Житомирський апеляційний суд
Справа №292/309/23 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/579/25
Категорія ч.3 ст.15 ч.4 ст.152 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2025 року колегія суддів Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю

секретарів: ОСОБА_5 ,

обвинуваченого: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

прокурора: ОСОБА_8

розглянула у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0000016 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Червоноармійського районного суду Житомирської області від 10 березня 2025 року , яким засуджено

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Травневе Дубненського району Рівненської області, громадянина України зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- за ч.3 ст.15, ч. 4 ст. 152 КК України на 10 (десять) років позбавлення волі.

Зараховано ОСОБА_6 у строк покарання у вигляді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 15 січня 2023 року по 09.03.2025 у відповідності - один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_6 вирішено рахувати з моменту його затримання в порядку ст.208 КПК України, тобто з 15 січня 2023 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили, вирішено залишити попередній-тримання під вартою, але не довше ніж на два місяці з дня ухвалення вироку.

Включено відомості відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи.

Стягнуто з ОСОБА_6 витрати на залучення експертів : за проведення судової психологічної експертизи від 07.04.2023 № СЕ - 19/102-23/2153-ПС в сумі 3586 грн. 82 коп.; за проведення судової психологічної експертизи від 31.03.2023 № СЕ - 19/102-23/2150-ПС в сумі 3586 грн. 82 коп.; за проведення судової психологічної експертизи від 28.04.2023 № СЕ - 19/102-23/2154-ПС в сумі 3585 грн. 00 коп.; за проведення судової молекулярно-генетичної експертизи від 22.03.2023 № СЕ - 19-23/4748-БД в сумі 10095 грн. 95 коп.; за проведення судової молекулярно-генетичної експертизи від 28.03.2023 № СЕ - 19-23/4740-БД в сумі 8179 грн. 88 коп.; за проведення судової молекулярно-генетичної експертизи від 28.03.2023 № СЕ - 19-23/4754-БД в сумі 6936 грн. 24 коп.; за проведення судової молекулярно-генетичної експертизи від 23.03.2023 № СЕ - 19-23/4763-БД в сумі 8500 грн. 33 коп.; за проведення судової молекулярно-генетичної експертизи від 26.07.2023 № СЕ - 19-23/4737-БД в сумі 9569 грн. 69 коп.; за проведення судової молекулярно-генетичної експертизи від 21.06.2023 № СЕ - 19-23/4745-БД в сумі 5054 грн. 65 коп..

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Володарсько-Волинського райсуду Житомирської області від 16.01.2023 : зразки, які відбиралися у ОСОБА_9 та ОСОБА_6 ; одяг та нижню білизну потерпілої ОСОБА_9 тощо.

Питання про долю речових доказів вирішено в порядку ст.100 КПК України та в апеляційній скарзі не оскаржується.

в с т а н о в и л а:

Згідно вироку, 15 січня 2023 року близько 16 години 30 хвилин у ОСОБА_6 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння у спальній кімнаті житлового будинку по АДРЕСА_3 , разом з малолітньою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виник злочинний умисел на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням своїх геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи, тобто зґвалтування останньої.

У вказаний день, час та місці реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на зґвалтування малолітньої ОСОБА_9 , перебуваючи у спальній кімнаті вказаного житлового будинку, ОСОБА_6 , використовуючи перевагу у фізичній силі, умисно, достовірно знаючи про малолітній вік потерпілої , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, завів руки малолітньої ОСОБА_9 їй за спину та тримаючи її на дивані однією рукою намагався зняти з останньої нижню білизну, при цьому засовуючи свою руку до геніталій малолітньої потерпілої, на що малолітня потерпіла пручалася та кликала на допомогу. Не зважаючи на це, ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочинні дії, з метою подолання супротиву потерпілої, застосовуючи фізичну силу рук, поклав малолітню ОСОБА_9 з дивану на підлогу, ліг своїм тілом на малолітню ОСОБА_9 після чого затиснув ліктьовою частиною руки шию останній, чим заподіяв їй фізичного болю, однією рукою приспустив свої штани, просунув свою руку до нижньої білизни малолітньої ОСОБА_9 та торкався її геніталій, в процесі цього ОСОБА_6 намагався стягнути з малолітньої ОСОБА_9 штани, але йому не вдалося це зробити, так як малолітня ОСОБА_9 стиснула ноги та чинила йому опір. В цей момент малолітня ОСОБА_9 дісталась рукою до стільця, який стояв поруч з диваном, дістала звідти фарфоровий кухоль та нанесла два удари по голові ОСОБА_6 . Однак, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 , за допомогою сили рук підняв малолітню ОСОБА_9 та поставив на підлогу, при цьому почав її обіймати і намагався цілувати. В подальшому ОСОБА_6 поклав малолітню ОСОБА_9 на диван та піднявши футболку потерпілої почав цілувати їй живіт, просовуючи руку до нижньої білизни малолітньої ОСОБА_9 та торкаючись її геніталій.

