Справа № 711/2125/22
Номер провадження 1-кп/711/98/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2025 року Придніпровський районний суд м.Черкаси в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарях - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000602 від 06.04.2022 року по обвинуваченню:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростишів, Житомирської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, журналіста телерадіокомпанії Голос, депутатом, учасником ліквідації наслідків на ЧАЕС, інвалідом не являється, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,

із участю в судовому розгляді:

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_8 06.04.2022 близько 19.00 години, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи біля житлового будинку АДРЕСА_3 , за раптово виниклим умислом, направленим на незаконне заволодіння транспортним засобом, підійшов до припаркованого біля вищевказаного житлового будинку автомобіля "Volkswagen Golf", червоного кольору, 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , вартість якого згідно висновку експерта № СЕ-19/124-22/3714-АВ від 26.04.2022, на момент вчинення кримінального правопорушення становить 267680 грн., що у 215 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та належить ОСОБА_9 та проник в салон і розмістившись на передньому сидінні водія, незаконно заволодів транспортним засобом, а саме при заведеному двигуні, увімкнув передачу перемикання швидкостей та рушив з місця. У подальшому ОСОБА_8 керуючи автомобілем «Volkswagen Golf», червоного кольору, 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , здійснив наїзд на паркан та пошкодив вказаний автомобіль, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_9 , згідно висновку експерта № СЕ-19/124-22/3715-АВ від 05.05.2022, матеріальної шкоди на суму 12813,85 грн.

Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_8 , вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.2 ст.289 КК України - тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, якщо предметом незаконного заволодіння є транспортний засіб, вартість якого становить від ста до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Обвинувачений ОСОБА_8 винним себе в межах пред`явленого обвинувачення не визнав в повному обсязі. Надав суду покази в письмовому вигляді, які оголосив під час судового засідання 09.05.2025 року та які приєднані до матеріалів справи (а.с.126-132 т.2) Показав суду, що, він знаходився недалеко від авто Юшка задовольняючи малу природну потребу, коли потерпілий залишив свій автомобіль, порушив при цьому п.15.12 ПДР. Він навіть не встиг закінчити свою "справу" та застібнути одяг коли авто повільно порівнялось зі ним. З метою зупинення автомобіля (Volksvagen Golf днз НОМЕР_1 ), який самостійно рухався з заведеним двигуном без водія (він не знає з якої причини він рухався-можливо якась несправність або отриманий поштовх під час зачинення дверей ОСОБА_10 , чи щось інше - вчасно призначена автотехнична експертиза 14 річного автомобіля, клопотання про яку він подавав ще до суду по адміністративний справі №711/1567/22 24.05.2022 та вам 16.02.2024, через канцелярію, могла б встановити точну причину), що було видно через лобове скло (всі інші вікна автомобіля були чорними до непрозорості що не давало змогу розгледіти чи був хтось на задньому сидінні, а там могли бути люди і діти, що робило їх безпомічними в автомобілі з одними дверцятами на кожний стороні) в сторону різкого обриву, до якого залишалось 1.5-2 метри та глибиною 5-6 метрів де внизу була доріжка узвозу по якій рухались люди, та запобіганню його падіння, що могло спричинити пожежу або вибух (враховуючи що двигун працював) і як наслідок-загибель людей. Але він не відразу сів у рухомий автомобіль на місце водія, щоб натиснути на педаль гальма. Перед тим як сісти в автомобіль він однією ногою знаходився на землі, а інша нога була в автомобілі, спробував натиснути на педаль гальма стоячи зовні, але не зміг до педалі дотягнутись в такій спосіб що і побачив гр. ОСОБА_9 . Коли йому довелось сісти на місце водія (до речі-він навіть не причинив водійські двері за собою бо не збирався їхати, а тільки зупинити авто) щоб натиснути на педаль гальма, праві передні двері відчинились і останнє що він побачив, кулак що летів в його обличчя. Після першого ж отриманого удару, внаслідок больового шоку та струсу мозку він повністю втратив свідомість. Ці удари ОСОБА_11 наніс замість того щоб просто потягнути важіль ручного гальма, що знаходився прямо під його лівою рукою, щоб привело б до неминучої зупинки (якщо ручне гальмо були дійсно справні), бо швидкість автомобіля була просто смішно, повільна - це можна зрозуміти навіть не будучи спеціалістом, а тільки подивившись на ті подряпини що отримав бампер автомобіля впершись в паркан. Вважає, що слідство проведено однобоко, упереджено, з обвинувальним нахилом, є помилковими висновки про його винуватість. Потерпілий ОСОБА_9 завдав йому середньої тяжкості тілесні ушкодження та перевищив умови необхідної оборони. Просив його виправдати.

