Провадження по справі № 1-кс/752/7230/25
У Х В А Л А

іменем України

"26" серпня 2025 р. слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , вирішуючи питання про можливість призначення до розгляду клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001302 від 14.11.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 28 ч.2 ст. 203-2, ч.2 ст. 209 КК України, -

встановив:

25 серпня 2025 року до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_2 у кримінальному провадженні № 0001302 від 14.11.2024 про арешт майна, яке 21.08.2025 вилучено під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку ч.3 ст. 233 КПК України.

Ознайомившись зі змістом клопотання та долученими до нього документами, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно із ч.1 ст.170 КПК України арештом є тимчасове позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Частиною 2 ст.170 КПК наведені вище причини, на яких ґрунтується можливість накладення арешту, вже визначені як підстави для застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження. Вказаною процесуальною нормою окреслений вичерпний перелік підстав для арешту, якими є 1) збереження речових доказів; 2) спеціальна конфіскація; 3) конфіскація майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень ст. 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч.6 ст. 170 КПК України. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений, у тому числі: доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом; погоджувати або відмовляти у погодженні клопотань слідчого до слідчого судді про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій у випадках, передбачених цим Кодексом, чи самостійно подавати слідчому судді такі клопотання; повідомляти особі про підозру; затверджувати чи відмовляти у затвердженні обвинувального акта, клопотань про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, вносити зміни до складеного слідчим обвинувального акта чи зазначених клопотань, самостійно складати обвинувальний акт чи зазначені клопотання.

Клопотання про арешт майна, яке 21.08.2025 вилучено під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку ч.3 ст. 233 КПК України, подано у кримінальному провадженні № 0001302 від 14.11.2024 від імені прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_2 .

Між тим, прокурором ОСОБА_2 подане клопотання не підписано, шо позбавляє слідчого суддю встановити, чи є подане клопотання способом реалізації вказаним прокурором наданих йому повноважень нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у вищевказаному кримінальному провадженні.

Крім того, зі змісту клопотання встановлено, що майно, про яке зазначене у клопотанні було вилучено під час обшуку, проведеного у порядку ч.3 ст. 233 КПК України, між тим, до клопотання не додано ухвали слідчого судді на надання дозволу на проведення такого обшуку.

Враховуючи вищевикладене слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання подане без додержання вимог ст. 171 КПК України, що відповідно до положень ч.3 ст.172 КПК є підставою для його повернення прокурору для усунення недоліків.

З огляду на викладене, керуючись ст. 171, 172, 395 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001302 від 14.11.2024 повернути прокурору відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_2 для усунення недоліків, встановивши строк тривалістю 72 години з моменту отримання цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1