В цей час до будинку зайшов місцевий житель ОСОБА_10 та почав відтягувати ОСОБА_6 від малолітньої ОСОБА_9 , таким чином з причин, що не залежать від волі ОСОБА_6 він не міг вчинити всіх дій, які вважав необхідними для доведення свого злочинного умислу спрямованого на зґвалтування малолітньої ОСОБА_9 ..

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить вирок скасувати та закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст.152 КК України.

На думку захисника, вирок є необґрунтованим і підлягає скасуванню з підстав порушення норм матеріального і процесуального права, невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду; суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки, за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші; висновки суду, викладені у судовому рішенні, містять істотні суперечності.

Звертає увагу на відсутність безпосередніх свідків подій. Всі покази свідків ґрунтуються виключно на показаннях потерпілої ОСОБА_11 та є тлумаченням її слів.

Зазначає, що жодних тілесних ушкоджень у ОСОБА_11 не було. Жодного розірваного одягу, жодних слідів боротьби, крім тілесних ушкоджень у Мельника від удару чашкою.

На думку сторони захисту, жоден з письмових доказів по справі не підтвердив наявність у Мельника з потерпілою статевого акту чи будь-які дії насильницького характеру.

Вважає, що судом у вироку суду не надано жодного спростування стосовно доводів захисту щодо кваліфікації вчинених подій, що свідчить про однобічний аналіз матеріалів справи судом лише з обвинувальним ухилом.

Зазначає, що сторона захисту під час всього розгляду справи та в судових дебатах вказувала, що вказана кваліфікація є сумнівною, оскільки фактичні обставини не відповідають складу злочину, а саме об`єктивній та суб`єктивній стороні.

Щодо умислу ОСОБА_12 , то вбачається умисел на вступ в статеві зносини з малолітньою в добровільному порядку.

Вважає, що при наявних обставинах та матеріалах справи є всі підстави вважати вірною кваліфікацію дій ОСОБА_6 за ст. 153 КК України, ст. 155 КК України.

Зазначає, що судом не надана оцінка доводам сторони захисту щодо наявності в даному випадку добровільної відмови від вчинення будь-якого злочину сексуального характеру.

Стверджує, що обставини добровільної відмови від вчинення будь-яких злочинних дій підтверджуються показами потерпілої, свідка ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_12 та не спростовані доводами сторони обвинувачення.

Від прокурора Хорошівського відділу Коростишівської окружної прокуратури надійшли письмові заперечення на апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в яких він просить апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а вирок суду без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу, пояснення прокурора, який заперечував щодо задоволення скарги, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_6 за ч.3 ст.15, ч.4 ст.152 КК України, що полягали у вчиненні умисних дій, які виразились у незакінченому замаху на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних з вагінальним проникненням в тіло особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, з використанням геніталій, обґрунтувавши це належним чином у вироку з посиланням на докази та надавши їм відповідну оцінку.

