єдиний унікальний номер справи 531/460/25
номер провадження 1-кп/531/119/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Карлівка обвинувальний акт кримінального провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Максимівка Карлівського району Полтавської області, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин України, освіта середня, одружений, не працює, не депутат, має на утриманні 2 малолітніх дітей, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

27.04.2024 відносно ОСОБА_4 працівниками СРПП ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №107934 від 27.04.2024 за вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_1 .

Також, 20.08.2024 відносно ОСОБА_4 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №774353 від 20.08.2024 за вчинення останнім адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.124 та ч.2 ст.130 КУпАП.

В подальшому, 27.09.2024 Карлівським районним судом Полтавської області за результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №774362 від 20.08.2024 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП та протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №774353 від 20.08.2024 про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП винесено постанову у справі №531/23 86/24 провадження №3/531/772/24, яка набрала законної сили 22.10.2024 та відповідно до якої ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.130, ст.124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень в дохід держави з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.

ОСОБА_4 , достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду з метою її невиконання в частині позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, 04.02.2025 близько о 15 годині 30 хвилин керував легковим автомобілем марки ЗАЗ 110307, н.з. НОМЕР_2 та рухаючись по вулиці Успенська в м. Карлівка Карлівської ТГ Полтавського району Полтавської області, був зупинений працівниками СРПП ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області за порушення Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, а саме здійснював рух на автомобілем марки ЗАЗ 110307, н.з. НОМЕР_2 , у якого відсутні передбачені конструкцією задні грязезахисні фартухи і бризговики, чим порушив п.31.4.7.е ПДР України. Стосовно ОСОБА_4 винесено постанову про адміністративне правопорушення від 04.02.2025 серії ЕНА №4004899 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, ОСОБА_4 за вчинення своїх умисних дій обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, тобто в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили.

25 лютого 2025 року в цьому кримінальному провадженні між обвинуваченим та прокурором була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. ст. 468, 469, 471 та 473 КПК України.

Між сторонами узгоджене покарання за ч.1 ст.382 КК України у виді позбавлення волі строком на один рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 382 КК України, визнав повністю, покаявся, підтвердив обставини вчиненого кримінального правопорушення, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджену міру покарання, при тому вказав, що йому в повній мірі зрозуміло характер обвинувачення, він повністю розуміє права, надані законом та наслідки укладення і затвердження вказаної угоди.

Захисник ОСОБА_5 також підтримала угоду про визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною частиною 1 статті 382 КК України. Вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Така угода може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладання угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені пунктами 1, 4 частини 4 статті 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені частиною 2 статті 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані у разі затвердження угоди судом.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Подана на розгляд суду угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, правова кваліфікація кримінальних правопорушень вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.

Відповідно до частини 1 статті 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 382 КК України, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, відповідно до статті 12 КК України, віднесено до нетяжких злочинів.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Карлівського відділу Решетилівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання, передбаченої санкцією частини 1 статті 382 Кримінального кодексу України.

Запобіжний захід не застосовувався.

Судові витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

На підставі викладеного, керуючись статтями 314, 369, 370-374, 469, 472-475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 25 лютого 2025 року між прокурором Карлівського відділу Решетилівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000070 від 04.02.2025 року.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 382 КК України, та призначити покарання за ч.1 ст.382 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на один роки.

Згідно ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки протягом іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід не обирати.

Судові витрати відсутні.

Цивільний позов відсутній.

Речові докази: скасувати арешт накладений 18.02.2025 року ухвалою Карлівського районного суду Полтавської області на легковий автомобіль марки ЗАЗ 110307, д.н.з. НОМЕР_3 , зеленого кольору, який, згідно ухвали слідчого судді, передано на відповідальне зберігання ОСОБА_4 , та вважати його повернутим власнику; цифровий носій - компакт-диск «ALERUS» з відеофайлами з записами автомобільного відеореєстратора та бодікамер поліцейських ОСОБА_6 та ОСОБА_7 по факту подій, що мали місце 04.02.2025 по вул. Успенська в м. Карлівка Полтавського району Полтавської області, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду в порядку, передбаченому частиною 4 статті 394 КПК України.

Апеляційна скарга може бути подана через Карлівський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1