Провадження № 1-кп/947/163/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2025 року Київський районний суд міста Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

представника потерпілого ОСОБА_11 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в м. Одесі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000982 від 13.07.2020 року відносно ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тбілісі, республіки Грузія, грузина, громадянин республіки Грузія, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженого, має на утриманні сина, 2016 року народження, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тел.: НОМЕР_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Так, 13.07.2020 близько 12:30 годин, перебуваючи біля житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_12 та Особа матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, побачили ОСОБА_13 , яка в той час проходила за вищевказаною адресою.

Після чого, ОСОБА_12 та Особа матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, вступили між собою у злочинну змову направлену на відкрите викрадення чужого майна, визначивши при цьому об`єктом свого злочинного посягання майно, що належить ОСОБА_13 .

В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи спільно, з корисливим мотивом, спрямованим на заволодіння чужим майном, з метою особистого збагачення та згідно розподілених між ними ролей Особа матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, направився в бік потерпілої ОСОБА_13 , після чого підійшовши до неї біля житлового будинку №21 по вулиці Ільфа і Петрова, останній шляхом ривку, відкрито викрав сумку потерпілої ОСОБА_13 , всередині якої знаходилось: ключі від квартири та паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_13 , які матеріальної цінності для потерпілої не мають, 5 800 доларів США (відповідно до курсу НБУ від 13.07.2020 156 310 гривень), 5 500 гривень, а ОСОБА_12 під`їхав за вказаною адресою та очікував Особу матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, в легковому автомобілі «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , бежевого кольору в потоці інших автомобілів.

Викравши вказане майно, Особа матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, почав бігти в сторону автомобіля «DaewooLanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , бежевого кольору, в якому весь цей час його очікував ОСОБА_12 та який побачивши, що Особа матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження біжить з викраденим майном, почав викручувати кермо вказаного автомобіля в ліву сторону для маневру в крайню ліву полосу автодороги, не ввімкнувши світловий показник повороту вліво, з метою якнайшвидшого залишення місця вчинення кримінального правопорушення.

Після того, як Особа матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, сів на переднє пасажирське сидіння вказаного автомобіля, ОСОБА_12 відразу почав здійснювати рух в крайню ліву полосу автодороги, внаслідок чого допустив зіткнення з вантажним автомобілем «Mercedes» р/н НОМЕР_3 . В подальшому ОСОБА_12 намагався залишити місце пригоди, але водії інших транспортних засобів заблокували йому виїзд, після чого Особа матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, який сидів на пасажирському сидінні, вибіг з вказаного автомобіля та зник з місця вчинення кримінального правопорушення, отримавши реальну можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, тим самим своїми спільними діями спричинили потерпілій ОСОБА_13 майнову шкоду на загальну суму 161 810 грн., чим своїми умисними діями ОСОБА_12 завдав значної матеріальної шкоди потерпілій.

Таким чином своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_12 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 186 КК України, за кваліфікуючими ознаками - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб, який завдав значної шкоди потерпілому.