Також, суд апеляційної інстанції враховує правову позицію Верховного Суду, зазначену у постанові суду від 09 листопада 2021 року (справа №281/128/19, провадження № 51-4536км19), відповідно до якої доказування досить часто ґрунтується не на основі одного чи кількох прямих доказів, а на аналізі саме сукупності всіх доказів, які вказують на характер дій обвинуваченого, спосіб вчинення суспільно небезпечного діяння, обстановку, в якій діяла відповідна особа тощо, на підставі чого й робиться висновок про доведеність поза розумним сумнівом або недоведеність (згідно з цим стандартом доказування) винуватості особи.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав та пояснив, що 15.01.2023, близько 17 - ї години прийшов до будинку ОСОБА_13 , з якою мав стосунки інтимного характеру. В кімнаті будинку була ОСОБА_14 , у якої він запитав, де її мати. ОСОБА_15 почала себе агресивно поводити та виганяти його з будинку. Він хотів обійняти ОСОБА_16 , щоб заспокоїти її, проте вона взяла зі стільця поблизу дивану чашку, якою вдарила його по голові. Він став на коліна та почав просити вибачення у Ані. В цей час до будинку забіг ОСОБА_10 , а за ним зайшли працівники поліції, які забрали його від потерпілої та вивели до іншої кімнати, де ОСОБА_17 нанесла йому удар палицею по голові. У подальшому працівники поліції доставили його до Хорошівського відділення поліції. Як зазначив обвинувачений потерпілу знає давно та знає про її малолітній вік, оскільки деякий час спільно проживав з її сестрою - ОСОБА_18 у будинку, де також мешкає потерпіла. Крім того, ОСОБА_6 повідомив, що потерпіла та свідки говорять неправду. На його думку, ОСОБА_15 так поводилася з ним, бо ревнісно відносилась до того, що він купував більше подарунків та солодощів її меншій сестрі ОСОБА_19 , якій доводиться хрещеним батьком.

Про те, під час проведення слідчого експерименту від 16.01.2023 за участі ОСОБА_6 , він вказував про інші обставини, а саме на місці події відтворив обставини, за яких він намагався зґвалтувати малолітню потерпілу ОСОБА_20 та за яких обставин йому було нанесено потерпілою тілесні ушкодження в область голови (а.с.9-14 т.3).

Незважаючи на позицію обвинуваченого, яку він зайняв у суді, суд першої інстанції безпосередньо дослідивши докази, навівши їх у вироку, спростував вказані показання обвинуваченого та прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.4 ст.152 КК України.

Так, допитана в ході судового розгляду малолітня потерпіла ОСОБА_9 показала суду про те, що 15 січня 2023 року, близько 16 години 30 хвилин вона перебувала за місцем свого проживання у житловому будинку. До вказаного будинку прийшов ОСОБА_6 , який був у стані алкогольного сп`яніння. В цей час вона сиділа на бильці дивану у спальній кімнаті будинку та дивилася відео на своєму мобільному телефоні. ОСОБА_6 запитав, де її матір, на що вона повідомила, що матері немає вдома. Після чого ОСОБА_21 підійшов до неї, накинувся на неї та почав притискати, обіймати та мацати її за груди, хотів цілувати, руками торкався її інтимних місць, намагався зняти з неї нижню білизну, змушував обіймати його. При цьому ОСОБА_22 говорив, що поки вона не вступить з ним у статеві зносини, він не залишить будинку. Вона кричала, просила припинити вказані дії, чинила опір, однак ОСОБА_6 своїх дій не припиняв. У подальшому, вона зі стільця біля дивану схопила чашку та двічі нею вдарила ОСОБА_6 по голові, від чого той впав, а вона в цей час по мобільному телефону, через додаток «Viber», зателефонувала своїй сестрі ОСОБА_18 та попросила про допомогу. ОСОБА_6 вирвав з її рук мобільний телефон та кинув його на підлогу і знову почав притискатися до неї, приспустив свої штани торкався свого статевого органу та притискався ним до її тіла, цілував її живіт. Вона кричала, плакала та кликала на допомогу, однак ОСОБА_6 не припиняв вчиняти свої дії. Через деякий час до кімнати будинку забіг ОСОБА_10 та відтягнув від неї ОСОБА_22 . За Узким до будинку зайшли працівники поліції та її мати. Надалі, вона разом з матір`ю давали свідчення у відділенні поліції в Хорошеві та у неї відбирали зразки для проведення експертиз.

Під час додаткового допиту в порядку ст. 615 КПК потерпілої ОСОБА_9 від 18.01.2023, детально розповіла про обставини події, яка мала місце 15.01.2023 за місцем її проживання. (а.с.32-34 т.3).

