В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2025 року Справа № 608/1839/25

Номер провадження1-кп/608/404/2025

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в спрощеному провадженні в залі суду в місті Чорткові за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000075 від 06 серпня 2025 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженця с. Товстеньке Чортківського району Тернопільської області, жительки АДРЕСА_1 , з середньою освітою, вдови, не працюючої, не судимої, обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

20 липня 2025 року близько 18 год. 20 хв. в приміщенні будинку, що за адресою АДРЕСА_1 між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які спільно проживають у вказаному домогосподарстві, виник словесний конфлікт на побутовому ґрунті, в ході якого у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на завдання ударів по тілу ОСОБА_4 та спричинення йому фізичного болю.

Реалізуючи свої злочинні наміри, спрямовані на завдання ударів по тілу і передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року, ОСОБА_3 застосувала фізичне насильство, наблизившись до зятя ОСОБА_4 , умисно, кулаком правої руки нанесла два удари в ділянку голови потерпілого. В результаті вказаних дій ОСОБА_4 відчув фізичний біль, проте, тілесні ушкодження на його тілі не утворилися. Через деякий час конфлікт завершився.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст. 126 КК України, як умисне завдання ударів, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

13 серпня 2025 року на розгляд суду поступив обвинувальний акт відносно обвинуваченої ОСОБА_3 з клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, з доданими документами, а саме: письмовою заявою обвинуваченої ОСОБА_3 , складеною в присутності захисника ОСОБА_5 щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні за його відсутності; письмовою заявою потерпілого ОСОБА_4 , в якій він погоджується зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, дає згоду на розгляд обвинувального акта в спрощеному провадженні та без його участі в судовому засіданні; матеріалами досудового розслідування.

Ухвалою судді від 13 серпня 2025 року постановлено провести розгляд обвинувального акту відносно ОСОБА_3 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні та відсутності учасників судового провадження.

Фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалось.

Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може автоматично вважатись порушенням п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В заяві від 11 серпня 2025 року щодо визнання винуватості, згоди зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, складеній в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , обвинувачена ОСОБА_3 визнала свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України та погодилася із встановленими досудовим розслідуванням обставинами викладеними в обвинувальному акті. Обвинувачена ОСОБА_3 ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодилася на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

У вказаній заяві захисником ОСОБА_5 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваною, її згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за її відсутності.

Потерпілий ОСОБА_4 надав заяву, в якій вказав, що погоджується з встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України і згідний на розгляд обвинувального акту в спрощеному провадженні без його участі в судовому засіданні. Згідно ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Відповідно до ч. 3 ст. 302 КПК України, до обвинувального акту з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні; письмова заява потерпілого щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні; матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши докази, надані органом досудового розслідування на підтвердження викладених вище обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що кваліфікація дій обвинуваченої ОСОБА_3 відповідає пред`явленому обвинуваченню, а тому кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 126 КК України, як умисне завдання ударів, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 Кримінального кодексу України, суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В той же час суд зазначає, що згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад кримінального правопорушення та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело права, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року, де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

З врахуванням таких вимог закону, при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винної, яка вперше притягається до кримінальної відповідальності, визнала вину, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра комунального некомерційного підприємства «Гусятинська Комунальна лікарня» не перебуває. Обставинами, що пом`якшують покарання, в ході досудового провадження встановлено: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставиною, що обтяжує покарання є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

З урахуванням наведених обставин, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень призначення їй покарання за ч. 1 ст. 126 Кримінального кодексу України в межах, встановлених у санкції частини статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, у виді штрафу.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Речових доказів не має.

Процесуальних витрат не має.

Заходи забезпечення кримінального провадження не обирались.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 381, 382 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 Кримінального кодексу України та призначити покарання за ч. 1 ст. 126 Кримінального кодексу України у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Тернопільського апеляційного суду через Чортківський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя /підпис/

Згідно з оригіналом

Вирок набрав законної сили «____» __________________ року.

Оригінал вироку знаходиться в Чортківському районному суді Тернопільської області в матеріалах справи № 608/1839/25.

Суддя: ОСОБА_1