Провадження по справі № 1-кс/752/6966/25
У Х В А Л А

іменем України

"19" серпня 2025 р. слідчий суддя Голосіївського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадження № 0000409 від 02 квітня 2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України,

за участю прокурора - ОСОБА_4 ,

встановив:

18 серпня 2025 року до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна підозрюваної ОСОБА_5 з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Так, зі змісту клопотання вбачається, що відділом розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000409 від 02.04.2024 за фактом неналежного виконання службових обов`язків уповноваженою особою на проведення публічних закупівель КО «Муніціпальна охорона», що спричинило тяжкі наслідки.

13 серпня 2025 року ОСОБА_5 , яка обіймає посаду фахівця з публічних закупівель КО «Муніціпальна охорона», та на яку покладено обов`язки начальника планово-економічного відділу КО «Муніціпальна охорона», повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України.

З метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення підозрюваною ОСОБА_5 , слідчий просить накласти арешт на її майно, а саме на транспортний засіб AUDI A3, р.н. НОМЕР_1 , 2001 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 та земельну ділянкцуплощею 0,12га, кадастровий номер: :16:058:0241, що розташована за адресою: Київська область, Вишгородський р-н., с/р Толокунська, які на право власності належать ОСОБА_5 .

В судовому засіданні прокурор клопотання про арешт майна підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним у клопотанні.

Розглянувши клопотання, дослідивши додані до нього додатки, якими є копії матеріалів досудового розслідування, надавши оцінку відомостям, що у них містяться, вислухавши доводи прокурора, слідчий суддя дійшов до наступного.

Розгляд даного клопотання належить до повноважень слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва відповідно до положень п.1 ч.2 ст. 132 КПК України.

Вирішуючи питання, що визначені у ч.2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя дійшов до наступного.

Заходи забезпечення кримінального провадження, до яких згідно ст. 131 КПК України відноситься арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості кримінального провадження під судовим контролем за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб в порядку, визначеному процесуальним законом.

Особливий порядок застосування арешту майна визначений у 17 главі КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно із ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально- правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Так, слідчий ОСОБА_3 у клопотанні просить накласти арешт на майно підозрюваної ОСОБА_5 з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як убачається із клопотання, вказуючи на мету арешту, слідчий посилається на положення п.4 ч.2 ст. 170 КПК України, відповідно до якого арешт майна допускається з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Згідно із ч.6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 4 ч.2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Тобто, зміст вказаної норми дає підстави вважати, що під час вирішення клопотання про накладення арешту на майно підозрюваного з метою відшкодування шкоди, завданої злочином, до останнього повинен бути пред`явлений цивільний позов.

Між тим, слідчий не надав докази того, у даному кримінальному провадженні до підозрюваної ОСОБА_5 пред`явлений позов про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. За таких обставин , підстави для накладання арешту з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), відсутні.

Інших підстав, які б давали підстави для накладання арешту відповідно до положень статті 170 КПК України на майно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчим у клопотанні не наведено.

Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

На підставі викладеного, клопотання слідчого про арешт майна підозрюваної ОСОБА_5 задоволенню не підлягає, оскільки за відсутності пред`явленого цивільного позову до останньої, підстави для накладання арешту з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170-173, 175, 309, 372, 392 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Відмовити слідчому ОСОБА_3 у задоволенні клопотання про арешт майна підозрюваної ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1