При проведенні слідчого експерименту за участі потерпілої ОСОБА_9 18.01.2023, остання на місці вчинення кримінального правопорушення відтворила обставини та подію за яких ОСОБА_6 намагався зґвалтувати її, в тому числі обставини, за яких вона нанесла 2 удари чашкою по голові ОСОБА_6 (а.с.35-42 т.3).

Зазначені показання потерпілої є послідовними та узгоджуються з іншими доказами.

Допитана у суді психолог ОСОБА_23 повідомила, що покази надані суду потерпілою ОСОБА_9 є правдивими, вчинені дії відносно потерпілої негативно вплинули на психологічне здоров`я останньої та можуть мати довготривалі наслідки для неї.

Законний представник малолітньої потерпілої ОСОБА_9 - ОСОБА_24 суду показала про те, що 15.01.2023 близько 16 год. 00 хв. їй зателефонувала дочка ОСОБА_18 та сказала, що в даний момент у неї вдома ОСОБА_6 ґвалтує її доньку - ОСОБА_25 . Після почутого, разом з іншою дочкою ОСОБА_26 побігли до неї додому. У будинку вона побачила ОСОБА_6 , працівників поліції та ОСОБА_10 , а у дальній кімнаті була донька ОСОБА_15 , яка дуже плакала та розповідала, що ОСОБА_6 хотів її зґвалтувати. У деталях донька розповіла, що ОСОБА_22 обнімав її, мацав руками за груди та інтимні місця, намагався роздягнути, цілував живіт, при цьому тримав її та не зважав на заперечення доньки. Вона запитала у ОСОБА_22 для чого він це зробив, однак останній нічого їй не відповів. Працівники поліції забрали ОСОБА_6 та відвели до службового автомобіля. ОСОБА_24 також зазначила, що ОСОБА_6 було відомо про вік її доньки ОСОБА_27 , так як він раніше проживав з ними в одному будинку. Стосунки між ОСОБА_22 та її родиною, зокрема і ОСОБА_28 були добрими, конфліктів не виникало.

Свідок ОСОБА_18 , пояснила, що у січні 2023 року, пам`ятає, це був вихідний день-неділя, близько 16-17 год. на її мобільний телефон через мобільний, додаток «Viber», подзвонила її сестра ОСОБА_14 , яка плакала, кричала та вона чула, як сестра говорила «не лізь ОСОБА_29 , не чіпай мене». На її запитання що сталося ОСОБА_15 не відповідала. Після почутого, вона відразу здійснила дзвінок на лінію "102" та повідомила про дану подію. А тоді зателефонувала своєму куму ОСОБА_10 , якого попросила піти до будинку матері, щоб подивитися що сталося, а потім зателефонувала матері - ОСОБА_24 , та розповіла про почуте по телефону від Ані. Особисто вона на той час приїхати до будинку матері не могла, так як проживає у іншому населеному пункті. Коли вона ввечері того ж дня приїхала до будинку матері, то побачила там заплакану ОСОБА_16 , яка розповіла їй, що під час їх розмови, ОСОБА_6 вибив у неї з рук мобільний телефон, та те, що він її мацав за інтимні місця, цілував, притискав до себе.

Свідок ОСОБА_30 пояснив, що він є працівником поліції. 15.01.2024 перебував на чергуванні разом з колегою ОСОБА_31 . Близько 16-ї год. надійшло повідомлення про злочин у будинку ОСОБА_24 та вони на службовому автомобілі виїхали на місце події, куди прибули через декілька хвилин потому. У будинку, він побачив, як ОСОБА_10 , утримуючи ОСОБА_6 , виводив останнього з кімнати, де залишалася потерпіла ОСОБА_14 , яка сильно плакала. Під час опитування вона повідомила, що ОСОБА_22 застосовував до неї силу, намагався зґвалтувати, однак статевого акту не було. Після цього, він опитав ОСОБА_6 про те що сталося. Спочатку ОСОБА_22 свою причетність до вказаного кримінального правопорушення заперечував, однак надалі сказав що хотів вступити у статеві зносини з потерпілою. В цей момент до будинку забігла ОСОБА_24 , яка з криками накинулася на ОСОБА_22 та стала його запитувати для чого він це зробив. Ними до ОСОБА_22 були застосовані кайданки, та його, щоб уникнути конфліктних ситуацій відвели з будинку до службового автомобіля та доставили до відділення поліції в Хорошів.