В судовому засіданні, будучи допитаним обвинувачений ОСОБА_12 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України не визнав, пояснив, що він не скоював злочину, він повернувся із за кордону, де заробив кошти, йому не було сенсу грабувати бабцю біля відділку поліції. В день події він їхав на автомобілі марки «ДЕО» в районі Таїрова, побачив біжучого Куправу, за ним гналися, ОСОБА_14 його побачив і сів в його автомобіль, він намагався вигнати ОСОБА_14 з автомобіля. В цей момент, його автомобіль зіткнувся з іншим, приїхали співробітники ДАЇ оформлювати ДТП, потім його відвезли до Малиновського райвідділку, там він побачив ОСОБА_14 який сидів з сумкою. Він був знайомий з ОСОБА_14 до подій, він йому позичив 2 000 доларів США, вони інколи дзвонили один одному, спілкувалися. В день подій, ОСОБА_14 йому дзвонив, казав що хотів повернути борг. Йому невідома яка сума була в сумці Куправи, співробітники поліції казали, що десь 7 000 доларів США. У нього не було змови з ОСОБА_14 щодо крадіжки, він не є співучасником, грошей в руки не брал.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснив, що події відбувалися в 2020 році, він тоді працював у відділі корисливих злочинів, у потерпілої була вирвана жіноча сумка з грошима, при цьому було задіяне багато співробітників, два відділу поліції приймали участь. Так, по відеокамерам «безпечне місце» вони бачили злочинця, та друге авто марки Фольцваген, в яке сів злочинець. Вони почали встановлювати друге авто і виїхали з метою його знайти, було кілька екіпажем, провели авто до вулиці Середньої до таксопарку. Побачили двох осіб кавказкою зовнішності, вони їх зупинили, представилися, один із них у якого була сумка зізнався у скоєні злочину. Вони нічого на місці не оглядали, відвезли все до райвідділу, затримані не говорили про суму грошей, при ньому гроші не перераховувалися, затриманих вони оглянули на предмет зброї. Огляд проводила слідча, встановлено десь п`ять з чимось тисяч доларів. У затриманих не було можливості скинути гроші, затриманий у якого була сумка казав, що він вчинив злочин разом з водієм, але водій не відвіз його бо автомобіль потрапив в ДТП. У них була інформація, що на автомобілі марки ДЕО було вчинено грабіж, потім стало відомо, що є ще автомобіль супроводу марки Фольцваген у який сів грабіжник. Заявник про вчинення злочину була людина літнього віку, яка зберігала ці гроші в унітазі.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснив, що 13.07.2020 року він був на роботі і їхав за кермом автомобіля по вулиці Ільфа та Петрова/ Глушко в місті Одесі і перед ним різко зупинився автомобіль ДЕО, обвинувачений ОСОБА_12 був за кермом, вони намагалися розібратися самі, але не вийшло і вони викликали патрульну поліцію. Про крадіжку йому нічого не відомо, якщо б не ДТП, то він б не знав

ОСОБА_17 судовому засіданні свідок ОСОБА_18 пояснила, що події відбувалися літом, вона була на роботі, до них приїхала машина на тоніровку, вона проходила між боксом і шиномонтажкою, стояв Фольцваген, вибіг хлопець з сумкою через прохід між будинками, сів в автомобіль Ланос, який різко виїхав і зіткнувся з фургоном, автомобіль Ланос хотів виїхати, але водії зажали його, бо думали, що водій хоче зникнути з місця ДТП. В цей момент з автомобіля Ланос вибіг хлопець з чим то в руках, сів в автомобіль білий Фольцваген. Обвинуваченого вона впізнає, ця особа була за кермом автомобіля Ланос. Потім привели бабцю, їй стало відомо, що у неї викрали велику суму грошей.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_19 пояснила, що 13 липня 2020 року о 12:00 годині вона йшла на вулиці Ільфа та Петрова в місті Одесі, у неї в сумці було 10 000 доларів США та 5 500 гривень, в цей момент невідомий їй чоловік вихватив у неї сумку і побіг поміж машин. Потім його спіймали і виявили, що у в сумці знаходилось 5 800 доларів США.

На підтвердження встановлених судом обставин вчинення обвинуваченим ОСОБА_12 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України свідчать також інші докази дослідженні судом під час судового розгляду справи в порядку ст. 94 КПК України. Такими доказами є:

-витяг ЄРДР за № 0000982 від 13.07.2020 року;

-протокол огляд місця події від 13.07.2020 року з фото таблицею з якого вбачається, що проведено огляд ділянки місцевості розташованої біля будинку 21 на вулиці Ільфа та Петрова в місті Одесі, де у потерпілої ОСОБА_13 було викрадено сумку в якій знаходились грошові кошти, та встановлено, що на відстані 20 метрів розташований автомобіль ДЕО Ланос д/н НОМЕР_2 , який має механічні пошкодження правої частини.

-протокол огляду місця події від 13.07.2020 року з фото таблицею з якого вбачається, що проведено огляд автомобіля ДЕО Ланос д/н НОМЕР_2 у якого наявні механічні пошкодження правої передньої частини автомобіля;

-протокол затримання особи, обвинуваченого у вчиненні злочину від 13.07.2020 року з якого вбачається, що ОСОБА_12 затримано 13.07.2020 року о 18 годині 30 хвилин.

-протокол огляду предмету від 14.07.2020 року з фото таблицею, з якого вбачається, що проведено огляд вилученого у затриманого ОСОБА_12 мобільного телефону марки IPhone ІМЕІ НОМЕР_4 у додатку «Галерея» якого наявне фотозображення із табличкою будинку «Ільфа та Петрова 21», дата створення 13.07.2020 року .