Суд, дотримуючись принципу змагальності сторін передбачений ст.7, ст.22 КПК України, забезпечив всім учасникам судового провадження рівні права, дослідив та перевірив докази надані суду, перевірив доводи прокурора про обставини скоєння кримінального правопорушення та про склад кримінального правопорушення в діях обвинуваченого ОСОБА_8 , перевірив доводи обвинуваченого та захисника щодо відсутності у діях ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, непричетності його підзахисного до інкримінованого йому кримінального правопорушення, суперечливість показань потерпілого та свідків, їх неналежний процесуальний статус та про порушення чинного законодавства, визнання доказів недопустимими в порядку ст. 89 КПК України, приходить до наступного висновку.

Незважаючи на повне не визнання своєї вини обвинуваченим вина останнього у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю доводиться зібраними по справі доказами, які ретельно перевірені та оцінені з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та взаємозв`язку для ухвалення даного процесуального рішення, які суд враховує та бере до уваги.

Потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що 06 квітня 2022 року о 18.30 год. в м. Черкаси по узвозу Грузевича, 7, він виїхав з двору, припаркував машину ОСОБА_12 біля двору і пішов зачиняти ворота. Автівка була на ручному гальмі, була заведена, відволікся на телефон. Відкрив фіртку, побачив свого сусіда Всеволода, він стояв коло свого автомобіля. Побачив, що чужий чоловік сів в його автівку, зачинив двері і автомобіль рухався. Від воріт це було 1,5 метра. Від догнав свій автомобіль, пригнув на переднє пасажирське сидіння, і продовжували рухатись прямо по провулку. Невідомий чоловік від нього відбивався. Він дернув ручне гальмо, невідома особа крутила кермом вправо, вліво і вони врізалися лівою частиною в бетоний забор. ОСОБА_13 хотів вийти через двері, але він дуже близько був до забору і не зміг. Тримав його силою, вибіг сусід на поміч. Тримав двері, щоб ОСОБА_13 не втік. Втрьох тримали ОСОБА_13 до приїзду поліції, був дуже в сильній стадії алкогольного сп`яніння, відчувався дуже різкий запах, його поведінка була дуже наглою. ОСОБА_14 стояла під невеликим нахилом, але машина не може покотитись сама. З ОСОБА_13 був ще товариш, який хотів втекти, але він його затримав і не дав піти. На автомобілі були пошкодження - бампер, крило, резина, диск, ліве дзеркало.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні показав, що з ОСОБА_13 вони друзі, сусіди, знайомі. В той день повертались додому. Перед місцем події вони зупинилися, щось обговорювали і пішли до місця події. Вони з ОСОБА_13 випили по 200-300 грам горілки на кожного, він був випивший, але при тямі, чітка мова. ОСОБА_13 відійшов в сторону приблизно на 10-15м, він пішов вперед. Це було на спуску на ОСОБА_16 . Пройшло півтори дві хвилини. Почув крик. Вискочив потерпілий і почав говорити, що він співучасник. ОСОБА_14 стояла вперта в стовб. В автомобілі за кермом ОСОБА_13 він не бачив, бо було закрите скло. Двері автомобіля були відкриті пасажирські, на землі без свідомості лежав ОСОБА_13 (навіть не рухався). Механічний пошкоджень на автомобілі він не бачив. Колір машини був червоний, марку автомобіля він не пам`ятає. З`явились люди чоловік з собакою і жінка. Потерпілий був агресивний. Приїхала міліція, машину забрали в райвідділок.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні показав, що він проживав по узвозу Грузевича 11 в м. Черкаси. Того дня в другій половині дня почув удар по забору. Вийшов подивитися і побачив автівку червоного кольору в заборі. В машині всередині відбувалася бійка. Стояв хлопчина ОСОБА_18 і повідомив йому що у нього угнали машину і вони почали намагатися її зупинити. Хлопчина побіг по батька і попросив його притримати ОСОБА_13 . В авто був ОСОБА_13 за кермом, хлопчина намагався забрати ключі на пасажирському сидінні. Хлопчину бачив раніше, він проживає там. Автомобіль також бачив цей. ОСОБА_13 чинив опір, бо був в стані сильного алкогольного сп`яніння. ОСОБА_19 був сильний, забор сильно пошкоджено у сусіда. В автомобілі пошкоджено фару, бампер, дзеркало. ОСОБА_13 витягували з автомобіля через пасажирське сидіння, бо водійські двері були близько до забору. Травм на потерпілому ОСОБА_20 не бачив. ОСОБА_13 був побитий. Потерпілий ОСОБА_11 йому повідомив, що він виїхав з двору, пішов закривати ворота, в той момент машину угнали. Дорога між 7 і 11 домом на узвозі Грузевича рівна, самовільний рух автомобіля на цьому участку дороги не можливий.

