У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2025 м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого 2-го відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, подане в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесені 02.12.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001257 стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської обл., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , подане в рамках кримінального провадження №0001257 від 02.12.2024, відповідає вимогам ст.ст. 183, 184, 199 КПК України.

Підозрюваний доставлений під вартою до суду.

Документом, який підтверджує надання підозрюваному копії клопотання та матеріалів, що обґрунтовують клопотання, є розписка, яка містяться в матеріалах доданих до клопотання (а.с. 72).

Подане клопотання обґрунтоване тим, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 30.11.2024, перебуваючи у хостелі за адресою: м. Київ, вул. Робітнича, буд. 2-А, у ОСОБА_7 виник умисел на вчинення протиправної діяльності, спрямованої на підпал автотранспортного засобу військовослужбовців Збройних сил України та пошкодження чужого майна.

Встановлено, що ОСОБА_7 за допомогою власного мобільного пристрою марки «Самсунг» з абонентським номером НОМЕР_1 , НОМЕР_2 (IMEI НОМЕР_3 , IMEI НОМЕР_4 ), здійснював пошук підробітку у мережі інтернет. Зокрема, у одному із загальнодоступних каналів застосунку для миттєвого обміну повідомленнями «Telegram», ОСОБА_7 знайшов оголошення про високооплачувану роботу, на що відгукнувся.

У подальшому, із ОСОБА_7 розпочала діалог невстановлена досудовим розслідуванням особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, яка користується акаунтом із назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у застосунку для миттєвого обміну повідомленнями «Telegram», із пропозицію щодо заробітку грошових коштів.

Надалі, ОСОБА_7 повідомили щодо можливості заробітку грошових коштів у розмірі 1 000 доларів США за вчинення підпалу автотранспорту військовослужбовців Збройних сил України, який використовується в ході виконання завдань для захисту України, на що останній погодився.

Розуміючи протиправність свої дій та неможливість реалізувати свій злочинний намір самостійно, ОСОБА_7 вирішив залучити до протиправної діяльності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з яким познайомився напередодні за місцем проживання у хостелі за адресою: АДРЕСА_2 . Так, перебуваючи за місцем проживання, а саме: АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_5 про можливість заробітку грошових коштів у розмірі 1 000 доларів США за підпал автотранспорту військовослужбовців Збройних сил України та попросив допомогти йому. Так, в подальшому ОСОБА_7 надав для огляду свій мобільний телефон, де в месенджері телеграм, який прив`язано до абонентського номеру НОМЕР_1 , було наявне листування із невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, яка користується акаунтом із назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у застосунку для миттєвого обміну повідомленнями «Telegram», щодо підпалу автомобіля. Так, ОСОБА_5 погодився допомогти ОСОБА_7 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, а винагороду поділити порівно між собою.

У подальшому, листування із невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, яка користується акаунтом із назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у застосунку для миттєвого обміну повідомленнями «Telegram», ОСОБА_7 здійснював за допомогою власного мобільного пристрою у створеному профілі «Телеграм» із назвою « ОСОБА_8 ».

В той же час, невстановлена досудовим розслідуванням особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, яка користується акаунтом із назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у застосунку для миттєвого обміну повідомленнями «Telegram», проінструктувала ОСОБА_7 щодо деталей завдання, скинула фотографію та локацію із розташуванням автомобіля військовослужбовця ЗСУ, який запропонувала підпалити.

У невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 02.12.2024 ОСОБА_5 та ОСОБА_7 направились за вказаною геолокацією, з метою огляду даного транспортного. Оглянувши припаркований біля проїжджої частини легковий автомобіль «NissanPathfinderAventureDCI», номерний знак « НОМЕР_5 », який був зеленого кольору, номерний знак іноземної країни та на вікні позаду була наліпка у вигляді «Хресту», останні вирішили здійснити його підпал, тим самим перешкодити законній діяльності Збройних сил України та інших військових формувань у особливий період.

Для розрахунку за вказану діяльність ОСОБА_7 надіслав невстановленій досудовим розслідуванням особі, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, яка користується акаунтом із назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у застосунку для миттєвого обміну повідомленнями «Telegram», реквізити банківської картки «А-банк»( НОМЕР_6 ), яка належала ОСОБА_5 .

Так, орієнтовно о «22» год. «00» хв. 01 грудня 2024 року, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 покинули приміщення хостелу та направились до АЗС «Укрнафта» №004, що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Академіка Палладіна, буд. 46-А. Зокрема, поруч із АЗС останні знайшли пластикову ємність об`ємом 5 л, яку використали з метою наповнення бензином. При цьому, ОСОБА_7 придбав 2 л бензину, а ОСОБА_5 наповнив ємність пальним та помістив у свій портфель чорного кольору.