-протокол огляду предмета від 14.07.2020 року з фототаблицею з якого вбачається, що проведено огляд оптичного носія DVD диску із записами з камер відеоспостереження із автомийки «Автоестетик» розташованої за адресою: м. Одеса, проспект Ак. Глушко 25/1 за період часу 13.07.2020 року на якому зафіксовано, як чоловік в білій футболці вийшов з автомобіля ДЕО Ланос світлого кольору і переходить дорогу, через деякий час хлопець в білій футболці біжіть до автомобілю ДЕО ЛАНОС і сідає на переднє пасажирське сидіння. Потім на автомобіль ДЕО Ланос здійснюється наїзд вантажного автомобіля, і після ДТП із автомобіля ДЕО вибігає чоловік в білій футболці і біжить на іншу сторону дороги.

-Протокол затримання особи, обвинуваченого у вчиненні злочину від 13.07.2020 року з якого вбачається, що затримано ОСОБА_20 у якого виявлено та вилучено при огляді грошові кошти у кількості 58 штук купюр по 100 доларів США, та інші речі відповідно до змісту протоколу про затримання.

-Протокол огляду речових доказів від 14.07.12020 року з якого вбачається, що проведено огляд пакету з грошовими коштами в середині, а саме 100 доларові купюри в кількості 58 штук, які знаходяться в брудному стані з номерами: LL87046825F, DB33177810A, B106650673A, FK70492921A, AL42513684C, LC49134231A, LD65481062D, FK09940619B, HF06249948C, CB02111855E, LIS8670271A, HE9212910A, HF06249949C, HB41742681B, FF07042673C, KB49638197F, AJ1690283A, HF58788305B, HB35692547J, HB58312970G,

-AC39707288A, FB60688007A,CL66873220A,AA36602054A, DB23545856B, KL08431058B, HF06249950C,AB68721089D, LE06701033D, LF66955210F, LB39766632R, LD65481061D, LB17542161G, LG36531150D, HF96278269A, LB39766630R, LE44518434D, AB42558158D, FF22616410B, HB37491037D, LA88685450A, LB46190427L ,LF93366100A, LA53207506A, LB46556325W, HB16209788I, HD25241410B, HB36880791K, LG54972295C, HI26170909A, FF51255188C,HG38816461A, HF58788304B,HF21991654D, BA45007038A, HF23895540B, LA91098564A,DA15135816A, грошові кошти номіналом 50 грн: 3Д5783929, УТІ4553181, У31330174, УВ2060838,100грн: ЕЦ6091728, С35001378, ВД7241918, МН3824182, СЖ3250315, Ви9363810, МЛ7989490, МН5297231, СЖ1880138, 200грн: УХ9205245, Т38536360, УА4070430, СИ3862048, XE6774947, 155635382, КЖ2208563, Ж5136000, TA5307330, ХИ0610533, ТЖ5196733, СН6336659 без пошкоджень, портмоне темно синього кольору, купюру номіналом 100 доларів DJ47407081AJ7, медична маска синього кольору, картка «ПриватБанк» НОМЕР_5 , «медичні рукавички фіолетового кольору, мобільний телефон марки «Самсунг А40» сім картка оператора мобільного зв`язку «вода фон», закордонний паспорт на ім?я ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , кепку сіро темно кольору, джинси синього кольору марки «REPLA Y», кросівки сірого кольору розміром 41.5 см, футболку сірого кольору з надписом «DOWNTOWN» розмір С,мобільного телефону марки IPhone ІМЕІ НОМЕР_4 ;

