Справа № 197/474/25
Провадження № 1-кп/197/33/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2025 року с-ще Широке

Широківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Широке обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ядвотівка, Широківського району, Дніпропетровської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, розлученого, не працюючого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 навідника 2 відділення морської піхоти 2 взводу морської піхоти 2 роти морської піхоти, не є інвалідом та депутатом, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимий,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань 24.02.2022 Президентом України видано Указ № 69/2022 про оголошення на території України загальної мобілізації.

На виконання цього Указу Президента України та визначених завдань, з урахуванням стану здоров`я та інших даних, а також відсутності визначених ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" №3543-XII від 21.10.1993 підстав для відстрочки або звільнення від призову на військову службу під час мобілізації, здійснено призов ОСОБА_4 на військову службу під час мобілізації, яку згідно наказу командира в/ч НОМЕР_1 навідника 2 відділення морської піхоти 2 взводу морської піхоти 2 роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 ЗС України.

Крім цього, відповідно до наказу №263 о/с командира в/ч НОМЕР_1 від 14.09.2025 солдата ОСОБА_4 , який перебуває в розпорядженні командира в/ч НОМЕР_1 , вважати таким, що самовільно залишив військову частину 14.09.2024, відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" призупинено військову службу, вважати таким, що не виконує (не несе) обов`язків військової служби, який самовільно залишив військову службу або місце служби.

Згідно ст. 24 ч. 1 п. 2 Закону України "Про військовий обов`язок

і військову службу" №2232-XII від 25.03.1992 з 12.10.2024 ОСОБА_4 набув статусу військовослужбовця і під час проходження військової служби повинен, окрім іншого, дотримуватися вимог ст.ст. 6, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 548-XIV від 24.03.1999, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 551-XIV від 24.03.1999, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Так, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 на всій території України введено воєнний стан, який у подальшому неодноразово продовжувався до теперішнього часу.

04 квітня 2025 року, приблизно об 11:00, ОСОБА_4 , за попереднім запрошенням ОСОБА_5 , прийшов до території домоволодіння, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , де допомагав останньому по господарству. В ході виконання робіт по господарству ОСОБА_5 зняв з руки свій наручний годинник марки "Romanson am0333hm" та поклав його на табуретку біля будинку.

Після виконання господарських робіт, ОСОБА_4 підійшов до будинку та побачив вищевказаний годинник та у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, реалізуючи який, він, діючи умисно, з корисливого мотиву, всупереч інтересам власника, з метою незаконного особистого збагачення, в умовах дії воєнного стану, скориставшись відсутністю власника та ймовірних свідків очевидців, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, викрав наручний годинник марки "Romanson am0333hm", вартість якого становить 6433,33 гривень, після чого, утримуючи викрадене майно при собі з місця вчинення кримінального правопорушення зник, обернувши викрадене майно на свою користь та розпорядившись ним на свій розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 6433,33 гривень.

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив суду, що дійсно побачив годинник на табуретці і забрав собі, поклавши в кишеню. Після чого його продав. У вчиненому щиро розкаюється та зазначає, що з потерпілим має хороші відносини і більше подібного не буде вчиняти.

Потерпілий у судове засідання не з`явився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, у зв`язку з чим, з урахуванням думки присутніх учасників, які не мали заперечень проти цього, судом була постановлена ухвала на місці без виходу до нарадчої кімнати про проведення судового засідання за відсутності потерпілого. У письмовій заяві потерпілий вказав, що вважає недоцільним дослідження доказів щодо всіх обставин справи, йому зрозумілі наслідки спрощеного розгляду справи щодо обмежень в праві на оскарження вироку у справі в апеляційному порядку.

Оскільки обвинувачений не оспорював фактичних обставин справи та у судовому засіданні визнав свою винуватість за пред`явленим обвинуваченням у повному обсязі, суд за згодою учасників визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин провадження, які не оспорювалися жодним з учасників судового розгляду з огляду на положення ч. 3 ст. 349 КПК України, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, показання якого повністю підтверджують винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. При цьому судом було з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, суд переконався у добровільності та істинності його позиції, а також йому було роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку, на що він погодився.

Таким чином, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Винуватість ОСОБА_4 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення повністю доведена і не оспорюється жодним учасником судового розгляду.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує пом`якшуючу обставину щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Як особа обвинувачений відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, розлучений, є військовослужбовцем.

Відповідно до ст. 65 КК України суд при призначенні покарання повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Суд також з огляду на положення ч. 6 ст. 368 КПК України враховує правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 570/3743/15-к, відповідно до якого покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини кримінального провадження, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Враховуючи ступінь тяжкості та характер суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення ч. 4 ст. 185 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином, його суспільно небезпечні наслідки у вигляді завданої матеріальної шкоди, яка була відшкодована шляхом повернення викраденого майна, особу обвинуваченого, який відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимий, однак є військовослужбовцем, беручи до уваги наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України на мінімальний строк зі звільненням його від відбування цього покарання з випробуванням на підставі ст.ст. 75, 76 КК України в межах 2-х років, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Витрати на залучення експерта у розмірі 1591,80 грн, понесені під час проведення судової товарознавчої експертизи, підлягають стягненню з обвинуваченого відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, оскільки його винуватість була встановлена у судовому засіданні.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту змінити на домашній арешт в нічний час з 23:00 по 05:30 наступного дня.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 84-86, 91, 94, 124, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк у вигляді 2 (двох) років та поклавши на нього наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою "Зміна прокримінального мислення".

Запобіжний захід ОСОБА_4 у виді цілодобового домашнього арешту змінити на домашній арешт в нічний час з 23:00 по 05:30 наступного дня із обов`язком без дозволу суду не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , до набрання вироком законної сили.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 1591 (одна тисяча п`ятсот дев`яносто одна) гривня 80 копійок.

Речові докази:

товарний чек на часи "Romanson" залишити при матеріалах справи;

годинник "Romanson" вважати повернутим власнику ОСОБА_5 згідно збережної розписки від 07 квітня 2025 року.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Широківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів із моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1