Експерт ОСОБА_21 в судовому засіданні показав, що висновок експертизи № СЕ-19/124-22/3714-АВ від 26.04.2022 року підтримав повністю. На експертизу був наданий супровідний лист, постанова слідчого, копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу і в постанові було зазначено що потрібно зробити. Згідно сторінки 5 висновку зазначено, що встановити ринкову вартість марки «Vоlkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_1 , 2008 року випуску не можливо, оскільки йому не відомо в якому стані він перебував на той момент. Ціна по Україні на той момент становила та, яку він зазначив в експертизі станом на 06.04.2022 року. За ініціативою ініціатора, можна визначити ціну автомобіля (за наявності назви марки автомобіля, моделі, року випуску автомобіля). В Методиці товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (затвердженої наказом Міністерства юстиції України і Фонду державного майна України» № 142/5/2092 від 24.11.03 р. зі змінами та доповненнями (затвердженими наказом Міністерства юстиції України і Фонду державного майна України № 137/5/2732 від 08.12.04 р. зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 08.12.04 р. за № 1566/10165) немає жодного пункту, де вказано було б, що визначення вартості або ціни автомобіля заборонено без його огляду. За межі наданих йому повноважень не виходив. Ринкова вартість (ймовірна) відрізняється від ціни (реальна) різниця в коштах. Ціна не може перевищувати вартість.

В судовому засіданні досліджені письмові докази, що ретельно перевірені та оцінені з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та взаємозв`язку для ухвалення даного процесуального рішення, які суд враховує та бере до уваги, а саме:

даними протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 06.04.2022, згідно якого ОСОБА_9 повідомив, про незаконне заволодіння належним йому автомобілем «Volkswagen Golf», червоного кольору, 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 громадянином ОСОБА_8

даними протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 06.04.2022, згідно якого ОСОБА_8 був затриманий 06.04.2022 року о 22 год.30 хв;

даними протоколу огляду місця події від 06.04.2022, згідно якого оглянуто автомобіль «Volkswagen Golf», червоного кольору, 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 та вилучено речові докази: гаманець чорного кольору, грошові кошти у сумі 1100 грн. ( дві купюри номіналом по 500 грн. та одна купюра номіналом 100 грн.), дві зв`язки ключів, 100 Євро ( дві купюри номіналом по 50 Євро), гребінець синього кольору, банківська картка «Ощадбанк» НОМЕР_2 , банківська картка «Восток» НОМЕР_3 , банківська картка «А-Банк» НОМЕР_4 , мобільний телефон «Astro», мобільний телефон «Fly», мобільний телефон «Tecno», годинник «Jyda», 5 слідів пальців рук, 1 змив із пластику коробки передач, 1 змив з керма, 1 змив з ручки коробки;

даними висновку експерта № СЕ-19/124-22/3714-АВ від 26.04.2022, згідно якого ринкову вартість марки Volkswagen, модель Golf, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2008 року випуску, на момент вчинення кримінального правопорушення, станом на 06.04.2022 року, встановити не видається можливим з причин, вказаних в розділі «Дослідження». Ринкова вартість марки Volkswagen, модель Golf, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2008 року випуску, на момент вчинення кримінального правопорушення, станом на 06.04.2022 року становить 267680 грн.