-постанова про визнання та залучення до кримінального провадження речових доказів від 14.07.2020 року з якої вбачається, що купюри в кількості 58 штук, які знаходяться в брудному стані з номерами: LL87046825F, DB33177810A, B106650673A, FK70492921A, AL42513684C, LC49134231A, LD65481062D, FK09940619B, HF06249948C, CB02111855E, LIS8670271A, HE9212910A, HF06249949C, HB41742681B, FF07042673C, KB49638197F, AJ1690283A, HF58788305B, HB35692547J, HB58312970G, AC39707288A, FB60688007A,CL66873220A,AA36602054A, DB23545856B, KL08431058B, HF06249950C,AB68721089D, LE06701033D, LF66955210F, LB39766632R, LD65481061D, LB17542161G, LG36531150D, HF96278269A, LB39766630R, LE44518434D, AB42558158D, FF22616410B, HB37491037D, LA88685450A, LB46190427L ,LF93366100A, LA53207506A, LB46556325W, HB16209788I, HD25241410B, HB36880791K, LG54972295C, HI26170909A, FF51255188C,HG38816461A, HF58788304B,HF21991654D, BA45007038A, HF23895540B, LA91098564A,DA15135816A, грошові кошти номіналом 50 грн: 3Д5783929, УТІ4553181, У31330174, УВ2060838,100грн: ЕЦ6091728, С35001378, ВД7241918, МН3824182, СЖ3250315, Ви9363810, МЛ7989490, МН5297231, СЖ1880138, 200грн: УХ9205245, Т38536360, УА4070430, СИ3862048, XE6774947, 155635382, КЖ2208563, Ж5136000, TA5307330, ХИ0610533, ТЖ5196733, СН6336659 без пошкоджень, портмоне темно синього кольору, купюру номіналом 100 доларів DJ47407081AJ7, медична маска синього кольору, картка «ПриватБанк» НОМЕР_5 , «медичні рукавички фіолетового кольору, мобільний телефон марки «Самсунг А40» сім картка оператора мобільного зв`язку «вода фон», закордонний паспорт на ім?я ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , кепку сіро темно кольору, джинси синього кольору марки «REPLA Y», кросівки сірого кольору розміром 41.5 см, футболку сірого кольору з надписом «DOWNTOWN» розмір С,мобільного телефону марки IPhone ІМЕІ НОМЕР_4 визнані речовими доказами у кримінальному провадженні;

-Аналітична довідка, з якої вбачається, що за результатом абонентський номер: НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_12 перебував 13.07.2020 року на вулиці Ільфа та Петрова, 14 в місті Одесі;

-Висновок експерта № 922-Д від 06.08.2020 року, з якого вбачається, що сліди пальців рук розмірами: 12х21мм на відрізку прозорої липкої стрічки розмірами 34х34мм: 14х24мм на відрізку прозорої липкої стрічки розмірами 33х37мм; 14х17мм на відрізку прозорої липкої стрічки розмірами 38х105мм та слід папілярного узору руки розмірами 11х/8мм на відрізку прозорої липкої стрічки розмірами 38х105мм, виявлені та вилучені 13.07.2020 року в ході огляду місця події, а саме автомобіля марки «Daewoo Lanos», бежевого кольору, д/н НОМЕР_2 , що знаходився за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 170-А, - придатні для ідентифікації за ними особи (осіб). Слід пальця руки розмірами 12х21 мм на відрізку прозорої липкої стрічки розмірами 34х34мм залишений вказівним пальцем правої руки особи, дактилоскопічна карта якої заповнена на ім?я гр. ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Слід пальця руки розмірами 14х24мм на відрізку прозорої липкої стрічки розмірами 33х37мм залишений середнім пальцем правої руки особи, дактилоскопічна карта якої заповнена на ім?я гр. ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_3

-протокол огляду інтернет сторінки від 13.07.2020 року з якого вбачається, що офіційний курс долара США на 13.07.2020 року складає 26,9505 гривень.

-Також, судом безпосередньо досліджені в процесі судового розгляду наступні речові докази:

-відеозапис с камер зовнішнього та внутрішнього спостереження, що розташовані за адресою: АДРЕСА_3 за період часу з 12:30 годин по 13:00 годин 13.07.2020 року.

Судом в умовах повної змагальності процесу досліджені в повному обсязі всі докази, надані як обвинуваченням, захистом, можливість збирання інших доказів вичерпані, що визнано сторонами процесу, які підтвердили відсутність у них доповнень та інших доказів.

При цьому, суд дотримався приписів, установлених статтями 10, 22 КПК України, створивши необхідні умови для виконання учасниками процесу своїх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав. Сторони користувалися рівними правами та свободою в наданні доказів, дослідженні й доведенні їх переконливості перед судом.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Органом досудового розслідування, обвинувачений ОСОБА_12 обвинувачується в тому, що 13.07.2020 близько 12:30 годин, перебуваючи біля житлового будинку, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Ільфа і Петрова, 21, ОСОБА_12 та Особа матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, побачили ОСОБА_13 , яка в той час проходила за вищевказаною адресою.

