Справа № 352/318/25
Провадження № 1-кп/352/158/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 рокум. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1

з участю прокурора ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000005 від 03.01.2025, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Побережжя Тисменицького району Івано-Франківської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, розлученого, на утриманні одна малолітня дитина, зареєстрованого як фізична особа підприємець, військовозобов`язаного, РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судимого, громадянина України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України,

у с т а н о в и в :

Обвинувачений здійснив самовільне будівництво будівель на самовільно зайнятій земельній ділянці.

Обвинувачений вчинив злочин за таких обставин.

Відповідно до договору купівлі-продажу частини нежитлових приміщень від 10.09.2013 обвинувачений придбав в ОСОБА_5 приміщення магазину на АДРЕСА_2 , яке складалося з приміщення № 6 площею 37,9 м? та приміщення № 7 площею 5,8 м?. Указані приміщення розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером :02:001:1021, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

На підставі договору оренди землі від 24.12.2019 обвинувачений орендував у Поберезької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:1021 площею 0,0069 га, а саме: 0,0048 га під магазином, 0,0021 га під проїздами, проходами та площадками.

У відповідності до договору оренди частини нежитлового приміщення від 24.12.2019 обвинувачений орендував у Поберезької сільської ради частину нежитлового приміщення загальною площею 50 кв.м, розташованого на АДРЕСА_2 .

На початку 2020 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, обвинувачений, достовірно знаючи про відсутність відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу йому у власність або надання у користування земельної ділянки, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, самовільно почав здійснювати будівельні роботи, зокрема, реконструкцію нежитлового приміщення на АДРЕСА_1 . Протягом 2023-2024 років обвинувачений продовжував будівельні роботи та на фундаментній основі збудував терасу, що прилягає до вказаного приміщення, на самовільно зайнятій ним земельній ділянці, використовуючи вказані приміщення для власних господарських потреб.

Таким чином, обвинувачений, діючи всупереч установленому законом порядку, в порушення вимог ст. 14 Конституції України, за відсутності будь яких підстав набуття права на землю, передбачених ст. 116 Земельного кодексу України, нехтуючи вимогами ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України, порушуючи вимоги ст. 125, 126, 211 Земельного кодексу України, здійснив самовільне будівництво будівель на самовільно зайнятій земельній ділянці, що відноситься до земель з цільовим призначенням «для будівництва та обслуговування будівель торгівлі» площею 0,01043 га та розташована на АДРЕСА_2 .

Обвинувачений у судовому засіданні повністю визнав свою вину у вчиненні злочину та пояснив, що він дійсно в 2013 р. придбав приміщення магазину на земельній ділянці з кадастровим номером :02:001:1021, яка розташована на АДРЕСА_2 , та орендував цю земельну ділянку площею 0,0069 га в Поберезької сільської ради. У 2020 р. він перебудував свій магазин, самовільно добудувавши приміщення на самовільно зайнятій земельній ділянці. Підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. У скоєному щиро покаявся.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження фактичних обставин суд обмежив допитом обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження не оспорювалися, зокрема, доказів на підтвердження вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні злочину знайшла своє підтвердження, а його неправомірні дії правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 197-1 КК України, оскільки він здійснив самовільне будівництво будівель на самовільно зайнятій земельній ділянці.

При призначенні обвинуваченому покарання суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що є нетяжким, особу винного, обставини, які пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Зокрема, суд ураховує, що обвинувачений раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наркологічної та психіатричної допомоги не отримував і не перебуває на відповідних обліках.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд відносить його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку в розмірі 2976,34 грн, що становить вартість самовільно зайнятої земельної ділянки.

Суд також ураховує позицію потерпілого, який у поданій до суду заяві поклався на розсуд суду щодо призначення обвинуваченому покарання.

З урахуванням викладеного суд призначає обвинуваченому покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 3 ст. 197-1 КК України, яке є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Питання щодо речових доказів суд вирішує згідно вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. 368, 370 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Речові докази оригінали документів, вилучені під час проведення тимчасового доступу в Єзупільській селищній раді Івано-Франківського району Івано-Франківської області, повернути Єзупільській селищній раді; копії документів, вилучені в Єзупільській селищній раді, та копії документів, долучені ОСОБА_3 , залишити на зберіганні в матеріалах кримінального провадження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з часу проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Тисменицький районний суд.

Суддя ОСОБА_7