Справа № 362/3966/25
Провадження № 1-кп/362/572/25
ВИРОК

Іменем України

15.07.2025 м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засіданні ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001105 від 04 травня 2025 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Мамонтово, рф, громадянки України, пенсіонерки, яка має вищу освіту, не є депутатом, одружена, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

ВСТАНОВИВ:

04.05.2025 поліцейський взводу № 2 роти № 1 батальйону № 2 ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП в Київській області ДПП рядовий поліції ОСОБА_5 , поліцейський взводу № 2 роти № 1 батальйону № 2 ППП в місті Біла Церква та Білоцерківському районі БПП в м. Біла Церква УПП в Київській області ДПП рядовий поліції ОСОБА_6 , будучи працівниками правоохоронного органу, будучи у форменому одязі із знаками розрізнення, отримавши табельну вогнепальну зброю та спеціальні засоби, заступили на 12-годинну зміну патрулювання у складі екіпажу «Вулкан» 0405», відповідно до розстановки сил та засобів взводу № 2 роти № 1 батальйону № 2 ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі БПП в м. Біла Церква УПП в Київській області ДПП та несли службу на службовому автомобілі марки «Peugeot» моделі «301» спеціальний номерний знак НОМЕР_1 на синьому фоні.

В подальшому 04.05.2025 о 16 год 50 хв на службовий планшет надійшов виклик «Порушення ПДР». Прибувши о 17 год. 30 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , працівники поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вийшли із службового авто та поруч із територією домоволодіння за вказаною адресою між ними та ОСОБА_7 , ОСОБА_4 розпочалась словесна суперечка, в ході якої ОСОБА_7 почав висловлюватись нецензурною лайкою в бік працівників поліції та погрожувати фізичною розправою. В свою чергу ОСОБА_8 з метою припинення протиправних дій відносно себе з боку ОСОБА_7 , який продовжував протиправні дії, повідомив останньому, що його буде затримано, та почав проводити затримання.

В цей час ОСОБА_4 , помітивши те, що її сина ОСОБА_7 затримують, підбігла до працівників поліції ОСОБА_5 і ОСОБА_8 та почала заважати проведенню затримання ОСОБА_7 , при цьому поводила себе агресивно, тримаючи працівників поліції за формений одяг та відштовхнула руками, сварилася нецензурною лайкою в бік останніх.

Надалі поліцейська ОСОБА_5 застосувала до ОСОБА_4 засіб, споряджений сльозогінною речовиною. Після чого 04.05.2025 о 17 год 38 хв. у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень працівнику поліції ОСОБА_5 , яка виконувала свої службові обов`язки. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, взяла до рук дерев`яну швабру та, перебуваючи у безпосередній близькості до працівника поліції ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, з метою заподіяння тілесних ушкоджень працівнику поліції ОСОБА_5 при виконанні нею службових обов`язків, наблизилась до останньої та нанесла не менше 4 ударів по голові та руках поліцейської ОСОБА_5 , чим спричинила потерпілій тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, синців на лівій руці та правій нозі, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад шість днів, але не більше як три тижні.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні винною себе у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 345 КК України визнала повністю і пояснила, що її обоє синів служать в ЗСУ, є інвалідами і тому, коли на її очах працівники поліції намагалися затримати її сина, їй стало образливо і вона під впливом нервового стану, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, почала захищати сина і вчинила неправомірні дії по відношенню до працівника поліції. У вчиненому щиро розкаювалась, вказала, що розуміє, що вчинила неправильно.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що претензій до обвинуваченої не має, цивільний позов вона не заявляла.

Судом з`ясовано чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст обставин кримінального провадження, чи немає сумнівів у добровільності позиції, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Також відповідно до п. 6 розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету Міністрів Ради Європи «Стосовно спрощення кримінального правосуддя» рекомендується, що оскільки при процедурі «заява підсудного про визнання вини» від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно чи приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, то суд в таких випадках має вирішувати, обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.

Отже, за згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме: матеріалів, що характеризують обвинувачену та матеріалів щодо речових доказів.

Вина обвинуваченої ОСОБА_4 повністю підтверджується її показаннями, в яких вона не оспорювала вчинення даного кримінального правопорушення за викладених у обвинувальному акті обставин, визнанням своєї вини.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 345 КК України як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним вчиненому і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів, конкретні обставини кримінального провадження, її ставлення до вчиненого (вину визнала повністю), особу обвинуваченої, а саме: раніше не судима, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, характеризується позитивно, одружена, думку прокурора, який просив призначити покарання у виді позбавлення волі із застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України, думку обвинуваченої та потерпілої, які не заперечували проти призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75, 76 КК України.

Відповідно до ст.ст. 66, 67 КК України обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття. Обставиною, що обтяжує покарання, судом встановлено вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч. 2 ст. 345 КК України, оскільки, на думку суду, саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, враховуючи наявність пом`якшуючої та обтяжуючої обставин, відношення до скоєного, відсутність тяжких наслідків, позицію прокурора та потерпілої, висловлену на судових дебатах, суд вважає за можливе відповідно до вимог ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Судові витрати на залучення експертів в даному кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої не обирався.

Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373- 374, 381-382 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк тривалістю 1 (один) роки, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;

3)не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:

- дерев`яну швабру, яка передана на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Білоцерківського РУП (Київська обл., м. Біла Церква, вул. Привокзальна, 3), згідно квитанції № 600 від 09.05.2025, знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду, окрім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України, може бути подана до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1