Справа № 157/543/25
Провадження №1-в/157/20/25
УХВАЛА

Іменем України

29 квітня 2025 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника відділу поліції ОСОБА_4 ,

особи, щодо якої внесено подання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Камінь-Каширського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_6 про встановлення адміністративного нагляду, щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одружений, освіта професійно-технічна, не працевлаштований, раніше судимий: вироком Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 03.11.2003 року за ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 152 КК України на 8 років позбавлення волі, на підставі постанови Краснолуцького міського суду Луганської області від 03.12.2010 звільнений відповідно до ст. 81 КК України умовно-достроково 11.12.2010, невідбутий термін покарання: 8 місців 22 дні; вироком Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 13 квітня 2016 року за ч. 1 ст. 122 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ухвали Волинського апеляційного суду від 18.07.2019 звільнений відповідно до ст. 81 КК України умовно-достроково 22.07.2019, невідбутий термін покарання: 1 місяць 7 днів,

в с т а н о в и в :

Начальник Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській ОСОБА_6 звернувся у суд з поданням, в якому просить встановити відносно ОСОБА_5 адміністративний нагляд та застосувати до останнього наступні обмеження адміністративного нагляду: заборонити вихід з 22 год до 05 год з будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити виїзд в особистих справах за межі району без дозволу начальника Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області; зобов`язати з`являтися на реєстрацію до Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області два рази на місяць, а саме першу та останню неділю місяця; заборонити перебувати у закладах громадського харчування (барах, кафе, ресторанах), де продаються алкогольні напої на розлив. В обґрунтування подання зазначає, що ОСОБА_5 протягом року після відбуття покарання, пов`язаного із позбавленням волі, вчинив шість адміністративних правопорушень, за які передбачено адміністративну відповідальність за ст. 173 КпАП України, частинами 1, 2 ст. 178 КпАП України, ст. 183 КпАП України, за що останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у вигляді попереджень і штрафів відповідно. У зв`язку з вчиненням 29.03.2024 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КпАП України, на ОСОБА_5 була винесена постанова про адміністративне правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 830 гривень. У зв`язку з цим 29.03.2024 ОСОБА_5 винесено попередження та роз`яснено про те, що якщо останній не припинить порушувати громадський порядок та права інших громадян, то відносно нього може бути встановлено адміністративний нагляд із застосуванням встановлених Законом України «Про адміністративний нагляд за особами звільненими з місць позбавлення волі» обмежень, передбачених ст. 10 зазначеного Закону. Одночасно, 29.03.2024 ОСОБА_5 роз`яснено вимоги Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі». У подальшому ОСОБА_5 , незважаючи на попередження працівників Національної поліції, на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив та продовжив систематично порушувати громадський порядок і права інших громадян, вчинивши ряд інших правопорушень, а саме: 16.09.2024 за ст. 173 КпАП України на ОСОБА_5 був винесений протокол про адміністративне правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 51 гривня; 16 09.2024 за ст. 183 та за ч. 2 ст. 178 КпАП України були винесені постанови про адміністративні правопорушення та накладено адміністративні стягнення у вигляді штрафу 850 гривень та 119 гривень відповідно; 26.09.2024 року за ст. 183 КпАП України була винесена постанова про адміністративне правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 850 гривень; 17.12.2024 за ст. 183 КпАП України була винесена постанова про адміністративне правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 850 гривень; 29.01.2025 за ст. 183 КпАП України була винесена постанова про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 850 гривень. Як вбачається з вимоги про наявність судимостей ОСОБА_5 неодноразово у минулому притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння злочинів проти громадського порядку та життя і здоров`я особи, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, а саме 13.04.2016 Камінь-Каширським районним судом Волинської області за ч. 1 ст. 122 КК України засуджений до 3 років позбавлення волі та 22.07.2019 звільнений з Маневицької виправної колонії № 42 Волинської області умовно-достроково з невідбутим терміном покарання 1 рік 7 днів. 03.12.2024 ОСОБА_5 вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області визнаний винним за ч. 1 ст. 126 КК України та останньому призначено покарання у вигляді штрафу 850 гривень. Вищезазначені обставини свідчать про підвищену суспільну небезпечність ОСОБА_5 та дають достатні підстави вважати, що останній продовжуватиме порушувати громадський порядок і права інших громадян, а також вчиняти інші правопорушення, зокрема, кримінальні. На підставі викладеного, беручи до уваги, що ОСОБА_5 13.04.2016 засуджений Камінь-Каширським районним судом Волинської області за ч. 1 ст. 122 КК України до 3 років позбавлення волі, судимість о відповідно до ст. 89 КК України не знята та в законному порядку не погашена, письмове попередження про припинення порушувати громадський порядок і права інших громадян до уваги не прийняв та в подальшому продовжив вести антигромадський спосіб життя і не припинив вчинення адміністративних проступків, і з метою належного контролю за його поведінкою для унеможливлення вчинення останнім нових адміністративних та кримінальних правопорушень, керуючись ст. 6 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами звільненими з місць позбавлення волі» щодо останнього необхідно встановити адміністративний нагляд терміном на 1 рік.

