Номер провадження: 11-сс/813/567/25
Справа № 947/5709/25 1-кс/947/2446/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 11.02.2025 про повернення скарги потерпілої ОСОБА_6 на постанову старшого слідчого СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 від 25.12.2024 про закриття кримінального провадження №0000317 від 27.04.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 364-1, 256 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 11.02.2025 повернуто скаргу потерпілої ОСОБА_6 на постанову старшого слідчого СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 від 25.12.2024 про закриття кримінального провадження №0000317 від 27.04.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 364-1, 256 КК України.

Рішення мотивоване тим, що ОСОБА_6 пропустила строк на оскарження постанови слідчого про закриття кримінального провадження в порядку п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, заявник ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій зазначає, що ухвала слідчого судді винесена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Вказує, що вона не була належним чином повідомлена про розгляд її скарги, її скарга не була розглянута по суті вимог, викладених у скарзі. Слідчий суддя дійшов помилкового висновку про пропущення нею відповідного строку. Зазначає, що копія постанови слідчого про закриття кримінального провадження отримана нею 31.01.2025 та скарга подана у передбачений вимогами КПК України строк, а саме 10.02.2025.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою призначити розгляд її скарги у суді першої інстанції, іншим слідчим суддею.

Одночасно в поданій апеляційній скарзі заявник просила поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки вона не була повідомлена належним чином про розгляд її скарги, рішення не було оголошено слідчим суддею та не надано його копії. Копію оскаржуваного рішення отримано її представником 26.02.2025.

Згідно з ч. 3 ст. 395 КПК України якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Оскаржувана ухвала слідчого судді була постановлена 11.02.2025 року без участі заявника.

Копію оскаржуваної ухвали слідчого судді отримано її представником ОСОБА_8 26.02.2025.

Апеляційна скарга була подана до Одеського апеляційного суду 28.02.2025 року.

Таким чином, з урахуванням положень ч. 3 ст. 395 КПК України, апелянт дотримався 5-ти денного строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, а тому такий строк поновленню не потребує.

Заявник, її представник, а також прокурор, будучи належним чином повідомленими про дату та час судового розгляду, у судове засідання апеляційного суду не з`явилися, заявник ОСОБА_6 , та її представник - адвокат ОСОБА_8 подали клопотання про проведення судового засідання за їх відсутності, прокурор про причину неявки не повідомив, у зв`язку з чим апеляційний суд на підставі вимог ч. 2 ст. 422 та ч. 4 ст. 405 КПК України, врахувавши обмежені строки розгляду апеляційної скарги по даній категорії справ, вважає за можливим провести апеляційний розгляд без участі сторін та у відповідності до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювати.

Позиції учасників апеляційного розгляду.

Заслухавши: суддю-доповідача, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, судове рішення суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Положеннями ст. 2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантується право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Як свідчить практика ЄСПЛ, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченим нормами КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_6 отримала постанову старшого слідчого СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 від 25.12.2024 про закриття кримінального провадження №0000317 від 27.04.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 364-1, 256 КК України 31.01.2025.

Разом з тим, потерпіла протягом десяти днів з дня отримання копії названої постанови слідчого до слідчого судді зі скаргою не звернулася. Причини, які б заважали потерпілій у встановлений строк подати скаргу, потерпіла взагалі не зазначила, що унеможливлює оцінку поважності причин пропуску процесуального строку. Крім того, потерпіла не додала до скарги копію оскаржуваного нею рішення слідчого.

Дотримання процедури, встановленої законом, є важливою гарантією права кожного на свободу та особисту недоторканність в розумінні ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У рішенні від 21 листопада 2019 року у справі «Мельник проти України» (CASEOFMELNYKv.UKRAINE) (заява №72286/01) Європейський Суд з прав людини наголосив, що право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Рішення слідчого судді про необхідність повернення скарги за наведеної підстави також ґрунтується на принципі «юридичної визначеності», згідно якого, як про це зазначено в рішеннях Європейського суду з прав людини від 29.10.1999 у справі Брумареску проти Румунії, від 19.02.2009 у справі Христов проти України остаточне рішення, що набрало законної сили (постанова слідчого вважається законною, оскільки її не було протягом року скасовано постановою вищого прокурора або ухвалою слідчого судді), не може ставиться під сумнів. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду рішення лише з однією метою домагатися повторно розгляду справи та винесення нового рішення. У даному випадку контрольну функцію суду не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмету спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомій непереборні обставини.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, зокрема, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Зазначене свідчить про те, що заявнику необхідно було порушити питання про поновлення пропущеного процесуального строку.

На підставі вищевикладеного апеляційний суд дійшов висновку про те, що зазначені висновки слідчого судді повністю підтверджуються матеріалами судового провадження, а доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 про те, що скаргу подала у строк, а тому не потребує поновлення, незважаючи на чітке визначення ч. 1 ст. 304 КПК України, щодо строків подання скарги є необґрунтованими (а.с. 1).

Разом з тим, апеляційний суд наголошує, що заявник ОСОБА_6 не позбавлена права повторно звернутись до суду зі скаргою у встановлений Законом спосіб, порушуючи питання поновлення строку на оскарження зазначеної постанови із належним чином підтвердження дати отримання оскаржуваної постанови.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає прийняте слідчим суддею рішення про повернення скарги такою, що відповідає вимогам чинного кримінального процесуального законодавства.

Приймаючи до уваги наведене, аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді - без змін.

Керуючись вимогами статтями 303, 376, 404, 419 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 11.02.2025 про повернення скарги потерпілої ОСОБА_6 на постанову старшого слідчого СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 від 25.12.2024 про закриття кримінального провадження №0000317 від 27.04.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст. 364-1, 256 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4