Номер провадження № 1-кп/522/2683/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2025 року місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0000698 від 12.09.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорськ Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: ??

- 13.06.2007 Краматорським міським судом Донецької області засуджений за ч. 2 ст. 187 КК України до позбавлення волі строком на 8 років з конфіскацією майна; ??

- 11.12.2019 року засуджений Дружківським міським судом Донецької області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки;

- 12.05.2020 Слов?янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 357 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, в силу ч. 4 ст. 70 КК України до призначеного покарання приєднано покарання за вироком Костянтинівського міськрайонного суду від 22.01.2020 та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки та 2 місяці;

- 11.04.2024 Київським районним судом міста Одеси засуджений за ст. 395 КК України до арешту строком на 3 місяці, з заміною покарання на штраф у розмірі 1700 гривень відповідно до ухвали Апеляційного суду Одеської області від 07.11.2024,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ухвалив вирок про таке:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним

1. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період часу з 16.08.2024 по 17.08.2024, в умовах воєнного стану на території України, перебуваючи в кімнаті хостелу за адресою: м. Одеса, пров. Світлий, буд. 14, побачив на тумбочці золоту каблучку, 585 проби, вагою 2.85 грами, яка була залишена потерпілою ОСОБА_6 без нагляду.

2. У цей же час, у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим майном з корисливих мотивів, а предметом свого злочинного посягання він обрав безпосередньо визначену золоту каблучку.

3. Реалізуючи свій злочинний умисел на вчинення крадіжки чужого майна та переслідуючи ціль незаконного збагачення, ОСОБА_4 переконавшись, що його дії залишаться непоміченими, шляхом вільного доступу, таємно викрав з тумбочки золоту каблучку, 585 проби, вагою 2.85 грами, вартістю 6832 гривні 73 копійки.

4. Після чого ОСОБА_4 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на загальну суму 6832 гривні 73 копійки.

ІІ. Позиція обвинуваченого

5. Обвинувачений ОСОБА_4 , допитаний у судовому засіданні, вину у пред`явленому обвинуваченні визнав, пояснив, що здійснив крадіжку речей, що належали ОСОБА_6 у вчиненому щиро розкаюється, обіцяв в майбутньому відшкодувати завдану матеріальну шкоду та просив суворо не карати.

ІІІ. Позиція потерпілого

6. Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилась. У матеріалах справи наявна заява про те, що вона просить проводити судовий розгляд без її участі.

ІV. Оцінка суду

7. З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України Суд, вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки про таке не заперечують всі учасники судового провадження, які пояснили, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

8. Враховуючи показання обвинуваченого, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, Суд знаходить, що дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

9. Вина ОСОБА_4 у скоєному доведена у повному обсязі.

V. Призначення покарання

10. Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , відповідно до статті 66 КК є щире каяття та активне розкриття кримінального правопорушення.

11. Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , відповідно до статті 67 КК є рецедив злочинів.

12. Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_4 , Суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до статті 65 КК бере до уваги:

- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що згідно із статтею 12 КК є тяжким злочином;

- враховує наслідки та обставини вчиненого кримінального правопорушення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів протиправної діяльності);

- особу винного його вік, матеріальний та сімейний стан, стан здоров`я;

- наявність обставини, яка пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують таке;

- те, що він має непогашену судимість за вчинення умисного злочину.

- зміст досудової доповіді уповноваженого органу з питань пробації, яка надана з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого у якій вказано, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити дуже високу небезпеку для суспільства.

13. За таких обставин Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для обрання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, але обираючи таке, є всі підстави обрати його не в межах максимальної санкції закону, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення і є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

14. Окрім того, обвинувачений ОСОБА_4 , будучи засудженим 11.04.2024 року Київським районним судом м. Одеси, зміненого ухвалою Одеського апеляційного суду від 07.11.2024 року за вчинення злочину, передбаченого ст. 395 КК України до покарання у виді штрафу, штраф не сплатив, продовжив свою злочинну діяльність, що свідчить про його стійке небажання стати на шлях виправлення, відчуття безкарності за вчинене та схильність до вчинення подібних злочинів. Тому, з урахуванням зазначених обставин, відповідно до вимог кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно для його виправлення і припинення нових злочинів призначити покарання, пов`язане з позбавленням волі.

15. Остаточне покарання за цим вироком суд визначає у відповідності з вимогами ч.1 ст.71, ч.3 ст.72 КК України за сукупністю вироків, а саме: винному ОСОБА_4 , що не відбув повністю призначеного покарання за вироком Київського районного суду м. Одеси від 11.04.2024, зміненого ухвалою Одеського апеляційного суду від 07.11.2024 року у виді штрафу, слід приєднати до покарання, призначеного за цим вироком повністю невідбуту частину покарання за попереднім вироком у виді штрафу та ці покарання слід виконувати самостійно.