даними висновку експерта № СЕ-19/124-22/3715-АВ від 05.05.2022, згідно якого розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Volkswagen Golf», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2008 року випуску, на момент вчинення кримінального правопорушення, станом на 06.04.2022 року становить 12813,85 грн;

даними протоколу проведення слідчого експерименту від 29.04.2022 за участі потерпілого ОСОБА_9 , під час якого потерпілий продемонстрував та пояснив за яких обставин було незаконне заволодіння належним йому автомобілем;

даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 09.05.2022, згідно якого свідок ОСОБА_22 впізнав по фотознімку, особу під №2, яка 06.04.2022 року близько 19 години за адресою: м. Черкаси провул.Грузевича, 9 незаконно заволоділа транспортним засобом «Volkswagen Golf», державний номерний знак НОМЕР_1 . Згідно довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 09.05.2022, на фото №2 зображений ОСОБА_8 ;

даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 09.05.2022, згідно якого свідок ОСОБА_17 впізнав по фотознімку, особу під №2, яка 06.04.2022 року близько 19 години за адресою: м. Черкаси провул.Грузевича, 9 незаконно заволоділа транспортним засобом «Volkswagen Golf», державний номерний знак НОМЕР_1 . Згідно довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 09.05.2022, на фото №2 зображений ОСОБА_8 ;

даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 09.05.2022, згідно якого потерпілий ОСОБА_9 впізнав по фотознімку, особу під №2, яка 06.04.2022 року близько 19 години за адресою: м. Черкаси провул.Грузевича, 9 незаконно заволоділа транспортним засобом «Volkswagen Golf», державний номерний знак НОМЕР_1 . Згідно довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 09.05.2022, на фото №2 зображений ОСОБА_8 ;

постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.07.2022 року, ОСОБА_8 визнано винним за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП та постановою Черкаського апеляційного суду від 05.08.2022 року.

Судом також досліджені характеризуючі данні обвинуваченого ОСОБА_8 , який до кримінальної відповідальності раніше притягувався. Згідно довідки КНП «ЧОНД ЧОР» під наглядом не перебуває. Згідно довідки КНП «ЧОПНД ЧОР» під наглядом лікаря-психіатра не перебуває.

Під час судового розгляду стороною захисту заявлено клопотання про визнання зібраних доказів недопустимими, а саме:

1.Про визнання недопустимим доказом судово-товарознавчої експертизи (а.с.165-169 т.1)

2.Про визнання недопустимим протоколу пред`явлення особи для впізнання по фотознімку за участі свідка ОСОБА_22 (а.с.170-172 т.1)

3.Про визнання недопустимим протоколу пред`явлення особи для впізнання по фотознімку за участі свідка ОСОБА_17 (а.с.173-175 т.1)

4.Про визнання недопустимим протоколу пред`явлення особи для впізнання по фотознімку за участі потерпілого ОСОБА_9 (а.с.176-178 т.1)

5.Про визнання недопустимими допит свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_17 та потерпілого ОСОБА_9 (а.с.179-181 т.1)

6.Про визнання недопустимим слідчого експерименту (а.с.182-186 т.1).

Проаналізувавши дані доводи суд прийшов до висновку про їх безпідставність з наступних підстав.

По першому клопотанню, суд зазначає наступне.

Судова експертиза це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_21 підтвердив наданий ним висновок. На запитання суду відповів, що ринкова вартість транспортного засобу визначалась відповідно до п. 5 Інструкції про порядок проведення та оформлення експертних досліджень, затвердженої наказом ДНДЕКЦ МВС від 31 жовтня 2013 року № 19/1-272 н без огляду транспортного засобу.

Вказаний висновок відповідає вимогам Закону України «Про судову експертизу», Інструкції «Про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень», затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998, складений судовим експертом, який попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а тому відсутні підстави для визнання даного доказу недопустимим.

По другому, третьому, четвертому клопотаннях суд зазначає наступне.

