ; SE . Купюри номіналом 20 євро в кількості 2 шт. з наступними серійними номерами: RR ; RR . Купюра номіналом 10 євро одна штука з серійним номером SE, загальною кількістю купюри 36 шт., які поміщено до спец пакету «Національна поліція України» WAR0072831.

- купюри в національній валюті (гривні) загальною сумою 4400 гривень, купюрами різного номіналу, а саме 4 купюри номіналом 1000 грн., з наступними серійними номерами: БР 0275880, ВУ 1587472, ЯБ 3452576, БН 4237282. Купюри номіналом 100 гривень в кількості 4 шт., з наступними серійними номерами: ЄЄ 7641795, УХ 7908542, УЧ 9630190, ЄЄ 9264786, кількості 8 шт., які поміщено до спец пакету «Національна поліція України» WAR0072832.

- ланцюжок з жовтого металу довжиною 56 см., на кільці застібки якого мається відтиск проби цифрове позначення 585*, який поміщено до спец пакету «Національна поліція України» WAR0072829;

- паперовий конверт служби «Нова пошта», на якому мається накладна за №7232, де зазначено відправника ОСОБА_3 , м. Кропивницький, відділення № 2 м.т. НОМЕР_1 . Отримувач ОСОБА_6 смт. Турбів, відділення № 2 м.т. НОМЕР_2 . Відправлено 20.01./16:38. При відкритті даного конверту в середині виявлено каблучку з жовтого металу, на якій мається відтиски проби 585*, які поміщено до спец пакету «Національна поліція України» № CRI 1026481;

Речові докази, що знаходиться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, повернути власнику (законному володільцеві) ОСОБА_3 , а саме: мобільний телефон марки «IPhone 13 Pro» чорного кольору в чохлі чорного кольору IMEI: НОМЕР_3 , IMEI: 2 НОМЕР_4 , який поміщено до спецпакету «Національна поліція України» WAR 0072830.

Стягнути із засудженого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта при проведенні експертизи у сумі 2 120 (дві тисячі сто двадцять) гривень 40 коп.

Роз`яснити засудженому, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_7