16. Призначаючи таким чином покарання винному ОСОБА_4 , суд також враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 17.08.2021 у справі №185/10985/19, згідно якій положення ч. 3 ст. 72 КК не тільки не виключають можливості застосування положень ст. ст. 70, 71 КК щодо призначення покарання за сукупністю злочинів та за сукупністю вироків, але й прямо вказують на необхідність такого застосування. У той же час ч. 3 ст. 72 КК передбачає не самостійне виконання вироків, якщо одним чи кількома з них призначено покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, а лише неможливість складення цих покарань з іншими видами покарань при призначенні їх за сукупністю злочинів або за сукупністю вироків і необхідність самостійного (окремого) виконання цих покарань.

17. Відтак, за встановлених обставин, суд, при призначенні покарання у виді позбавлення волі, не вбачає підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України до обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки він довіри суду не виправдав та в період відбуття покарання у виді штрафу, знов вчинив злочин, аналогічний тому, за який він був засуджений, що безумовно виключає застосування положень ст.75 КК України, або призначення більш м`якого покарання із застосуванням ст. 69 КК України.

18. Водночас на підставі частини п`ятої статті 72 Кримінального кодексу України, Суд вважає за необхідне зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення у період часу з 25.04.2025 по день набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

VI. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку

19. Цивільний позов по справі не заявлявся.

20. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 02.08.2025 обраний ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 04.06.2025.

21. Відповідно до ст. 374 КПК України суд, при ухваленні вироку приймає, серед іншого, рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

22. У пунктах 46, 47 рішення у справі «Руслан Яковенко проти України», заява № 5425/11, рішення від 04 червня 2015 року, ЄСПЛ чітко розмежував підстави обмеження гарантій, встановлених ст. 5 Конвенції.

23. Суд зазначив, що попереднє ув`язнення в розумінні положень Конвенції закінчується зі встановленням вини та призначенням покарання судом першої інстанції.

24. Також Суд вказав, що підсудний вважається таким, що перебуває під вартою «після засудження компетентним судом» у розумінні підпункту «а» п. 1 ст. 5 Конвенції, з моменту оголошення вироку судом першої інстанції, навіть якщо він ще не набрав законної сили і його можна оскаржити. У зв`язку з цим, Суд дійшов висновку, що словосполучення «після засудження» не може тлумачитися як таке, що обмежується вироком, який набрав законної сили, оскільки це виключатиме випадки затримання під час судового засідання осіб, яких за результатами судового розгляду було засуджено і які на такий судовий розгляд з`явилися, ще будучи вільними, незалежно від доступних їм засобів юридичного захисту (див. рішення у справі «Вемгофф проти Німеччини» (Wemhoff v. Germany), від 27 червня 1968 року, С. 23, п. 9, Series А № 7).

25. За таких обставин, суд доходить висновку про необхідність залишити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у формі тримання під вартою без змін до набрання вироком законної сили.

26. Також необхідно стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , процесуальні витрати за проведення експертизи у розмірі 424 грн 08 коп. (чотириста двадцять чотири гривні 08 копійок) на користь держави відповідно до вимог статті 124 КПК України.

27. Рішення про речові докази необхідно прийняти відповідно до статті 100 КПК.

Із цих підстав,

керуючись статтями 368, 370-371, 373-374, 376, 382 Кримінального процесуального кодексу України, Суд,

У Х В А Л И В :

1. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим за частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

2. На підставі ч. 1 ст. 71, ч. 3 ст. 72 КК України до покарання, призначеного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за цим вироком приєднати покарання, призначене вироком Київського районного суду м. Одеси від 11.04.2024, зміненого ухвалою Одеського апеляційного суду від 07.11.2024 у виді штрафу у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот гривень) та призначити остаточне покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років та штрафу у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот гривень) та покарання призначеного за цим вироком та вироком Київського районного суду м. Одеси від 11.04.2024, зміненого ухвалою Одеського апеляційного суду від 07.11.2024, виконувати самостійно.

3. Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з моменту набрання вироком законної сили.

4. На підставі частини п`ятої статті 72 Кримінального кодексу України зарахувати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення у період часу з 25.04.2025 по день набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

5. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» обраний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

6. Диск, який містить відеозапис з камери спостереження ломбарду ТОВ «Є гроші», за адресою: м. Одеса, вул. Черняховського, 5 - залишити в матеріалах кримінального провадження.

7. Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 424,08 грн (чотириста двадцять чотири гривні 08 коп.) процесуальних витрат на користь держави за проведення експертизи.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок можуть бути подані апеляції до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1