Справа № 601/1667/25
Провадження № 1-кс/601/389/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2025 року місто Кременець

Слідчий суддя Кременецького районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , розглянувши в судовому засіданні (в режимі відеоконференції) в залі суду в м. Кременець за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ:

03.06.2025 рокускаржник ОСОБА_4 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність, яка полягає у невнесені ним відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Скарга обґрунтована тим, що 26.05.2025 до Кременецького районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області подана заява про злочин за ст.358 КК України, який полягає у тому, що голова ВЛК при Кременецькому РТЦК та лікарі підробили офіційний документ, а саме картку обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного ОСОБА_4 для визначення ступеня придатності до військової служби. Станом на 03.06.2025 відомості про вчиненя кримінальних правопорушень до Єдиного реєстру досудових розслідувань уповноваженими працівниками Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області всупереч ст.214 КПК України не внесено, що стало підставою для звернення до суду з даною скаргою.

В судовому засіданні представник скаржника адвокат ОСОБА_3 подану скаргу підтримав, з підстав наведених у ній та просить задовольнити. Крім того, пояснив, що ОСОБА_4 отримав бойову повістку на відправку, однак він не відбув, оскільки за станом здоров`я на даний час знаходиться в лікарні.

Будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду скарги, представник Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області в судове засідання не з`явився, заперечень та клопотань не надав, що відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги з додатками, пояснення представника скаржника, враховуючи не виконання органом досудового розслідування положень ст.214 КПК України, що в свою чергу свідчить про різне бачення/тлумачення учасниками процесуальних норм права, слідчий суддя вважає за доцільне надати оцінку таким взаємовідносинам, як в процесуальному аспекті, так і в частині обґрунтованості поданої заяви до правоохоронного органу.

Слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що визначені КПК України (ст. 26 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого (детектива), прокурора в порядку, передбаченому цим Кодексом.

На досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України).

За змістом ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальне правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Виходячи з аналізу кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Тобто, стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання його завдань, зазначених в ст. 2 КПК України, і покликана з одного боку забезпечити оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого - виключити незаконне і необґрунтоване залучення осіб в сферу впливу кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів. Правове регулювання механізму кримінально-процесуальної діяльності не повинно давати можливість окремим особам зловживати своїми правами та використовувати її з метою, що суперечить суспільним потребам, зокрема, задля досягнення власних інтересів. Запобіжниками цьому є, зокрема встановлення кримінальної відповідальності за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення (ст. 383 КК України) та фільтр повідомлень про кримінальні правопорушення, що підлягають внесенню до ЄРДР, встановлений нормами самого КПК України.

Із зазначеного вище слідує, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про вчинення кримінального правопорушення. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є існування об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак відповідного злочину. Якщо таких даних немає, то відповідні відомості не можуть вважатися такими, що мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Відповідно до інформації викладеної у заяві про злочин за ст.358 КК України адвокатом ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 самого лише зазначення заявником про наявність в діях голови ВЛК та СП та лікарів комісії, правопорушення пов`язаного із підробленням офіційного документу, викладених у заяві, недостатньо на підтвердження наявності ознак скоєння злочину, які підслідні Кременецькому РВП ГУНП в Тернопільській області, а також потребує більш переконливих тверджень про вчинене правопорушення, що повинно підтверджуються конкретною доказовою базою.

Ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Згідно з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду з прав людини (Рішення Суду «Артіко проти Італії» від 13 травня 1980 року), не гарантується захист теоретичних і ілюзорних прав, а гарантується захист прав конкретних та ефективних.

Тобто, кожне висловлене твердження у заяві про злочин повинно бути підтверджено будь-якими розумними поясненнями (матеріалами), інакше будь-які дії, за такою логікою, можливо піддати сумніву та неправомірній перевірці.

Як зазначено у постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 16.05.2019 по справі №761/20985/18 (провадження № 51-8007км18) положеннями ст. 3 КПК визначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.

Отже, ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення.

Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

За наведених обставин, слідчий суддя прийшов до висновку, що вимоги представника скаржника викладенні у заяві про злочин пов`язані із бажанням уникнути військової служби, а тому підстав для зобов`язання уповноважених осіб Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області внести відомості до ЄРДР не вбачається.

Таким чином у задоволенні вимог за скаргою слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Повний текст ухвали скадено та проголошено 04.06.2025 о 15 год. 30 хв.

Слідчий суддя: ОСОБА_1