Представник Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 у судовому засіданні подання підтримав з викладених у ньому підстав та пояснив, що фактично ОСОБА_5 проживає у м. Нововолинську, а у с. Мельники-Мостище приїжджає декілька разів на місяць, умови проживання засудженого не були з`ясовані, офіційно останній не працевлаштований, займається тимчасовими заробітками, переважно ОСОБА_5 було притягнуто до адміністративної відповідальності за неправдиві виклики поліції, доказів, якими підтверджується скоєння цих правопорушень, він надати суду не може, оскільки ці питання не з`ясовував, щодо накладення стягнень за інші правопорушення, а саме за розпивання алкогольних напоїв, то деякі з них вже погашені, накладені штрафи ОСОБА_5 не сплачені, але доказів на підтвердження цих обставин він надати суду не може, а щодо скарг на ОСОБА_5 зі сторони сусідів йому нічого не відомо.

Особа, щодо якої внесено подання, ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечив щодо встановлення відносно нього адміністративного нагляду та пояснив, що житловий будинок по АДРЕСА_1 є непридатним для проживання, потребує ремонту, а тому він на теперішній час проживає у тих населених пунктах, де знаходить роботу, зокрема у м. Нововолинську. Кошти заробляє, працюючи на будівництві, у селі роботи немає, і відповідно заборона виїзду за межі району, необхідність з`являтися до Камінь-Каширського РВП призведе до погіршення його матеріального становища, яке і так важке, адже після звільнення з місць позбавлення волі роботу знайти складно, єдиним джерелом доходу є кошти, що отриманні від тимчасових заробітків. Він не здійснював завідомо неправдивих викликів поліції, виклики поліції були пов`язанні із застосуванням щодо нього поліцейським Пащуком фізичної сили, проте на прохання свого знайомого, який працює у поліції, він офіційно не подав письмової заяви про скоєння щодо нього кримінального правопорушення. Жодної постанови поліцейського про притягнення його до адміністративної відповідальності він не отримував, також він не отримував жодного попередження про те, що відносно нього може бути застосовано адміністративний нагляд. Адміністративних правопорушень він не вчиняє, працює по заробітках, у такий спосіб забезпечуючи собі самостійно засоби для існування.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що долучені до подання матеріали зібрані неналежним чином, а відтак їм не можливо надати оцінку.

Заслухавши пояснення представника відділу поліції, особи, щодо якої внесено подання, та думку прокурора, суд дійшов висновку, що у задоволенні подання належить відмовити, зважаючи на таке.

Судом встановлено, що вироком Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 13 квітня 2016 року ОСОБА_5 було визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, і призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

З копії довідки про звільнення вбачається, що засуджений 13.04.2016 року Камінь-Каширським районним судом Волинської області за ч. 1 ст. 122 КК України на 3 роки позбавлення волі ОСОБА_5 відбував покарання у Державній установі «Маневицька виправна колонія (№ 42) з 25 серпня 2016 року по 22 липня 2019 року, звільнений згідно з ухвалою Волинського апеляційного суду від 18 липня 2019 року на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково на 1 місяць 7 днів.

Відповідно до п. «в» ч. 1 ст. 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» адміністративний нагляд встановлюється щодо повнолітніх осіб, засуджених до позбавлення волі за тяжкі, особливо тяжкі злочини або засуджених два і більше разів до позбавлення волі за умисні злочини, якщо вони після відбування покарання або умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, незважаючи на попередження органів Національної поліції, систематично порушують громадський порядок і права інших громадян, вчиняють інші правопорушення.

Статтею 6 зазначеного Закону встановлено, що адміністративний нагляд встановлюється у визначеному статтею 5 цього Закону порядку терміном від одного року до двох років і не може перевищувати термінів, передбачених законом для погашення або зняття судимості.