Доводи сторони захисту з приводу недопустимості протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.05.2022 року, згідно яких свідок ОСОБА_22 , ОСОБА_17 та потерпілий ОСОБА_9 за сукупністю ознак обличчя (рисами обличчя, формою носу, розрізом очей, формою брів, формою губ) впізнали обвинуваченого ОСОБА_8 , суд не бере до уваги, оскільки проведення даної слідчої дії відбулося із додержанням вимог ст.ст.228, 231 КПК України.

По п`ятому клопотанню суд зазначає наступне. Про визнання недопустимими допит свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_17 та потерпілого ОСОБА_9 під час проведення досудового розслідування.

Відповідно до ст.23 КПК України, Суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

В ході судового розгляду суд безпосередньо допитав потерпілого ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_17 , а тому дані покази суд і покладає в основу обвинувального вироку, та не досліджує покази надані слідчому під час досудового розслідування.

По шостому клопотанню суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1,2,3 ст.240 КПК України, з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань. За необхідності слідчий експеримент може проводитися за участю спеціаліста. Під час проведення слідчого експерименту можуть проводитися вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складатися плани і схеми, виготовлятися графічні зображення, відбитки та зліпки, які додаються до протоколу. До участі в слідчому експерименті можуть бути залучені підозрюваний, потерпілий, свідок, захисник, представник.

Дослідивши протокол проведення слідчого експерименту від 29.04.2022 за участі потерпілого ОСОБА_9 , під час якого потерпілий продемонстрував та пояснив за яких обставин було незаконне заволодіння належним йому автомобілем, суд встановлено, що він проведений у відповідності до ст.240 КПК України, і є належним та допустимим доказом.

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Судом також врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 «…що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».

Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини зазначені у ст.91 КПК України, та вони зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.

А тому дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 в скоєнні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом.

Суд зазначає, що об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 289 КК України, виражається в незаконному заволодінні транспортним засобом. Це означає, що винна особа не має права використовувати транспортний засіб для поїздки на ньому. Незаконне заволодіння транспортним засобом може бути вчинене лише шляхом активної поведінки особи, тобто вчиненням дій. Пункт 1 примітки до ст. 289 КК України розкриває це поняття як протиправне вилучення будь-яким способом транспортного засобу у власника чи користувача всупереч їх волі.

Суб`єктивна сторона цього злочину полягає у прямому умислі. Особа розуміє, що протиправно заволодіває транспортним засобом, усвідомлює суспільну небезпеку цього діяння і бажає його вчинити. Незаконне заволодіння транспортним засобом може вчинятися з будь-якою метою або мотивом (покататися, доїхати до місця свого призначення або доставити майно, для використання транспортного засобу як знаряддя для вчинення іншого злочину).

Пункт 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочин проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснює, що незаконне заволодіння транспортним засобом (ст. 289 КК України) слід розуміти як умисне, протиправне вилучення його з будь-якою метою у власника або законного користувача всупереч їх волі (з місця стоянки чи під час руху) шляхом запуску двигуна, буксирування, завантажування на інший транспортний засіб, примусового відсторонення зазначених осіб від керування, примушування їх до початку чи продовження руху тощо. Таке заволодіння може бути вчинене таємно або відкрито, із застосуванням насильства або погроз. Цей злочин визнають закінченим з моменту, коли транспортний засіб почав рухатись унаслідок запуску двигуна чи буксирування, а якщо заволодіння відбувається під час руху транспортного засобу, - з моменту встановлення контролю над ним.

Отже, заволодіння транспортним засобом має бути саме незаконним, а керування ним має місце проти волі власника.

Під час судового розгляду потерпілий ОСОБА_9 показав, що ОСОБА_8 заволодів його автомобілем проти його волі. Дані покази підтверджені показами свідків та письмовими доказами. Твердження обвинуваченого надані в судовому засіданні про те, що він не мав наміру заволодіти автомобілем, а лише хотів зупинити його некерований рух, суд оцінює критично та розцінює їх як обраний ним спосіб захисту від пред`явленого йому обвинувачення, так як його покази в цій частині повністю спростовуються дослідженими судом доказами, які не викликають сумнівів у суду, оскільки вони в своїй сукупності доповнюють один одного та підтверджують пред`явлене обвинувачення.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 суд кваліфікує за ч.2 ст.289 КК України тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, якщо предметом незаконного заволодіння є транспортний засіб, вартість якого становить від ста до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд, згідно з вимогами ст.ст.65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно ст.66 КК України обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 , судом не встановлено.

