Провадження № 11-сс/4823/335/25 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2025 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 червня 2025 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_7 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000047 від 13 лютого 2023 року, про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білицьке, Донецької області, громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 161, ч. 5 ст. 407 КК України та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_9 в межах строку досудового розслідування, до 27 серпня 2025 року.

Продовжуючи строк тримання під вартою відносно ОСОБА_9 слідчий суддя виходив з наявності обґрунтованої підозри, обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді про тримання під вартою та наявності ризиків, визначених ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшилися і продовжують існувати та недостатність даних про наявність обставин для обрання більш м`якого запобіжного заходу, для запобігання зазначеним ризикам.

Не погоджуючись з даною ухвалою слідчого судді, адвокатом ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 було подано апеляційну скаргу, в якій останній просить скасувати її та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваного. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, не підтверджується наданими матеріалами клопотання та недоведені прокурором у судовому засіданні. Також, в матеріалах клопотання відсутні докази, які б давали підстави вважати, що з`явилися нові ризики, передбачені КПК України для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Звертає увагу, що ризики зазначені стороною обвинувачення у клопотанні про продовження строків тримання під вартою є формальними та не підтверджені жодними доказами. Апелянт вважає, що стороною обвинувачення не доведено слідчому судді належним чином обґрунтованість підозри вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 161, ч. 5 ст. 407 КК України підозрювани ОСОБА_9 та ризиків, які надають достатні підстави суду прийняти рішення про продовження строку тримання під вартою.

Заслухавши доповідача, захисника-адвоката ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_9 , які підтримали вимоги поданої апеляційної скарги, думку прокурора про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного висновку.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 197 КПК України.

Згідно з положеннями ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, передбаченого законодавством, за умови доведення прокурором в клопотанні, поданому до суду в порядку ст. 199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

З наданих суду матеріалів вбачається, що П`ятим слідчим відділом (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000047 від 13 лютого 2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 161, ч. 5 ст. 407 КК України.

09 грудня 2024 року ОСОБА_9 було затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України та 10 грудня 2024 року останньому повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 грудня 2024 року стосовно підозрюваного ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 08 лютого 2025 року.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 лютого 2025 продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_9 до 12 березня 2025 року та визначено заставу у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 121 120 грн.

Згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки від 10 лютого 2025 року № 3 заставодавцем ОСОБА_10 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 внесено заставу у розмірі 121 120 грн.

Відповідно до розпорядження про звільнення з-під варти під заставу від 11 лютого 2025 року ОСОБА_9 звільнено з-під варти з ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» та на виконання ч. 3 ст. 182 КПК України уповноваженою службовою особою місця ув`язнення роз`яснено обов`язки, покладені ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 лютого 2025 року.

Окрім цього, 11 лютого 2025 року слідчим у кримінальному провадженні підозрюваному ОСОБА_9 особисто вручено повістки про виклик о 11.00 годині 18 лютого 2025 року, 19 лютого 2025 року та 20 лютого 2025 року для проведення слідчих і процесуальних дій, зокрема, вручення зміни повідомлення про підозру та допиту в якості підозрюваного.

Однак, у вказані дати та час, підозрюваний ОСОБА_9 до слідчого не прибув, будь-яких документів, що підтверджують поважність його неявки ані підозрюваним ОСОБА_9 , ані захисником ОСОБА_10 надано не було.

03 березня 2025 року постановою слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві підозрюваного ОСОБА_9 оголошено у розшук.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 червня 2025 року стосовно підозрюваного ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 01 липня 2025 року

27 червня 2025 року ОСОБА_9 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 161 КК України.

Як вбачається з матеріалів, клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_9 містить в собі обґрунтований виклад обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, подальше тримання під вартою останнього є виправданим та наведено обставини, які вказують на перешкоджання завершенню досудового розслідування до закінчення дії ухвали про обрання запобіжного заходу.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового слідства відносно ОСОБА_9 , необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і в ході апеляційного розгляду.

Беручи до уваги вищевикладене та зважаючи на наявність обставин, зазначених в ч.3 ст. 199 КПК України, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, а також те, що прокурором доведено, що ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України не зменшились, що свідчить про неможливість їх запобіганню застосуванням більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належним чином забезпечить проведення процесуальних дій і виконання процесуальних рішень у кримінальному провадженні, слідчий суддя прийшов до висновку про наявність достатніх підстав згідно вимог ст.199 КПК України для продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_9 .

Отже, колегія суддів вважає, що висновки слідчого судді про необхідність збереження обраного запобіжного заходу та продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_9 належним чином мотивовані та підтверджуються наданими матеріалами. В клопотанні зазначені законні та обґрунтовані підстави, які вказують на необхідність продовження обраного запобіжного заходу, а також, беручи до уваги характер та ступінь тяжкості злочинів у вчиненні, яких підозрюється ОСОБА_9 , апеляційний суд вважає, що слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про продовження строку його тримання під вартою.

В апеляційній скарзі не зазначено переконливих доказів про зменшення або відсутність ризиків, вказаних в клопотанні та встановлених слідчим суддею.

Твердження сторони захисту про неврахування судом певних обставин щодо підозрюваного не заслуговують на увагу, оскільки вказані обставини самі по собі не свідчать про безпідставність продовження даного виду запобіжного заходу та відповідним доводам було надано ґрунтовний аналіз слідчим суддею.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування немає.

Керуючись ст. ст. 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 червня 2025 року про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_9 без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4