Після чого, ОСОБА_12 та Особа матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, вступили між собою у злочинну змову направлену на відкрите викрадення чужого майна, визначивши при цьому об`єктом свого злочинного посягання майно, що належить ОСОБА_13 .

В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи спільно, з корисливим мотивом, спрямованим на заволодіння чужим майном, з метою особистого збагачення та згідно розподілених між ними ролей Особа матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, направився в бік потерпілої ОСОБА_13 , після чого підійшовши до неї біля житлового будинку №21 по вулиці Ільфа і Петрова, останній шляхом ривку, відкрито викрав сумку потерпілої ОСОБА_13 , всередині якої знаходилось: ключі від квартири та паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_13 , які матеріальної цінності для потерпілої не мають, 10 000 доларів США (відповідно до курсу НБУ від 13.07.2020 269505 гривень), 5500 гривень, а ОСОБА_12 під`їхав за вказаною адресою та очікував Особу матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, в легковому автомобілі «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , бежевого кольору в потоці інших автомобілів.

Викравши вказане майно, Особа матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, почав бігти в сторону автомобіля «DaewooLanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , бежевого кольору, в якому весь цей час його очікував ОСОБА_12 та який побачивши, що Особа матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження біжить з викраденим майном, почав викручувати кермо вказаного автомобіля в ліву сторону для маневру в крайню ліву полосу автодороги, не ввімкнувши світловий показник повороту вліво, з метою якнайшвидшого залишення місця вчинення кримінального правопорушення.

Після того, як Особа матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, сів на переднє пасажирське сидіння вказаного автомобіля, ОСОБА_12 відразу почав здійснювати рух в крайню ліву полосу автодороги, внаслідок чого допустив зіткнення з вантажним автомобілем «Mercedes» р/н НОМЕР_3 . В подальшому ОСОБА_12 намагався залишити місце пригоди, але водії інших транспортних засобів заблокували йому виїзд, після чого Особа матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, який сидів на пасажирському сидінні, вибіг з вказаного автомобіля та зник з місця вчинення кримінального правопорушення, отримавши реальну можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, тим самим своїми спільними діями спричинили потерпілій ОСОБА_13 майнову шкоду на загальну суму 275 005 грн., яка в 250 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, тобто у великих розмірах.

Органом досудового розслідування, дії обвинуваченого ОСОБА_12 кваліфіковані за ч. 4 ст. 186 КК України, яквідкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах.

Захисник ОСОБА_10 вважає, що жодним належним доказом не доведена вина обвинуваченого ОСОБА_12 у вчиненні інкримінованого йому злочину. Відсутні докази наявності злочинної змови між ОСОБА_22 , те, що вони між собою спілкувалися за допомогою засобів телефонного зв`язку, не доводить, що у них був спільний намір на вчинення злочину. Також, з показів свідка ОСОБА_23 вбачається, що ОСОБА_14 прибув на місце злочину на автомобілі Фольцваген білого кольору, однак після прибіг до автомобіля ДЕО ЛАНОС під керуванням ОСОБА_24 , який потрапив в ДТП, ОСОБА_14 вибіг з автомобіля, сів в автомобіль Фольцваген білого кольору, поїхав невідомому напрямку. Інші свідки дали аналогічні покази. Автомобіль під керуванням ОСОБА_24 залишився н місці ДТП, при проведенні йог огляду, грошових коштів знайдено не було, як і інших доказів скоєння злочину. Зазначені обставини не підтверджують злочинну змову та співучасть у скоєні злочину. Потерпіла ОСОБА_13 не бачила обвинуваченого ОСОБА_12 , претензій до нього у неї не має. Інших доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_12 у вчиненні інкримінованого йому злочину, матеріали справи не містять, тому слід ОСОБА_24 визнати невинуватим і виправдати за ч.4 ст. 186 КК України, у зв`язку з недоведеністю, що в його діях є склад кримінального правопорушення.

Згідно ч. 3 ст. 337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Під покращенням становища особи, зокрема, слід розуміти перекваліфікацію кримінального правопорушення з більш тяжкого на менш тяжке.