До осіб, щодо яких встановлено адміністративний нагляд, за постановою суду можуть бути застосовані частково або у повному обсязі такі обмеження: а) заборона виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу; б) заборона перебування у визначених місцях району (міста); в) заборона виїзду чи обмеження часу виїзду в особистих справах за межі району (міста); г) реєстрація в міліції від одного до чотирьох разів на місяць. Під час здійснення адміністративного нагляду суд за поданням начальника органу Національної поліції з урахуванням особи піднаглядного, його способу життя і поведінки може змінювати (зменшувати або збільшувати) обсяг обмежень, передбачених цією статтею (ст. 10 Закону).

У поданому щодо ОСОБА_5 поданні зазначається, що останній систематично порушує громадський порядок, вчиняє адміністративні правопорушення, та будучи неодноразово попереджений про можливість застосування щодо нього адміністративного нагляду, продовжує вести антигромадський спосіб життя та не припинив вчинення адміністративних правопорушень.

Однак, зазначені у поданні обставини належними, достовірними та достатніми доказами не підтверджені.

До подання додані копії постанов поліцейських у справах про адміністративні правопорушення, які не містять повного змісту та необхідних реквізитів (найменування документа, дати розгляду справи тощо), а також копії попереджень особи, стосовно якої може бути встановлено (продовжено) адміністративний нагляд, які не містять підпису особи на підтвердження ознайомлення з їх змістом.

Доказів про обізнаність ОСОБА_5 із зазначеним постановами та попередженнями суду не надано.

Зазначені у попередженнях відомості про те, що ОСОБА_5 відмовився від проставлення підпису у цих попередженнях, як і відомості про те, що останньому був оголошений зміст цих попереджень, не підтверджені жодними доказами.

Доводи ОСОБА_5 про те, що йому не відомо про притягнення його постановами поліцейських до адміністративної відповідальності, а також не відомо про зазначенні попередження, жодними доказами не спростовані.

Наявна у матеріалах справи щодо ОСОБА_5 копія характеристики за підписом старости Бузаківського старостинського округу № 3 Виконавчого комітету Камінь-Каширської міської ради ОСОБА_7 від 02.04.2024 року № 387 не є інформативною, адже у ній хоча й зазначається, що за період проживання на території округу останній зарекомендував себе посередньо, проте не вказано конкретних фактів та обставин, які б свідчили про таку характеристику (скарги зі сторони сусідів, односельців тощо).

Крім цього, у цій характеристиці зазначається, що ОСОБА_5 у с. Мельники-Мостище зареєстрований, але проживає періодично, на даний час на території Бузаківського округу відсутній.

Таким чином, матеріали подання не містять належних та достатніх доказів, які б свідчили про наявність визначених законом підстав для встановлення щодо ОСОБА_5 адміністративного нагляду.

Пунктом 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Як встановлено у судовому засіданні і не спростовано представником органу поліції, ОСОБА_5 має зареєстроване місце проживання, не працевлаштований, проте займається суспільно корисною працею, працюючи по найму, що є його джерелом доходів.

Наявність у ОСОБА_5 судимості за вчинення у тому числі тяжкого злочину і притягнення його постановою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.12.2024 року до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КпАП України (дрібне хуліганство), не є достатньою підставою для встановлення щодо нього адміністративного нагляду.

Єдиним джерелом доходу ОСОБА_5 є тимчасові заробітки, зокрема і за межами населеного пункту, в якому зареєстроване його місце проживання, а тому встановлення щодо останнього по спливу чотирьох років після звільнення з місць позбавлення волі тимчасових примусових профілактичних заходів спостереження і контролю за його поведінкою, на думку суду, не сприятиме передбаченій ст. 2 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» основній меті адміністративного нагляду, якою є запобігання вчиненню злочинів.

За встановлених судом обставин та за відсутності належних і достатніх доказів на підтвердження викладених у поданні доводів, застосування щодо ОСОБА_5 передбачених Законом України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» обмежень не будуть виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Керуючись ст.ст. 369, 272 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

У поданні начальника Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 про встановлення адміністративного нагляду щодо ОСОБА_5 відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду через Камінь-Каширський районний суд Волинської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Дата проголошення повного тексту ухвали 14 год 40 хв 02 травня 2025 року.

Головуючий: ОСОБА_1