Аналогічні показання надав свідок ОСОБА_32 .

Свідок ОСОБА_24 пояснила, що 15.01.2024 перебувала вдома разом із ОСОБА_13 . Близько 16 год. 00 хв. її сестрі на мобільний телефон зателефонувала мати та повідомила про те, що ОСОБА_6 в їх будинку намагається зґвалтувати ОСОБА_16 . Вони відразу ж побігли до будинку матері, де у дальній кімнаті знаходилась потерпіла, яка сильно плакала. В іншій кімнаті був ОСОБА_6 поруч з ним ОСОБА_10 та працівники поліції, останні одягли на ОСОБА_6 кайданки та відвели його до службового автомобіля.

Свідок ОСОБА_10 пояснив, що точної дати він не пам`ятає, в січні 2023, в другій половині дня, йому на мобільний телефон зателефонувала кума - ОСОБА_18 та повідомила, що у будинку її матері в даний момент ґвалтують її меншу сестру - ОСОБА_25 . Тоді він на власному автомобілі поїхав до домоволодіння потерпілої та, зайшовши до будинку, у дальній кімнаті виявив ОСОБА_6 , який стояв на колінах, а перед ним на дивані стояла ОСОБА_9 , яка сильно плакала. Він витяг ОСОБА_22 у іншу кімнату і в цей момент до будинку зайшли працівники поліції та ОСОБА_13 . ОСОБА_6 перебував у стані алкогольного сп`яніння, щось говорив, але він не звертав на нього уваги. Працівники поліції відвели ОСОБА_6 до службового автомобіля.

Під час протоколу та відеозапису слідчого експерименту від 16.01.2023 свідок ОСОБА_10 , на місці вчинення кримінального правопорушення, відтворив обставини події що мала місце 15.01.2023 близько 16 год .30 хв. у будинку за місцем проживання потерпілої, в ході чого свідок зазначив, що побачив, потерпілу яка стояла на дивані, а біля неї на колінах стояв ОСОБА_6 , якого він забрав та вивів з цієї кімнати (а.с.102-105 т.3).

Експерт ОСОБА_33 пояснив, що у даному кримінальному провадженні проводив психологічні експертизи за матеріалами наданими слідчими, відеозаписами слідчих експериментів за участі потерпілої і обвинуваченого. Вказані експертизи проводив згідно постанов слідчого. Експертизи проводились за затвердженою методикою, згідно якої проводиться психологічне дослідження, де виконувався кількісний та якісний аналіз вербальної продукції, а також досліджуються невербальні прояви, що супроводжують словесну діяльність учасників слідчої дії. У ході проведення експертиз встановлено, що вербальна активність потерпілої та підозрюваного під час проведення слідчих дій за їх участі відповідали невербальним проявам їх поведінки, тобто свідчили про те, що вказані особи повідомляли інформацію про обставини, які безпосередньо сприймали. Під час проведення вказаних слідчих дій ознак вигаданості подій цими особами, не встановлено.

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , вбачається, що потерпіла ОСОБА_9 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.20 т.2) .

За висновком судово-медичної експертизи № 98 від 16.01.2023, ОСОБА_9 не досягла статевої зрілості. При освідуванні ОСОБА_9 порушення дівочої перетинки не виявлено (а.с.44 т.2).

Згідно протоколу огляду місця події від 15.01.2023 з фотоілюстративною таблицею під час проведення огляду приміщення - житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 , зафіксовано у кімнаті будинку сліди боротьби - розкидана постільна білизна на дивані, на дверях шафи сліди крові. (а.с.7-22 т.2).

За висновком судово медичної експертизи №108 від 17.01.2023, у ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у вигляді поверхневої ради на чолі справа та синця в ділянці зовнішнього кута лівої брови з переходом на верхню повіку. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії твердих тупих з обмеженою контактуючою поверхнею предметів, яким міг бути нанесення 2 ударів травмуючим предметом, яким міг би бути металевий келих, тощо, могли утворитися 15.01.2023, за обставин вказаних ОСОБА_6 (а.с.16 т.3) .