Із змісту абз. 5 п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України вбачається, що у мотивувальній частині вироку зазначаються у разі визнання особи винуватою мотиви зміни обвинувачення, підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованою, якщо судом приймалися такі рішення.

Обвинувачення має бути сформульоване так, щоб не було упущено жодної з істотних обставин вчинення кримінального правопорушення і водночас без зазначення фактів, які не мають правового значення у справі та є зайвими при кваліфікації.

Із змісту п. 10 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-1134/0/4-13 від 18.07.2013 року вбачається, що з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд відповідно до положень ч. 3 ст. 337 КПК України має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, щодо якої здійснюється кримінальне провадження, погіршення становища особи за ініціативою суду не допускається.

Відповідно до приміток у статтях 185, 186, 189 та 190 КК України, значна шкода визнається із врахуванням матеріального становища потерпілого та якщо йому спричинені збитки на суму від ста до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У статтях 185-191, 194 цього Кодексу у великих розмірах визнається кримінальне правопорушення, що вчинене однією особою чи групою осіб на суму, яка в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення. 4. У статтях 185-187 та 189-191, 194 цього Кодексу в особливо великих розмірах визнається кримінальне правопорушення, що вчинене однією особою чи групою осіб на суму, яка в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення.

Так, згідно протоколу затримання Особи (матеріли кримінального провадження відносно якої виділені в окреме провадження), 13.07.2020 року в порядку ст. 208 КПК України, в його сумці було виявлено 58 купюр по 100 доларів США, чотири купюри по 50 гривень, 9 купюр по 100 гривень та 12 купюр по 200 гривен, що складає 5 800 доларів США, що на момент вчинення злочину 13.07.2020 року по курсу НБУ складало 156 310 гривень, та грошові кошти у розмірі 5 500 гривень, що в загальному розмірі складає 161 810 гривень.

Так, враховуючі, що Особу (матеріли кримінального провадження відносно якої виділені в окреме провадження), затримано фактично після вчинення відкритого викрадення грошей у потерпілої, у нього при затриманні виявлено та вилучено грошові кошти в загальному розмірі 161 810 гривень, що також підтверджено показами свідка ОСОБА_15 , який зазначив, що при проведенні слідчим огляду речей, було виявлено десь п`ять тисяч доларів США, суд враховуючі досліджені докази, вважає, за необхідне, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 337 КПК України, змінити правову кваліфікацію кримінального правопорушення, оскільки це не погіршує, а навпаки покращує, поліпшує становище обвинуваченого ОСОБА_12 , тобто кваліфікувати його дії за ч. 3 ст. 186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб, що завдав значної шкоди потерпілій.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_12 , встановлені судом обставини вчинення ним злочину, підтверджуються безпосередньо дослідженими під час судового розгляду доказами, які були зазначені вище, а позиція обвинуваченого спростовується оцінкою цих доказів у порядку передбаченому ст. 94 КПК України.

При цьому суд вважає, що показання обвинуваченого є цілком зрозумілими, оскільки він таким чином, здійснюючи свій захист, з метою уникнення кримінальної відповідальності, намагається створити уяву про те, що безпідставно обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину.

Так, наведені докази з огляду на послідовність і характер дій обвинуваченого ОСОБА_12 , об`єктивно доводять наявність спільного умислу на здійснення саме відкритого викрадення чужого майна (потерпілої), вчинене за попередньою змовою групою осіб, які були заздалегідь сплановані і підготовлені обвинуваченим та іншою особою.

Вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб означає спільне вчинення цього злочину декількома (двома і більше) суб`єктами злочину, які заздалегідь домовились про спільне його вчинення. Домовитись про спільне вчинення злочину заздалегідь - означає дійти згоди щодо його вчинення до моменту виконання його об`єктивної сторони.

Так, з показів свідка ОСОБА_18 вбачається, що в автомобіль яким керував обвинувачений ОСОБА_12 сів хлопець з сумкою, який вибіг через прохід між будинками, але після чого, як автомобіль Ланос потрапив в ДТП, хлопець вибіг з автомобіля і сів в автомобіль марки Фольцваген білого кольору. Знаходження в автомобілі Особи (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження), також підтверджується висновком експертів встановивши, що в автомобілі Ланос, яким керував ОСОБА_12 виявлені відбитки пальців Особи, яку затримали за вчинення відкритого викрадення майна потерпілої, і у якого були вилучені викрадені у потерпілої грошові кошти.

