Справа №760/7860/25
УХВАЛА

СЛІДЧОГО СУДДІ

30 червня 2025 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання захисника ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів в кримінальному провадженні №0000024 від 30.01.2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

Захисник ОСОБА_3 , яка діяла в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 звернулась до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до документів у рамках кримінального провадження №0000024 від 30.01.2024 року.

В судове засідання захисник ОСОБА_3 повторно не з`явилась,про поважність причин неявки не повідомила, про час і місце судового розгляду повідомлялась належним чином шляхом надсилання листа на електронну пошту зазначену у поданому клопотанні.

Разом з тим, слідчим суддею встановлено, що виходячи із змісту направленого на адресу суду повідомлення керуючого партнера ОСОБА_5 від 18.04.2025 року Адвокатське об`єднання « ІНФОРМАЦІЯ_1 », де здійснює свою діяльність адвокат ОСОБА_3 , вже не здійснює захист підозрюваного ОСОБА_4 , у т.ч. у даному кримінальному провадженні.

Згідно ч. 4 ст. 163 КПК України розгляд клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів відбувається за участю сторони кримінального провадження, яка подала клопотання.

КПК не містить конкретної вказівки слідчому судді на те, яким чином необхідно діяти в разі неявки на розгляд клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів сторони кримінального провадження, якою таке клопотання було подане, враховуючи, що відповідно до ч. 4 ст. 163 КПК клопотання цієї категорії розглядається за участю сторони кримінального провадження.

Разом з тим, як зазначив в «Узагальненнях щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року, №?0001740?14: «Неявка без поважної причини сторони кримінального провадження, якою подане клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, свідчить про фактичне не підтримання поданого клопотання та недоведення згаданих обставин, що має оцінюватись як підстава для відмови в задоволенні такого клопотання. Такий підхід слід застосовувати незалежно від того, яка із сторін кримінального провадження (обвинувачення чи захисту) звернулась до слідчого судді із відповідним клопотанням».

Частиною 6 статті 9 КПК України визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

Так, захисник ОСОБА_3 , яка подала відповідне клопотання, довгий час не цікавилась судовим розглядом клопотання, у розгляді якого вона є зацікавленою, крім того згідно з повідомленням керуючого партнера ОСОБА_5 від 18.04.2025 року АО « ІНФОРМАЦІЯ_1 », де здійснює свою діяльність адвокат ОСОБА_3 , вже не здійснює захист підозрюваного ОСОБА_4 , у т.ч. у даному кримінальному провадженні, що свідчить про фактичне не підтримання поданого клопотання та не доведення згаданих обставин.

Виходячи із зазначеного та керуючись керівними роз`ясненнями ВССУ та аналогією права, слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 9, 163 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1