Номер провадження:1-кс/521/3230/25
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 вересня 2025 року м. Одеса
З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається наступне.
Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 4 ст. 185 КК України.
В подальшому, 02.09.2025 в період часу з 21:57 по 22:02, громадянин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно надав органу досудового розслідування електробайк «Eleek Military», потужністю до 3 кВт, зеленого кольору, з надписом «Бандеробайк» чорними літерами на червоному фоні на металевому елементі біля заднього колеса. Цього ж дня слідчою винесено постанову про визнання речовим доказом та долучення його до матеріалів кримінального провадження.
Слідча вказує, що накладення арешту на зазначене майно є необхідним, оскільки в подальшому слугуватиме доказом вчинення кримінального правопорушення у даному провадженні.
У судове засідання учасники розгляду клопотання не прибули, проте, згідно прохальної частини клопотання, слідча просить здійснювати розгляд клопотання про арешт майна без участі, прокурора, власника майна та слідчої.
Розглянувши клопотання, дослідивши надані документи, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий (дізнавач) за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Згідно із вимогами ч. 1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України - арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України - у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Згідно із вимогами ч. 1 ст. 98 КПК України - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі гроші набуті кримінально протиправним шляхом, або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Аналізуючи вимоги КПК України, можна дійти висновку, що арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінальних правопорушень.
Аналіз наданих матеріалів досудового розслідування приводять слідчого суддю до переконання, що обставини, які перевіряються органом досудового розслідування можуть підпадати під ознаки кримінального правопорушення, водночас слід зазначити, що факти, які породжують таку підозру, не знаходяться на однаковому рівні з тими, що необхідні для виправдання, засудження чи навіть пред`явлення обвинувачення (підозри), проте виправдовують подальше досудове розслідування з метою встановлення істини, а також виправдовують необхідність застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Слідчим суддею встановлено, що в ході досудового розслідування, а саме 02.09.2025 року в ході добровільної видачі предметів від ОСОБА_6 органом досудового розслідування було отримано електробайк, який є безпосереднім предметом злочину, обставини якого розслідуються в рамках даного провадженні, відтак наявні підстави вважати, що майно, на яке слідча просить накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тому з метою його збереження в якості доказу та забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність накладення арешту.
Разом з цим, будь-яких аргументів та доводів у необхідності встановлення заборони користування майном, що підлягає арешту, в клопотанні не наведено, відтак, з метою забезпечення «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (власника майна), слідчий суддя вважає, шо клопотання в цій частині задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309 КПК України, слідчий суддя
Накласти арешт на майно (із забороною розпорядження, проте з можливістю користування), яке 02.09.2025 року органом досудового розслідування було отримано та вилучено в ході добровільної видачі предметів від гр. ОСОБА_6 , а саме арешту підлягає - електробайк «Eleek Military», потужністю до 3 кВт, зеленого кольору, з надписом «Бандеробайк» чорними літерами на червоному фоні на металевому елементі біля заднього колеса.
Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити органу досудового розслідування, в порядку, передбаченому Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 року.
Ухвалу слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів.
Слідчий суддя ОСОБА_1