Зі слів обстежуваного ОСОБА_6 , під час проведення СМЕ, 15.01.2023 близько 16 год. 30 хв він прийшов до знайомої ОСОБА_34 , вдома її не було. Почав приставати до неповнолітньої ОСОБА_27 , обнімав її. Пам`ятає, що получив келихом по голові двічі, далі не пам`ятає.

Згідно протоколу огляду місця події від 18.01.2023, оглянуто мобільний телефон марки «Redmi 7» від 18.01.2023, належного ОСОБА_9 та встановлено, що з вказаного мобільного телефону, через мобільний додаток «Viber» о 15 год. 32 хв. здійснено дзвінок, тривалістю 49 секунд користувачу ОСОБА_35 ( НОМЕР_2 ), (а.с.25-29 т.3)

З відеозапису боді-камери поліцейського від 15.01.2023 вбачається, що двоє працівників поліції 15.01.2023 о 16 год 44 хв. пройшли до житлового будинку у якому знаходиться ОСОБА_6 , поруч з ним ОСОБА_13 , яка наносить йому удари по тілу, чути крики та плач потерпілої ОСОБА_9 .. В подальшому працівники поліції з`ясовують у ОСОБА_6 , який має зовнішні ознаки алкогольного сп`яніння, що сталося. Як повідомив ОСОБА_6 , він приставав до малолітньої ОСОБА_9 , однак статевих зносин з нею не мав. Присутня ОСОБА_24 повідомила, що зі слів доньки, ОСОБА_6 намагався зґвалтувати її доньку. Після спілкування з потерпілою ОСОБА_24 повідомила те, що їй переповіла донька, яка вказала, що ОСОБА_6 прийшов до місця її проживання та запитав, де знаходиться мати, на що донька відповіла, що мати у будинку відсутня. Надалі, ОСОБА_6 повалив її на підлогу та намагався зґвалтувати. Після цього, працівники поліції відвели ОСОБА_6 з будинку та помістили до службового автомобіля. Відеозапис завершується о 16 год 48 хв.(а.с.95 т.3).

Протоколом огляду мобільного телефону марки «GALAXY АОЗЗ», належного ОСОБА_18 від 21.01.2023, встановлено, що на вказаний мобільний телефон ОСОБА_18 , через мобільний додаток «Viber» 15.01.2023 о 16 год. 32 хв. надійшов дзвінок, тривалістю 50 секунд від користувача « ОСОБА_36 » ( а.с.108-113 т.3).

Із висновку судової психіатричної експертизи за № 50- 2023 від 31.01.2023 вбачається, що малолітня ОСОБА_9 під час вчинення щодо неї кримінального правопорушення тимчасовими розладами психічної діяльності, недоумством, або іншим хворобливим станом психіки, які позбавляли б її можливості усвідомлювати відносно неї дії не страждала та не страждає на даний час. Малолітня ОСОБА_9 схильності до зайвого фантазування та навіювання, а також психічний властивостей, які мають виражений характер і можуть справляти істотний вплив на її поведінку, не виявляє(а.с.88-90 т.3).

Відповідно до інформації КНП «Хорошівська лікарня» Хорошівської селищної ради від 27.02.2023, 15.01.2023 о 21 год. 00 хв. проведено медичне освідування ОСОБА_6 , яким встановлено стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_6 - 1,5‰. (а.с.82 т.3)

За висновком судово-психіатричної експертизи за № 51-2023 від 31.01.2023, ОСОБА_6 на момент вчинення кримінального правопорушення та на даний час психологічними розладами не страждає, на момент вчинення злочину усвідомлював значення своїх дій та міг ними керувати(а.с.84-85 т.3)

