Справа № 545/3031/25
Провадження № 1-в/545/302/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.2025 Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника установи ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві в режимі відеоконференції клопотання захисника засудженого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Києва, неодруженого, з середньою освітою, зареєстрованого та до засудження проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого: 01.12.2014 Печерським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу розміром 1020 гривень; 31.12.2015 Дніпровським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 309, ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 02.09.2024 звільненого від покарання у зв`язку з закінченням строків давності його виконання,

засудженого вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 18.12.2015 за ч. 2 ст. 309, ст. 75,76 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 14.07.2017 направлено засудженого ОСОБА_5 для відбування призначеного йому покарання у виді 3 років позбавлення волі,

встановив:

до Полтавського районного суду Полтавської області надійшло клопотання захисника засудженого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням у вигляді пробаційного нагляду.

В обґрунтування клопотання зазначено, що станом на 10.07.2025 ОСОБА_5 відбув 12 місяців покарання, що становить одну третину від призначеного строку, а тому має право на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відповідно до положень ст. 82 КК України. За час відбування покарання ОСОБА_5 характеризується позитивно, порушень режиму не допускав, за сумлінне виконання обов`язків та дотримання встановлених правил тричі оголошено подяку, стягнення відсутні. Також був працевлаштований як до відбування покарання, так і під час його відбування, наразі працює у виробничій майстерні установи, бере участь у заходах соціально-виховної роботи.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 клопотання підтримали, просили задовольнити.

Представник адміністрації при вирішенні клопотання поклався на розсуд суду.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, оскільки відсутні підстави для заміни невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі на покарання у виді пробаційного нагляду та засудженим не доведено чому саме має бути замінено позбавлення волі на пробаційний нагляд. Крім того, звернув увагу, що обвинувачений відбуває покарання за вироком суду, яким до нього спочатку було застосовано іспитовий строк, під час якого засуджений порушив обов`язки покладені на нього судом і його було направлено для відбуття покарання у виді позбавлення волі.

Суд, дослідивши матеріали клопотання та особової справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вирків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про заміну невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким.

На підставі ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Частинами 1 та 4 ст. 82 КК України передбачено, що особам, які відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням після фактичного відбуття засудженим не менше третини строку покарання, призначеного судом, зокрема за нетяжкий злочин.

Виходячи з положень ч. 3 ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 18.12.2015 за ч. 2 ст. 309, ст. 75,76 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки. На засудженого були покладені обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 14.07.2017 засудженого ОСОБА_5 направлено для відбування призначеного йому покарання у виді 3 років позбавлення волі. Зі змісту ухвали вбачається, що за час перебування на обліку в органі пробації ОСОБА_5 зарекомендував себе з негативного боку, несвоєчасно став на облік та 8 разів не з`явився на реєстрацію. У зв`язку із ухиленням від покладених на нього обов`язків вищенаведеним вироком суду, ОСОБА_5 було направлено для відбуття покарання у виді позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання - 10.07.2024, кінець строку - 10.07.2027.

Засуджений з 22.08.2024 перебуває в державній установі «Крюковська виправна колонія (№29)» куди прибув із ДУ «Київський слідчий ізолятор». Згідно характеристики від 16.07.2025 начальника ДУ «Крюковська виправна колонія (№29)» за період відбування покарання ОСОБА_5 мав 3 заохочення, стягнення відсутні. Характеризувався позитивно, дотримується вимог режиму відбування покарання та розпорядку дня установи, правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом. В установі працює робітником виробничої майстерні установи. У висновку зазначено, що засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання сумлінною поведінкою і ставленням до праці став на шлях виправлення, на підставі ст. 82 КК України йому доцільно змінити невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким на обмеження волі (а. с. 19, 20).

Станом на час розгляду справи судом засуджений відбув передбачену для нього законом 1/3 строку покарання та формально має право на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Наведені обставини свідчать про наявність у поведінці засудженого позитивних тенденцій.

Таким чином, наявні передумови (формалізовані підстави, що пов`язуються із фактичним відбуттям засудженим певної частини строку призначеного йому покарання) для розгляду питання про застосування положень ст. 82 КК України щодо ОСОБА_5 .

Разом з тим, призначення більш м`якого покарання повинно сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України - виправленню засудженого і запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Становлення ж особи на шлях виправлення являє собою прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і добросовісне ставлення до праці, які свідчать про позитивне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватись й в умовах відбування більш м`якого покарання.

Висновок про таке ставлення повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про поведінку засудженого і ставлення його до праці за весь період перебування в установі виконання покарань.

При цьому, відповідно до ст. 9 КВК України добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання є обов`язком засудженого.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», оскільки судовий розгляд питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого та представників органу, який відає виконанням покарання.

Як вбачається з характеристики ДУ «Божковська виправна колонія (№16)» від 16.07.2025 відносно засудженого ОСОБА_5 , у висновку зазначено про доцільність заміни невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким на обмеження волі.

Засуджений ОСОБА_5 у судовому засіданні висловив небажання замінювати йому покарання у виді позбавлення волі на обмеження волі, до того ж не навівши відповідні мотиви.

Статтею 51 КК України визначено види покарань та порівняльна суворість покарань, яка визначається від першого виду найбільш м`якого покарання до останнього найсуворішого. Пунктом 7-1 ч.1 вказаної статті визначено вид покарання «пробаційний нагляд», а пунктом 11 цієї ж статті є вид покарання «позбавлення волі на певний строк» з чого слідує, що «пробаційний нагляд» є більш м`яким видом покарання ніж позбавлення волі.

Покарання у виді пробаційного нагляду є більш м`яким, схоже за умовами покарання при звільненні від відбування покарання з випробуванням, оскільки відбувається поза межами місць покарань у виді реального позбавлення або обмеження волі.

Суд звертає увагу, що положення кримінального закону хоча і не містять застережень щодо заміни покарання у виді позбавлення волі на покарання у виді пробаційного нагляду в порядку ст.82 КК України, проте в даному випадку застосування до ОСОБА_5 більш м`якого покарання саме такого виду не сприятиме його виправленню та досягненню мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України.

Наведені в клопотанні доводи не доводять, що ОСОБА_5 досяг того ступеня виправлення, за якого в суду були б обґрунтовані підстави для заміни призначеного йому найбільш тяжкого виду покарання у виді позбавлення волі на покарання у виді пробаційного нагляду, а не іншого у виді обмеження волі, виправних робіт.

Враховуючи наведене, а також те, що державою засудженому ОСОБА_5 надавалася можливість довести своє виправлення під час іспитового строку, проте ним були порушені обов`язки, покладені на нього судом, які за своєю суттю є аналогічними тим, що застосовуються при призначенні покарання у виді пробаційного нагляду, суд дійшов висновку про неможливість заміни покарання у вигляді позбавлення волі на покарання у вигляді пробаційного нагляду.

Керуючись ст. 82 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України,

ухвалив:

у задоволенні клопотання захисника засудженого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим у той же строк з моменту вручення копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 12.08.2025.

Суддя ОСОБА_1