Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/2638/23
Провадження № 1-кп/644/311/25

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 травня 2025 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого- ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження № №00001190 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця с.Петриків, Тернопільського району та області, громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , що проживає в АДРЕСА_1 , раніше в силу ст.89 КК України не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Орджонікідзевського районного суду м.Харкова знаходиться вищезазначене кримінальне провадження.

11 травня 2025 року закінчується строк тримання обвинуваченого під вартою, розгляд справи не закінчений.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначив, що ризики, визначені при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зникли. Зазначив, що враховуючи вагомість наявних доказів відносно обвинуваченого, який обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, з метою забезпечення заходів кримінального провадження та запобігання вищевказаним ризикам, а також приймаючи до уваги тяжкість кримінальних правопорушення, передбачене покарання у вигляді позбавлення волі понад 10 років, є достатньо підстав вважати, що ризики заявлені при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даний час не зменшились та продовжують існувати, що виправдовує тримання підозрюваного під вартою, зокрема, ризик втечі обвинуваченого.

Потерпілий підтримав прокурора.

Захисник обвинуваченого просить змінити запобіжний захід на домашній арешт, він посилається на те, що має постійне місце проживання, є військовослужбовцем Збройних Сил України, надав усі покази по справі і зацікавлений у винесенні справедливого рішення у справі, а тому не буде ухилятися від явки до суду.

Обвинувачений підтримав свого щзахисника.

Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно до ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 спливає 11.05.2025 року, судовий розгляд не закінчений.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Зазначені прокурором ризики були встановлені ухвалами суддів та на даний час, суд вважає, зменшилися з урахуванням допиту свідків, однак не перестали існувати.

Так суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, за який передбачене призначення покарання у виді позбавлення волі до 15 років у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, обвинувачений все ще має статус військовослужбовця, отже усвідомлюючи ризик бути засудженим до тривалого терміну ув`язнення, обвинувачений може переховуватися від суду.

Переховуванню від суду не може запобігти заборона виїзду військовозобов`язаних осіб в період воєнного стану за межі України.

Зважаючи на введення воєнного стану в України, фактор настання існуючих ризиків в даних умовах значно збільшується, а застосування більш м`якого запобіжного заходу, не зможе перешкодити обвинуваченому повернутися до протиправної діяльності та вчинити спроби ухилитися від суду.

Вирішуючи питання щодо можливості продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу, суд крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, оцінює в сукупності всі обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України.

За таких обставин, враховуючи наявні відомості про особу обвинуваченого, відсутність у нього соціально-стримуючих факторів, які б давали підстави вважати, що він не буде переховуватися від органу досудового слідства та суду, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, виходячи з положень КПК України та враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ще на шістдесят днів.

При цьому враховується, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти зазначеним ризикам. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину та наслідкам, які були завдані його вчиненням, як і домашній арешт. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

На підстав викладеного та керуючись ст.ст177, 178, 183, 193, 194, 196, 197,199, 206, 331 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України задовольнити.

Строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України продовжити до 4 липня 2025 року включно.

Ухвала про продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченому які перебувають під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Подання апеляційної скарги на ухвалу про продовження строку тримання під вартою зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України та не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Суддя: ОСОБА_1