Справа № 487/5099/25
Провадження № 1-в/487/97/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2025 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , особи відносно якої розглядається подання ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві подання начальника Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про скасування звільнення від відбуття покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбуття покарання відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1

ВСТАНОВИВ:

Вироком Білгород Дністровського районним судом Одеської області від 14.08.2024 ОСОБА_5 засуджено за ч.5 ст. 27, ст. 358, ч.4 ст. 358 , 70 КК України до 1 року 1 місяці обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік, на підставі ст.76 КК України зобов`язаного: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Начальник Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях звернувся до суду з поданням про скасування звільнення від призначеного покарання з випробовуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Мотивуючи подання тим, що звільнений з випробовуванням ОСОБА_5 ознайомлений з порядком здійснення нагляду за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, та порядком виконання обов`язків, покладених на нього судом, винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію. В період іспитового строку підобліковий відповідно до вимоги Миколаївського РУП до кримінальної відповідальності не притягався, днів явки для реєстрації не порушував. Однак засуджений притягувався до адміністративної відповідальності за ч.ч.1, 2 ст. 122 КУпАП.

В судове засідання представник органу пробації не з`явився, його неявка не перешкоджає розгляду подання.

Прокурор у судовому засіданні заперечив проти задоволення подання, оскільки вважає, що органом пробації не надано належних доказів в його обґрунтування.

Захисник та засуджений у судовому засіданні заперечили проти подання, зазначили, що ОСОБА_5 покладені обов`язки вироком суду не порушував, виконував днів явки для реєстрації не порушував, адміністративні правопорушення за ч.ч.1, 2 ст. 122 КУпАП були не умисними та стосувалися порушень знаків дорожнього руху щодо зупинки, і не стосувались посягань на громадський порядок.

Вислухавши учасників, дослідивши матеріали особової справи суд приходить до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 засуджений 14.08.2024 вироком Білгород Дністровського районним судом Одеської області від 14.08.2024 за ч.5 ст. 27, ст. 358, ч.4 ст. 358 , 70 КК України до 1 року 1 місяці обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік та покладено обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ч.ч.1 4 ст. 166 КВК України, у разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, або порушення громадського порядку, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, уповноважений орган з питань пробації, застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації, вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Абзацом 1 пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 № 7 встановлено, що згідно з ч. 2 ст. 78 КК суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Тобто засуджений підлягає направленню для відбування призначеного покарання у разі вчинення ним лише правопорушень, які відповідають сукупності таких ознак: вони були систематичними; кожне з яких потягло адміністративне стягнення; свідчить про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Відповідно до ч.2 ст. 166 КВК України, систематичним вчиненням адміністративних правопорушень є вчинення трьох і більше адміністративних правопорушень, що посягають на громадський порядок.

В матеріалах справи відсутні докази про злісне небажання засудженого стати на шлях виправлення, в матеріалах справи містяться докази виконання засудженим обов`язків щодо днів явки для реєстрації, також містяться пояснення щодо його притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1, 2 ст. 122 КУпАП за порушень знаків дорожнього руху щодо зупинки. Такі правопорушення не мали жодних негативних наслідків для громадського порядку та скоєні без прямого умислу, тому суд не має підстав вважати наведені в поданні обставини підставами для направлення засудженого для відбування покарання, призначеного вироком.

Згідно особової справи та листка реєстрації ОСОБА_5 в період з 04.02.2025 і по 01.07.2025 без жодного пропуску з`являється на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, що свідчити про виконання ним покладених на нього обов`язків.

З урахуванням вказаних обставин, суд приходить до висновку, що відсутні достатні дані про те, що засуджений злісно ухиляється від покладених на нього обов`язків.

Суд вважає, що засуджений не є суспільно-небезпечним або таким, що потребує ізоляції від суспільства. А тому враховуючи викладене, суд має підстави для відмови у задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання та направлення засудженого для відбування покарання, призначеного вироком.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, на підставі ст. 78 КК України, ст. 166 КВК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про скасування звільнення від відбуття покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбуття покарання відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи діб з дня її оголошення через Заводський районний суд м. Миколаєва.

Суддя ОСОБА_1