У зв`язку з тим, що на вулиці ще було вдосталь людей, які могли б побачити момент підпалу, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 вирішили зачекати більш пізнього часу. Так, дочекавшись пізньої пори, вказані особи прибули до місця знаходження автомобіля, який був розташований за адресою: м. Київ, вул. Димерська, буд. 28.

Згідно з розподілом ролей, ОСОБА_5 повинен був здійснити безпосередньо підпал автомобіля та відеофіксацію на мобільний пристрій, який належить ОСОБА_7 , який у свою чергу повинен був стояти поруч та сповіщати про виявлення сторонніх осіб. Зокрема, пересвідчившись у відсутності сторонніх осіб та можливості безкарного вчинення злочину, ОСОБА_5 дістав зі свого рюкзака ємкість з паливом, взяв телефон у ОСОБА_7 , підійшов до транспортного засобу «NissanPathfinderAventureDCI», номерний знак « НОМЕР_5 », вилив на лобове скло та передню частину автомобіля бензин та підпалив його запальничкою. Після вказаних дій автомобіль спалахнув та почав горіти, що ОСОБА_5 зафіксував за допомогою мобільного пристрою ОСОБА_7 .

Переконавшись у досягненні своєї протиправної мети, останні покинули місце вчинення злочину та попрямували до хостелу за адресою: АДРЕСА_2 . В той же час, ОСОБА_7 , з метою підтвердження виконання завдання та отримання обіцяної грошової винагороди, надіслав невстановленій досудовим розслідуванням особі, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, яка користується акаунтом із назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у застосунку для миттєвого обміну повідомленнями «Telegram», відеозапис із виконаними діями, тим самим довів свій злочинний умисел до кінця.

Згідно висновку експерта ІСТЕ СБУ №66/10 від 10.04.2025 місце виникнення початкового горіння легкового автомобіля «NissanPathfinderAventureDCI», номерний знак « НОМЕР_5 », 2009 року випуску, з ідентифікаційним номером кузова VIN НОМЕР_7 , який знаходився за адресою: АДРЕСА_3 , знаходилось в зоні розміщення склоочисників та повітрозабірника. Причиною виникнення пожежі, яка сталась 02.12.2024, легкового автомобіля «NissanPathfinderAventureDCI», номерний знак « НОМЕР_5 », 2009 року випуску, з ідентифікаційним номером кузова VIN НОМЕР_7 , який знаходився за адресою: АДРЕСА_3 , є займання парів горючої рідини у встановленому осередку пожежі.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється в умисному пошкодженні чужого майна, вчиненого шляхом підпалу, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України.

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання ОСОБА_5 під вартою, оскільки встановленні під час застосування ухвалою слідчого судді ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ризики, на думку прокурора, не зменшились та існують на даний час, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється.

Крім того, 21.04.2025 ОСОБА_9 та його захиснику повідомлено про закінчення досудового розслідування кримінального провадження № 0001257 та надано доступ до матеріалів досудового розслідування. В той же час, частиною 3 ст. 219 КПК України визначено, що строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України, не включається у строки, передбачені цією статтею.

Тобто, строк дії ухвали про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 закінчується 28 квітня 2025 року, однак завершити ознайомлення сторони захисту з матеріалами кримінального провадження та виконати вимоги ст.ст. 290, 291 КПК України у зазначений термін не представляється можливим.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 27.02.2025 р. строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 5 місяців, тобто до 03 травня 2025 року.

В судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з підстав, у ньому зазначених.

Захисник ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 заперечували щодо задоволення клопотання прокурора, просили застосувати до підозрюваного цілодобовий домашній арешт із покладенням на підозрюваного обов`язків.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду клопотання, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001257 від 02.12.2024, за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України.

02.12.2024 ОСОБА_5 затриманий органом досудового розслідування у порядку ст. 208 КПК України.

03.12.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28,ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 04.12.2024 до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, строком до 31.01.2025 включно.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 31.01.2025 підозрюваному продовжено строк тримання під вартою без визначення розміру застави до 03.03.2025 року включно.

Надалі, ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 28.02.2025 підозрюваному продовжено строк тримання під вартою без визначення розміру застави до 28.04.2025 року включно.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 27.02.2025 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001257 до 5 (п`яти) місяців, тобто до 03 травня 2025 року.

21.04.2025 ОСОБА_5 повідмолено про нову підозру у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 ,ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України (а.с. 59-67).

21.04.2025 ОСОБА_5 та його захиснику повідомлено про закінчення досудового розслідування кримінального провадження № 0001257 та надано доступ до матеріалів досудового розслідування.