Відповідно до висновку судової психологічної експертизи № СЕ-19/102-23/2150-ПС від 31.03.2023 психологічна характеристика комунікативної діяльності особи- малолітньої потерпілої ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_5 у процесі відтворення нею подій - незакінченого замаху на вчинення дій сексуального характеру, без добровільної згоди особи, яка не досягла віку чотирнадцяти років, які було вчинено ОСОБА_6 та мало місце 15.01.2023 в АДРЕСА_3 , під час проведення 18.01.2023 за її участю слідчого експерименту за матеріалами відеозапису вказаної слідчої дії характеризується наявністю стійких проявів індивідуально-психологічних особливостей: коливанням діалогової активності, ініціативністю, значним контролем за своєю комунікативною поведінкою. Більшість відповідей малолітньої потерпілої ОСОБА_9 є змістовно поширеними категоричними твердженнями, що містять ініціативні уточнення про ознаки подій, які вона реконструює. Відтворення під експертною особою обставин перебігу подій, які вона реконструює, відображає комплекс ознак, що за своєю суттю є психологічними «слідами» минулого досвіду відносно реконструйованих подій

За висновком експерта №СЕ-19-23/4737-БД від 26.07.2023 у піднігтьовому вмісті наданих на дослідження зрізів нігтьових пластин із правої руки (об`єкт №2) підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є змішаними, та містять генетичні ознаки двох осіб, а саме: генетичні ознаки зразків букального епітелію ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (.а.с.34-42 т.4 )

Відповідно до висновку судової психологічної експертизи № СЕ-19/102-23/2155-ПС від 07.08.2023, психологічна характеристика комунікативної діяльності особи ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у процесі відтворення ним подій -незакінченого замаху на вчинення дій сексуального характеру, без добровільної згоди особи, яка не досягла віку чотирнадцяти років, які було вчинено підозрюваним ОСОБА_6 та мало місце 15.01.2023 в АДРЕСА_3 , під час проведення 16.01.2023 за його участю слідчого експерименту, за матеріалами відеозапису вказаної слідчої дії, характеризується наявністю стійких проявів індивідуально-психологічних особливостей: коливанням діалогової активності, ініціативністю, контролем за своєю комунікативною поведінкою .

Відтворення під експертною особою ОСОБА_6 обставин перебігу подій, які він реконструює, відображає комплекс ознак, що за своєю суттю є психологічними «слідами» минулого досвіду відносно реконструйованих подій.

У відеозапису відтворення обстановки та обставин подій під час проведення слідчого експерименту від 16.01.2023 , за участю особи ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ознаки здійснення на нього психологічного впливу з боку осіб, які приймали участь у проведені даної слідчої дії не виявлено. ( а.с. 15-30 т.4).

Оцінивши в сукупності вказані докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_6 за ч.3 ст.15 ч. 4 ст. 152 КК України.

Зокрема, суд першої інстанції надав оцінку показанням обвинуваченого ОСОБА_6 зазначивши, що доводи останнього про його невинуватість у вчиненні інкримінованого злочину є обраним способом захисту і зводяться до прагнення ОСОБА_6 уникнути відповідальності та покарання за скоєне кримінальне правопорушення.

ОСОБА_6 бажав вступити у природні статеві зносини з потерпілою, достовірно знаючи про її малолітній вік (13 років) та за відсутності згоди потерпілої, не заперечував факт того, що прийшов до будинку ОСОБА_13 , яка є матір`ю потерпілої, де був наодинці в стані алкогольного сп`яніння з потерпілою.

При цьому, допитана потерпіла переконливо повідомила про обставини за яких вона перебувала за місцем свого проживання у житловому будинку по АДРЕСА_3 та які незаконні дії по відношенню до неї вчиняв там обвинувачений. Відносини між ними були нормальні.

Такі показання потерпілої узгоджуються з повідомленою інформацією сестрі потерпілої ОСОБА_18 , якій вона зателефонувала по мобільному телефону через додаток «Viber» під час вчинення обвинуваченим дій по відношенню до неї, показаннями свідків, які першими прибули на місце події та безпосередньо сприймали обставини які там відбувались. Зокрема свідки ОСОБА_30 , ОСОБА_37 та ОСОБА_10 , а також висновками експертиз, зокрема комплексної психолого-психіатричної експертизи потерпілої, психологічних експертиз за матеріалами відеозаписів допиту потерпілої та проведення з останньої слідчого експерименту.

Обставини про, які повідомляла потерпіла підтверджуються даними огляду місця події при якому виявлено порушений порядок, розкидані речі та постіль, сліди крові та розбитий келих, даними молекулярної експертизи при проведенні якої у піднігтьовому вмісті у підозрюваного виявлено сліди букального епітелію потерпілої.