Також в вилученому у ОСОБА_12 мобільному телефоні у додатку «Галерея, виявлено фотозображенняіз табличкою будинку «Ільфа та Петрова 21», дата створення 13.07.2020 року, де зокрема було вчинено відкрите викрадення майна потерпілої.

Таким чином, доводи сторони захисту про те, що обвинувачений ОСОБА_12 не вчиняв злочин при встановлених судом обставинах відносно потерпілої ОСОБА_13 , суд знаходить неспроможними, та такими, що суперечать доказам у кримінальному провадженні, дослідженим у судовому засіданні, які суд визнав належними, достатніми та допустимими.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та допустимих відомостях, визнаних доказами, або відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, критерієм доведення винуватості особи у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є те, що саме прокурор має довести вину обвинуваченого поза межами розумного сумніву, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд має бути переконаний поза межами розумного сумніву, що кожен із суттєвих елементів інкримінованого особі кримінального правопорушення є доведеним (справа Дж. Мюрей проти Сполученого Королівства).

З урахуванням викладеного, дотримуючись принципу змагальності сторін та свободі в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_12 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження і дії ОСОБА_12 слід кваліфікувати за ч. ч. 3 ст. 186 КК України, за кваліфікуючими ознаками -відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб, який завдав значної шкоди потерпілій.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 682/956/17 вказала про те, що визначені у ст.65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_12 , суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів. Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_12 , згідно ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_12 , згідно ст. 67 КК України, суд визнає, вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

З огляду на вищенаведене, враховуючи сукупність вищезазначених обставин, характер, обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_12 , який раніше не судимий, на обліку у психіатра та нарколога не значиться, стан здоров`я ОСОБА_12 , який хворіє на гинекомастию змішаної форми, перелом стегнової кістки, переніс ряд реконструктивних операцій, внаслідок яких праве стегно вкоротилося на 7 см., хронічний простатит, враховуючи наявність обставини яка обтяжує покарання, відсутність у потерпілої вимог матеріального характеру, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_12 можливе в умовах без ізоляції від суспільства із застосуванням ст. 75 КК України із звільненням його від відбування покарання з випробуванням, бо вважає це покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним кримінальних правопорушень у майбутньому.

Саме визначене покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

Потерпіла ОСОБА_13 звернулася до суду з цивільним позовом про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_12 спричиненої матеріальної шкоди у розмірі єквівалентної 4200 доларів США.

За змістом ч. 1 ст. 129 КПК України суд, ухвалюючи обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав та розміру цивільного позову задовольняє його повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Разом з тим, потерпілий має довести належними та допустимими доказами розмір завданої шкоди.

Суд, враховуючі відсутності підтвердження спричинення шкоди у розмірі 4 200 доларів США діями обвинуваченого, вважає в цієї частині цивільний позов заявлений потерпілою ОСОБА_13 , залишити без задоволення, з підстав недоведеності.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати по справі стягнути з ОСОБА_12 .

Питання щодо вирішення речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 337, 369, 370, 371, 373, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_12 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України, призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_12 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_12 наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_12 в межах кримінального провадження №0000982 від 13.07.2020 року на час ухвалення вироку не обраний.

В строк відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, зарахувати період перебування ОСОБА_12 під вартою в межах кримінального провадження №0000982 від 13.07.2020 року, а саме: з 13.07.2020 року по 17.07.2020 року, з 25.05.2022 року по 16.02.2023 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

На підставі ч.1, ч.7 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_12 у строк відбуття покарання, строк його перебування під дією цілодобового домашнього арешту за період з 17.02.2023 року по 04.01.2024 року, із розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідає три дні цілодобового домашнього арешту, що складає 106 днів позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_12 на користь держави витрати на проведення судової експертизи №922-Д від 06.08.2020 року у розмірі 1307 (тисяча триста сім) гривень 60 копійок.

Речові докази: мобільний телефон марки IPhone ІМЕІ НОМЕР_4 , повернути за належністю ОСОБА_12 .

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_13 про стягнення матеріальної шкоди, залишити без задоволення.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1