Справа № 276/709/25
Провадження по справі 1-кс/276/117/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 року с-ще Хорошів

Слідчий суддя Хорошівського районного суду Житомирської області

ОСОБА_1 , за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Хорошівського районного суду Житомирської області клопотання слідчого СВ Відділення поліції №3 ЖРУП №2 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000062 від 25.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Рудокопи Червоноармійського району Житомирської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

Слідчий слідчого відділу відділення поліції №3 Житомирського районного управління поліції №2 ГУНП в Житомирській області за погодженням з прокурором Коростишівської окружної прокуратури звернувся до слідчого судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області з клопотанням про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення розміру застави.

В обґрунтування клопотання зазначено, що в умовах воєнного стану, 25.04.2025, близько 15 год. 00 хв. ОСОБА_5 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, прибув до магазину-кафетерію, належного ОСОБА_7 , який розташований по АДРЕСА_2 та вирішив вчинити напад з метою заволодіння чужим майном.

Увійшовши до приміщення магазину-кафетерію, в якому на той час знаходилась продавець ОСОБА_8 , яка здійснювала торгівельну діяльність, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, керуючись корисливим мотивом, з погрозою застосування насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я ОСОБА_8 , з метою подолання опору ОСОБА_9 , дістав з кишені своїх штанів предмет схожий на пістолет та погрожуючи його застосуванням ОСОБА_8 , яка сприймала вказану погрозу як реальну для свого життя та здоров`я, заволодів 2 пляшками коньяку «Сікварулі 3*», вартістю 200 грн. за 1 пляшку на загальну суму 400 грн., 2 плитками шоколаду «Рошен пористий», вартістю 70 грн. за 1 плитку, на загальну суму 140 грн., які належать ОСОБА_7 .

Викраденим майном ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_7 майнової шкоди на суму 540 грн.

Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється в умисних діях, які виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненому в умовах воєнного стану в умисному протиправному заподіянні смерті іншій особі, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України.

В клопотанні слідчий посилається на наявність ризиків, визначених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, вчиняти інші кримінальні правопорушення, а також неможливістю запобігання вказаним ризикам застосуванням більш м`якого запобіжного заходу.

Мотивуючи наявність ризику того, що ОСОБА_5 переховуватиметься від органів досудового розслідування та суду, слідчий вказує, що за вчинення вказаного кримінального правопорушення йому загрожує реальне покарання лише у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років, а підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків.

Доказом існування ризику того, що ОСОБА_5 може вчинити інші кримінальні правопорушення є те, що згідно вимоги УІЗ ГУНП в Житомирській області останній раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів проти власності. Водночас, ОСОБА_5 ніде не працевлаштований, що дає підстави вважати, що єдиним джерелом доходів останнього є зайняття злочинною діяльністю.

Крім того, слідчий зазначає, що підозрюваний матиме реальну можливість впливати на потерпілого у даному кримінальному провадженні шляхом застосування фізичного насильства або погрози його застосування, шантажем, психічним впливом або підкупом, для зміни останнім показів, які є джерелом доказу в кримінальному провадженні,

Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали клопотання, просили його задовольнити, з підстав зазначених у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні вказав, що вину у пред`явленій підозрі визнає, вказав, що працює не офіційно, а тому просив застосувати до нього цілодобовий домашній арешт за місцем його проживання у будинкупо АДРЕСА_1 , який належить його співмешканці.

Захисник підозрюваного також просив застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту, зазначив, що прокурором не недано доказів існування зазначених слідчим ризиків, у тому числі ризику повторного вчинення кримінального правопорушення.

Дослідивши клопотання та додані до нього копії з матеріалів кримінального провадження, заслухавши доводи прокурора, слідчого, захисника, пояснення підозрюваного, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Частиною першою статті 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється (ст. 178 КПК України).

Слідчим суддею встановлено, що СВ ВП №3 Житомирського районного управління поліції №2 ГУНП в Житомирській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження за №0000062 від 25.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України.

У ході розслідування 26.04.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Так як положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчому судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати неупередженого спостерігача в тому, що відповідна особа можливо вчинила злочин. При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування обґрунтована підозра не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, що об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Факт можливої причетності ОСОБА_5 до злочину, вчинення якого йому інкримінуються, підтверджується сукупністю доданих до клопотання доказів, які були досліджені в судовому засіданні, зокрема: рапортом про вчинення кримінального правопорушення від 25.04.2025; протоколом про прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_8 ; протоколом огляду місця події (місця вчинення кримінального правопорушення) від 26.04.2025 за адресою: АДРЕСА_2 ; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 25.04.2025; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 25.04.2025; протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_8 від 25.04.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 26.04.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 26.04.2025 та іншими письмовими доказами.

Однак, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Дослідження вказаних доказів дає підстави вважати, що висновки органу досудового розслідування щодо причетності ОСОБА_5 до вчинення злочину, який йому інкримінується, не є явно необґрунтованими чи очевидно недопустимими. Виходячи з наявних матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин, та вказане може бути підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

При вирішення питання про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя зазначає таке.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

У рішенні Європейського суду з прав людини Бессієв проти Молдови вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Слідчим суддею встановлено достатньо підстав вважати, що прокурором доведені ризики, передбачені п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Існування ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду пов`язане, у першу чергу, із можливістю призначення підозрюваному за інкримінований йому злочин покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років та відсутністю міцних соціальних зв`язків у підозрюваного, зокрема відсутності утриманців, постійного місця роботи. Отже, гіпотетична імовірність постановлення суворого вироку може мати значення та може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

Щодо ризику незаконно впливати на потерпілу у цьому ж кримінальному провадженні.

При встановленні наявності цього ризику слідчий суддя враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Тобто, ризик впливу на свідків та потерпілого існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків і потерпілих та дослідження їх судом.

Окрім того, слідчий суддя також приймає до уваги, що з урахуванням характеру інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, пов`язаного із погрозою застосуванням насильства, підозрюваний може незаконно впливати на свідків та потерпілу, які є безпосередніми очевидцями подій, оскільки вони працюють у магазинах, про що відомо підозрюваному, шляхом застосування фізичного насильства або погрози його застосування, шантажем, психічним впливом або підкупом, для зміни останніми показів, які є джерелом доказів в кримінальному провадженні.

Також, суд відповідно до статті 178 КПК України, враховує ту обставину, що ОСОБА_5 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, зокрема за вчинення корисливих злочинів, передбачених ст.ст. 185, 187, 190 КК України, у тому числі до реального позбавлення волі, вчиняв їх у період іспитового строку, а тому вказане додатково свідчить про наявність ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, а також можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України слідчий суддя враховує також початкову стадію досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000062, розпочатого лише 25.04.2025, необхідність проведення першочергових слідчих дій по виявленню слідів злочину, суть та характер кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.187 Кримінального кодексу України, що відноситься до особливо тяжкого злочину.

Таким чином слідчий суддя вважає, що застосування менш суворого запобіжного заходу, ніж у вигляді тримання під вартою, на вказаній початковій стадії досудового розслідування не зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігти встановленим ризикам, а тому незважаючи на презумпцію свободи та невинуватості, наявні ризики, з урахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України, виправдовують необхідність застосування до ОСОБА_5 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Водночас, відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи тяжкість злочину у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , а також те, що злочин вчинено із погрозою застосуванням насильства, слідчий суддя, застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, вважає за можливе не визначати розмір застави.

За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим та прокурором доведено наявність обставин, передбачених частиною 1 статті 194 КПК України та вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строків досудового розслідування строком на 60 діб з моменту затримання підозрюваного.

Керуючись ст.176 - 178, 183, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування строком 60 (шістдесят) днів з моменту затримання, а саме: до 19 годин 00 хвилин 24 червня 2025 року без визначення розміру застави.

Рахувати строк тримання під вартою з моменту затримання, тобто з 19:00 години 25.04.2025 року.

Строк дії ухвали встановити до24 червня 2025 року включно.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде оголошено о 14 год 00 хв. 02.05.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1