В той же час, частиною 3 ст. 219 КПК України визначено, що строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України, не включається у строки, передбачені цією статтею.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані, слідчий суддя приходить для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 , ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України.

На обґрунтування оголошеної ОСОБА_5 підозри, слідчим надані зібрані під час досудового розслідування докази та інші матеріали кримінального провадження в їх копіях, які на думку слідчого судді, обґрунтовано свідчать про причетність підозрюваного ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, які розслідуються, а саме: рапорт а.с. 15, матеріал виконання долучення а.с. 16-18, протокол огляду а.с. 19-22, висновок експерта №56/6 а.с. 23-25, висновок експерта №66/10 а.с. 26-27, протокол допиту потерпілого а.с. 28-32, протокол огляду місця події а.с. 34-40, протокол затримання а.с. 41-43, протокол допиту підозрюваного а.с. 46-49, повідомлення про підозру а.с. 50-55, протокол слідчого експерименту а.с. 56-58 та інші матеріалами в їх сукупності та взаємозв`язку.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

21.04.2024 ОСОБА_5 та його захиснику повідомлено про закінчення досудового розслідування кримінального провадження № 0001257 та надано доступ до матеріалів досудового розслідування.

В той же час, частиною 3 ст. 219 КПК України визначено, що строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України, не включається у строки, передбачені цією статтею.

Тобто, строк дії ухвали про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 закінчується 28 квітня 2025 року, однак завершити ознайомлення сторони захисту з матеріалами кримінального провадження та виконати вимоги ст.ст. 290, 291 КПК України у зазначений термін не представляється можливим.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У справі «Амбрушкевич проти Польщі» (Ambruszkiewicz v. Poland N 7/03 від 04.05.2006) Європейський суд з прав людини наголошує, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним засобом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого до суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину, а також тяжкості ймовірного покарання. Крім того, Європейський суд з прав людини вважає за необхідне, щоб підстави, наведені владою на обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді позбавлення свободи, були доповнені конкретними фактами стосовно підозрюваного, а мотиви за обставинами справи могли вбачатися переконливими та відповідними.

Беручи до уваги, що встановленні ризики, під час застосування ухвалою слідчого судді ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, частково існують на даний час, а саме:

- наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив інкриміновані йому тяжкі злочини, санкція за вчинення одного з яких передбачає покарання у вигляді до 10 років позбавленням волі, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, є підстави вважати, що він може переховуватися від органів досудового слідства та суду.

- наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що на даний час не встановлені усі спільники ОСОБА_5 у вчиненні даних кримінальних правопорушень, яким він може повідомити про факт виявлення їх злочинної діяльності та обставини, які стали відомі їй у ході проведення досудового розслідування, що унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності всіх винних осіб .Крім того, підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема вчиненням діянь, спрямованих на затягування строків виконання вимог ст. 290 КПК України, судового розгляду.

- наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується, що злочинна діяльність ОСОБА_5 була спрямована на вчинення кримінальних правопорушень проти основ національної безпеки України та проти власності, в особливий період, в умовах триваючої збройної агресії РФ, з корисливих мотивів, а тому перебуваючи під дією інчшого запобіжного заходу він може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється.

Врахування тяжкості злочинів має свій раціональний зміст, оскільки воно свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що ймовірне майбутнє покарання за відповідний тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від органу досудового розслідування/суду та/або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином з метою порушення розумних строків досудового розслідування/судового розгляду.

Що стосується заявленого слідчим та підтриманого прокурором ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя не знаходить підстав для його встановлення, оскільки досудове розслідування кримінального провадження завершено, стороні обвинувачення відкрито матеріали досудового розслідування для ознайомлення.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини та враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_5 , його майновий та сімейний стан, стан здоров`я підозрюваного, обставини вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень проти основ національної безпеки України, що має суспільний резонанс, оскільки дані правопорушення вчинені в період дії воєнного стану України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України, які відноситься до категорії тяжких злочинів, тому з урахуванням наявних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та вимог ч. 6 ст. 176 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам та вважає за необхідне продовжити підозрюваному ОСОБА_5 строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 22 червня 2025 року.

Слідчий суддя, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Разом з тим відповідно до абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Слідчий суддя, враховуючи підстави та обставини інкримінованих ОСОБА_5 під час дії воєнного стану в Україні кримінальних правопорушень,в тоум числі проти основ національної безпеки України, вважає необхідним не визначати розмір застави в даному кримінальному провадженні.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 131, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 199, 202, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого 2-го відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, подане в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесені 02.12.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001257 стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України - задовольнити.

Продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, без визначення розміру застави до 22.06.2025.

Строк дії ухвали визначити до 23 год. 59 хв. 22.06.2025.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора в даному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1