Зважаючи на зазначене, підстави вважати показання малолітньої потерпілої ОСОБА_9 недостовірними, неправдивими, вигаданими такими, що надані з метою обмовити та навести наклеп на обвинуваченого ОСОБА_6 - відсутні.

Доводи сторони захисту з приводу того, що на тілі малолітньої потерпілої не виявлено тілесних ушкоджень, жодних слідів боротьби - є безпідставними, цим доводам надано оцінку судом першої інстанції, із якою погоджується колегія суддів.

Відсутність у малолітньої потерпілої ОСОБА_9 тілесних ушкоджень зумовлені обставинами події злочину, а саме тим, що ОСОБА_6 перебував в стані алкогольного сп`яніння та обвинувачується не у вчиненні безпосередньо зґвалтування, а у вчиненні незакінченого замаху на зґвалтування малолітньої потерпілої.

Колегія суддів звертає увагу на те, що не може визнаватися добровільною відмовою від зґвалтування, стан що викликаний неможливістю подальшого продовження злочинних дій з причин, незалежник від волі винної особи (наприклад, коли цьому перешкодили інші особи, або винна особа не змогла подолати опору потерпілої особи, закінчити опору з фізіологічних причин).

Як встановлено судом першої інстанції, допитана потерпіла ОСОБА_9 , свідки ОСОБА_30 , ОСОБА_37 , ОСОБА_10 та інші повідомили, що довести свій злочинний умисел на зґвалтування потерпілої ОСОБА_6 не зміг, оскільки останній перебував в стані алкогольного сп`яніння, малолітня ОСОБА_9 чинила йому активний фізичний супротив, зокрема шляхом нанесення тілесних ушкоджень, остання, зумівши вирватися, подзвонила сестрі ОСОБА_18 та попросила останню про допомогу, що свідчить про те, що обвинувачений розумів, що його дії викриті і йому загрожує сувора відповідальність, а тому та обставина, що свідки не бачили безпосередньо незаконних дій не свідчить про те, що вони не мали місце, чи про добровільну відмову ОСОБА_22 від таких дій.

Посилання сторони захисту на те, що дії ОСОБА_6 не містять обов`язкових ознак зґвалтування, тобто злочину передбаченого ст.152 КК України, є необґрунтованими, оскільки останньому не інкримінується зґвалтування, як закінчений злочин, а лише незакінчений замах на його вчинення.

Тобто фактично статевих зносин у ОСОБА_6 з потерпілою не настало з причин, що не залежали від його волі і він не зміг вчинити усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

Потерпіла в своїх показах, з самого початку ствердно вказувала, що ОСОБА_6 підійшов до неї, накинувся та почав притискати, обіймати та мацати її за груди, хотів цілувати, руками торкався її інтимних місць, намагався зняти з неї нижню білизну, вказував, що не піде поки не вступить з нею у статевий зв`язок.

Свідок ОСОБА_18 підтвердила, що чула, як сестра говорила «не лізь ОСОБА_29 , не чіпай мене».

При постановленні обвинувального вироку, суд першої інстанції відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку. По справі здобуто докази, що були отримані у встановленому законом порядку, які є належними та допустимими, у своїй сукупності вони доводять вину ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч. 4 ст. 152 КК України поза розумним сумнівом.

З огляду на те, що винуватість ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст.152 КК України доведена сукупністю вищенаведених доказів підстав для перекваліфікації його дій на ст.153, ст.155 КК України, як зазначено в апеляційній скарзі захисника немає.

Покарання ОСОБА_6 призначено з дотриманням положень ст. 65 КК України.

Судом першої інстанції було враховано тяжкість кримінального правопорушення, обставини вчинення кримінального правопорушення, характеризуючи дані про особу обвинуваченого, а зокрема те, що він раніше не судимий, характеризується позитивно, офіційно не працевлаштований, одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, відсутність обставин, які пом`якшують відповідальність, обставиною, що обтяжує відповідальність є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які давали б підстави для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Червоноармійського районного суду Житомирської області від 10 березня 2025 року щодо ОСОБА_6 без змін.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана безпосередньо до Касаційного Кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який утримується під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: