Справа № 307/3004/25
Провадження № 1-кс/307/517/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2025 року м.Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , власників майна ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Тячів клопотання слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000459 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 18.07.2025 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про арешт тимчасово вилученого майна у рамках кримінального провадження №0000459 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 18.07.2025 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , за попередньою змовою з невстановленою органом досудового розслідування групою осіб, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, під час дії воєнного стану, який постановлено ввести в Україні указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» з неодноразовим продовженням такого та який продовжував діяти на момент вчинення, достовірно знаючи про заборону виїзду за кордон громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, організував незаконне переправлення громадянина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , через державний кордон України з Румунією, за грошову винагороду у сумі 5 500 доларів США.

Так, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення, шляхом отримання коштів за незаконне переправлення особи через державний кордон України, в період з 05 серпня 2025 року по 14 серпня 2025 року ОСОБА_8 за допомогою мобільного телефону спілкувався із ОСОБА_9 , якому під час розмов повідомив про те, що він може посприяти незаконному переправленню ОСОБА_9 , через державний кордон України з Румунією на ділянці кордону, що прилягає до берега річки Тиса, за грошову винагороду у сумі 5 500 доларів США.

Слідчий вказує, що у подальшому ОСОБА_8 , надав вказівку ОСОБА_9 , з метою його подальшого незаконного переправлення через державний кордон, прибути 14.08.2025 у с-ще Усть-Чорна, Тячівського району, та надав поради стосовно розташування та об`їзду блок-постів працівників правоохоронних органів у Тячівському районі, на шляху руху ОСОБА_9 до місця незаконного перетину державного кордону України з Румунією через річки Тиса, поза межами пунктів пропуску. 14.08.2025 близько 13 години 10 хвилин, ОСОБА_9 , за попередньою вказівкою ОСОБА_8 , прибув до с-ще Усть-Чорна, по АДРЕСА_2 , а саме до кафе-бар "Едельвейс", де ОСОБА_8 , зустрів ОСОБА_9 , та наддав вказівку рухатись за ним до приміщення кафе-бар "Едельвейс", де у подальшому ОСОБА_8 здійснив інструктаж ОСОБА_9 щодо його подальшого незаконного переправлення через ділянку державного кордону України з Румунією, яка прилягає до берегу річки Тиса та повідомив про необхідність очікувати його подальші вказівки. Після цього висловив до ОСОБА_9 прохання про надання йому грошових коштів у сумі 5 500 доларів США, як оплату за незаконне переправлення через державний кордон України з Румунією, однак під час передачі ОСОБА_9 грошових коштів у сумі 5 500 (п`ять тисяч п`ятсот) імітованих доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 228 331,95 гривень, працівниками правоохоронних органів були припинені протиправні дії ОСОБА_8

14 липня 2025 року під час огляду місця події старшим слідчим СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області капітаном поліції ОСОБА_10 проведено огляд місця події за адресою АДРЕСА_2 , в ході якого було вилучено та вилучено: 1) мобільний телефон марки «MI» моделі «10T Lite»imei 1:№ НОМЕР_1 imei 2:№ НОМЕР_2 тел. № НОМЕР_3 , упаковано в спецпакет НПУ № ICR0183059, належний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканці АДРЕСА_3 ; 2) мобільний телефон марки «Redmi» моделі «Note 13 Pro»imei 1:№ НОМЕР_4 imei 2:№ НОМЕР_5 тел. № НОМЕР_6 , упакований вспецпакет НПУ № ICR0183049, належний ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцю та мешканцю АДРЕСА_3 ; 3) імітаційні купюри номіналом 100 доларів США з однаковими серійними номерами PH23586068C в кількості 55 штук, упаковано в спецпакет НПУ № ICR0183048.

Також 14 липня 2025 року під час огляду місця події слідчим СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області капітаном поліції ОСОБА_3 проведено огляд місця події за адресою м.Тячів вул.Кошута, неподалік приватного будинку № 59, Закарпатської області, в ході якого було виявлено та вилучено від громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Лопухів, мешк. АДРЕСА_3 належний йому автомобіль марки «VOLVO» моделі«V50» номерний знак«АО7933НЕ» та мобільний телефон марки "RedmiNote 14" IMEI1: НОМЕР_7 із сім карткою НОМЕР_8 , який упаковано в спецпакет Національна поліція України PSP7131184.

Слідчий вказує, що 15 серпня 2025 року вказані предмети та імітовані грошові кошти визнані речовим доказом у кримінальному провадженні №0000459 від 18 липня 2025 року.

Враховуючи вище наведене, з метою забезпечення збереження речових доказів, а саме запобігання можливості приховання, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження, слідчий просить задовольнити дане клопотання і винести ухвалу про накладення арешту на мобільний телефон марки «MI» моделі «10T Lite»imei 1:№ НОМЕР_1 imei 2:№ НОМЕР_2 тел. № НОМЕР_3 , упакованого в спецпакет НПУ № ICR0183059, належного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешк. АДРЕСА_3 ; мобільний телефон марки «Redmi» моделі «Note 13 Pro» imei 1:№ НОМЕР_4 imei 2:№ НОМЕР_5 тел. № НОМЕР_6 , упакованого в спецпакет НПУ № ICR0183049, належного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцю та мешканцю АДРЕСА_3 ;імітаційні купюри номіналом 100 доларів США з однаковими серійними номерами PH23586068C в кількості 55 штук, упаковано в спецпакетНПУ № ICR0183048; автомобіль марки «VOLVO» моделі«V50»номерний знак«АО7933НЕ» та мобільний телефон марки "Redmi Note 14" IMEI1: НОМЕР_7 ізсімкарткою НОМЕР_8 , який упаковано в спецпакет Національна поліція України PSP7131184, які належні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженцю с. Лопухів, мешк. АДРЕСА_3 , шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження тимчасово вилученого майна.

Прокурор будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явився.

Слідчий в судовому засіданні просив клопотання задовольнити.

Власник майна, ОСОБА_5 в судовому засідання просив повернути автомобіль та мобільний телефон. Додав, що він являється інвалідом та позбавлення його права користування транспортним засобом, значно ускладнить його пересування. Ствердив, що жодного відношення до даного кримінального провадження він не має.

Власник майна, ОСОБА_4 в судовому засідання просили не накладати арешт на вилучені речі.

Заслухавши слідчого, власників майна, розглянувши клопотання про арешт майна та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером кримінального провадження №0000459 підтверджено, що органом досудового розслідування слідчим відділом Тячівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 18.07.2025 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України (а.с.6).

З рапорту начальника Тячівського МРВ УСБУ в Закарпатській області ОСОБА_11 від 17.07.2025 року вбачається, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець та мешканець АДРЕСА_4 спільно з іншими невстановленими особами, налагодив канал незаконного переправлення осіб через державний кордон України до Румунії (а.с.7).

З протоколу огляду місця події, проведеного 14.08.2025 року у період часу з 12 год. 54 хв. по 14 год. 10 хв., вбачається, що огляд було проведено в м. Тячів, об`єктом огляду являється автомобіль марки «VOLVO» моделі «V50» (а.с. 9-11).

Згідно заяви, ОСОБА_5 , надав добровільну згоду працівникам поліції для огляду транспортного засобу (а.с.8).

З свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_9 вбачається, що автомобіль марки «VOLVO» моделі «V50» належить ОСОБА_5 (а.с.12).

Згідно заяви, ОСОБА_4 , надала добровільну згоду працівникам поліції для огляду належного їй кафе "Едельвейс" та мобільного телефону (а.с.18-19).

З протоколу огляду місця події, проведенного 14.08.2025 року у період часу з 14 год. 29 хв. по 15 год. 28 хв., вбачається, що огляд було проведено в смт. Усть-Чорна, у приміщенні магазину "Едельвейс" та виявлені під час огляду два мобільні телефони, імітаційні гроші 65 куп`юр номіналом по 100 доларів США, які вилучено (а.с. 20-22).

Постановою старшого слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_12 вищевказані предмети визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000459 (а.с.23-26).

Вивчивши клопотання, перевіривши надані до нього матеріали, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, на які слідчий посилається в підтвердження факту вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов висновку, що таке підлягає до часткового задовлення, виходячи з наступних підстав.

Згідно зі ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

При цьому за загальними правилами застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначеними ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).

За приписами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Оцінивши вищенаведене, враховуючи наявність сукупності розумних підозр вважати, що майно, яке було вилучено під час проведення огляду 14.08.2025 року в м. Тячів та 14.08.2025 року в смт. Усть-Чорна, а саме: автомобіль марки «VOLVO» моделі «V50» номерний знак « НОМЕР_10 », який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_9 належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканцю АДРЕСА_3 , який зберігається на спеціальному майданчику тимчасово утримання транспортних засобів Тячівського РВП, що розташований за адресою: м. Тячів, вул. Промислова 6 а, є доказом злочину, могло зберегти на собі сліди та може містити інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, беручи до уваги, що слідчим доведено наявність достатніх підстав для накладення арешту на вказане майно, слідчий суддя дійшов до переконання про обґрунтованість та задоволення поданого клопотання про арешт майна з підстав, визначених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України та накладення на нього арешту шляхом заборони його відчуження та розпорядження.

Водночас слідчий суддя констатує, що положеннями ст. ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 року) та Європейська конвенція про захист прав людини і основних свобод (1950 року), учасником яких є Україна. Статтею 1 Протоколу № 1 (1952 року) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини, найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як стаття 1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення у справі «Броньовський проти Польщі» від 22.06.2004 року).

У своїх висновках Європейського суду з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового розслідування розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження є накладення арешту на автомобіль марки «VOLVO» моделі «V50» номерний знак « НОМЕР_10 », який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_9 належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканцю АДРЕСА_3 , шляхом заборони відчуження та розпорядження ним, з передачею вказаного автомобіля на відповідальне зберігання власнику або уповноваженій ним особі з правом користування цим транспортним засобом.

Таким чином, з метою забезпечення кримінального провадження, а також того, що вищезазначений об`єкт є речовим доказом, так як містять відомості, які будуть використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про накладення арешту на вказане в клопотанні майно.

Вимоги щодо змісту клопотання про арешт майна містяться у ст. 171 КПК України, яка, серед іншого, зобов`язує учасників кримінального провадження, які звернулися з відповідним клопотанням, не лише зазначити про мету застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, а і вказати на обставини, які дають підстави для застування такого обмежувального заходу та надати докази на підтвердження своїх доводів.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Клопотання у частині вимог про накладення арешту шляхом заборони користування майном, а саме транспортного засобу - автомобіля марки "VOLVO", не підлягає задоволенню, оскільки орган слідчим не доведено необхідність такого арешту.

Разом з тим, слідчий суддя констатує, що враховуючи наявність сукупності розумних підозр вважати, що майно, яке було вилучено під час проведення огляду 14.08.2025 року в м. Тячів та 14.08.2025 року в смт. Усть-Чорна, а саме: мобільний телефон марки "Redmi Note 14" IMEI1: НОМЕР_7 із сім карткою НОМЕР_8 , який упаковано в спецпакет Національна поліція України PSP7131184, який належеть ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженцю с. Лопухів та мешканцю АДРЕСА_3 , мобільний телефон марки «MI» моделі «10T Lite» imei 1:№ НОМЕР_1 imei 2:№ НОМЕР_2 тел. № НОМЕР_3 , упакованого в спецпакет НПУ № ICR0183059, належного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканці АДРЕСА_3 ; мобільний телефон марки «Redmi» моделі «Note 13 Pro» imei 1:№ НОМЕР_4 imei 2:№ НОМЕР_5 тел. № НОМЕР_6 , упакованого в спецпакет НПУ № ICR0183049, належного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцю та мешканцю АДРЕСА_3 та імітаційні купюри номіналом 100 доларів США з однаковими серійними номерами PH23586068C в кількості 55 штук, упакованих в спецпакет НПУ № ICR0183048 - є доказом злочину, оскільки можуть містити відомості, що можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, беручи до уваги, що доведено наявність достатніх підстав для накладення арешту на вказане майно, слідчий суддя дійшов до переконання про обґрунтованість та задоволення поданого клопотання про арешт майна з підстав, визначених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, та накладення на нього арешту шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження таким майном.

З урахуванням наведеного та враховуючи вимоги ст. 26 КПК України, зокрема те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом, внесене клопотання про арешт майна підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 175, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000459 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 18.07.2025 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України - задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено в ході огляду місця події проведеного 14 липня 2025 року, в період часу з 12 год. 54 хв. по 14 год. 10 хв. в м. Тячів , а саме:

- автомобіль марки «VOLVO» моделі «V50» номерний знак « НОМЕР_10 », який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_9 належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканцю АДРЕСА_3 , який зберігається на спеціальному майданчику тимчасово утримання транспортних засобів Тячівського РВП, що розташований за адресою: м. Тячів, вул. Промислова 6 а, шляхом заборони відчуження та розпорядження цим майном, з передачею його на відповідальне зберігання власнику або уповноваженій ним особі з правом користування цим транспортним засобом;

- мобільний телефон марки "Redmi Note 14" IMEI1: НОМЕР_7 із сім карткою НОМЕР_8 , який упаковано в спецпакет Національна поліція України PSP7131184, який належеть ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженцю с. Лопухів та мешканцю АДРЕСА_3 , шляхом заборони користування, відчуження та розпорядження цим майном;

Накласти арешт на майно, яке було вилучено в ході огляду місця події проведеного 14 липня 2025 року, в період часу з 14 год. 29 хв. по 15 год. 28 хв. в АДРЕСА_3 , а саме:

- мобільний телефон марки «MI» моделі «10T Lite» imei 1:№ НОМЕР_1 imei 2:№ НОМЕР_2 тел. № НОМЕР_3 , упакованого в спецпакет НПУ № ICR0183059, належного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканці АДРЕСА_3 ;

- мобільний телефон марки «Redmi» моделі «Note 13 Pro» imei 1:№ НОМЕР_4 imei 2:№ НОМЕР_5 тел. № НОМЕР_6 , упакованого в спецпакет НПУ № ICR0183049, належного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцю та мешканцю АДРЕСА_3 ;

- імітаційні купюри номіналом 100 доларів США з однаковими серійними номерами PH23586068C в кількості 55 штук, упакованих в спецпакет НПУ № ICR0183048, шляхом заборони користування, відчуження та розпорядження цим майном.

У задоволенні решти вимог клопотання, відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 22 серпня 2025 року о 08 год. 50 хв.

Слідчий суддя: ОСОБА_1