Згідно ст.67 КК України, обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_8 вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 відповідно до ст.65 КК України суд враховує: суспільну небезпечність вчиненого ним злочину, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, який згідно ст.12 КК України, є тяжким злочином; раніше не судимого; його відношення до скоєного; відсутність обставин, що пом`якшують покарання; те, що не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра; і на підставі викладеного суд вважає за можливе призначити ОСОБА_8 покарання в мінімальному розмірі визначеному в санкції ч.2 ст.289 КК України у вигляді позбавлення волі, з застосуванням ст.75 КК України з покладанням на нього обов`язків передбачених ч.1 ст.76 цього Кодексу.

Підстав для застосування положень ст.69 КК України суд не знаходить, враховуючи, що всю сукупність встановлених обставин судом було аргументовано наведено для призначення вищезазначеного виду покарання для виховання обвинуваченого.

Призначення ОСОБА_8 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України, адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь.

Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст.50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. При цьому, покарання у виді позбавлення чи обмеження волі є винятковими покараннями, які застосовуються щодо осіб, виправлення яких є неможливим в іншій, передбачений законом спосіб.

Суд вважає таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, що повністю узгоджується із принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Дана позиція також викладена у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Суд приходить до висновку, що зазначені судові витрати, у відповідності з вимогами ст. ст. 122, 124, 126 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Стягнути з ОСОБА_8 в дохід держави процесуальні витрати за проведення експертизи:№ СЕ-19/124-22/3422-Д від 21.04.2022 в сумі 1 029,72 грн.; № СЕ-19/124-22/3714-АВ від 26.04.2022 в сумі 686,48 грн.; № СЕ-19/124-22/3715-АВ від 05.05.2022 в сумі 1 029,72 грн. Всього на загальну суму 2745,92 грн.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_8 на час ухвалення рішення не обирався.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100,369-371, 374,615 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Визнати ОСОБА_8 винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 5 років, без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з визначенням іспитового строку 1 (один) ріки з покладанням на нього обов`язків передбачених ч.1 ст.76 КК України.

Згідно з положеннями п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Підстав для обрання запобіжного заходу суд не вбачає.

Стягнути з ОСОБА_8 в дохід держави процесуальні витрати за проведення експертизи:

№ СЕ-19/124-22/3422-Д від 21.04.2022 в сумі 1 029,72 грн.;

№ СЕ-19/124-22/3714-АВ від 26.04.2022 в сумі 686,48 грн.;

№ СЕ-19/124-22/3715-АВ від 05.05.2022 в сумі 1 029,72 грн.

Всього на загальну суму 2745,92 грн.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази, а саме:

гаманець чорного кольору, грошові кошти у сумі 1100 грн. ( дві купюри номіналом по 500 грн. та одна купюра номіналом 100 грн.), дві зв`язки ключів, 100 Євро ( дві купюри номіналом по 50 Євро), гребінець синього кольору, банківська картка «Ощадбанк» НОМЕР_2 , банківська картка «Восток» НОМЕР_3 , банківська картка «А-Банк» НОМЕР_4 , мобільний телефон «Astro», мобільний телефон «Fly», мобільний телефон «Tecno», годинник «Jyda», окуляри - передані на зберігання ОСОБА_8 залишити останньому за належністю

5 слідів пальців рук, 1 змив із пластику коробки передач, 1 змив з керма, 1 змив з ручки коробки передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ЧРУП ГУНП в Черкаській області знищити після вступу вироку в законну силу;

автомобіль "Volkswagen Golf", червоного кольору з д.н.з. НОМЕР_1 - зберігається у потерпілого ОСОБА_9 залишити власнику за належністю.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом 30 днів - учасниками процесу з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

У відповідності до ч.15 ст.615 КПК України, в умовах воєнного стану, судом проголошено резолютивна частина вироку після складання та підписання повного тексту.

Головуючий: ОСОБА_1