Провадження № 1-кп/932/690/24
Справа № 233/2991/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року Шевченківський районний суд міста Дніпра

у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпро, обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0000924, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Коломия Івано-Франківської області, громадянина України, із професійно-технічною освітою, одруженого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, радіотелефоніства 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , сержанта, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська перебуває обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0000924 відносно ОСОБА_5 за ч.4 ст.402 КК України.

Під час судового засідання прокурор вважав за доцільне продовжити відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти строком на 60 днів без визначення альтернативного запобіжного заходу у виді застави на підставі п.1, 3, 4, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, так як обвинувачений може переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності, впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню, а також продовжити вчинювати нові кримінальні правопорушення.

Обвинувачений просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора та змінити йому запобіжний захід на особисте зобов`язання, чи домашній арешт в нічний час, з урахуванням того, що відсутні достатні та вагомі докази наявності ризиків заявлених прокурором. Його справа слухається в другому провадженні вже понад один рік. Однак, заявляючи дане клопотання прокурор не довів та не обґрунтував свої доводи щодо продовження тримання під вартою і при цьому не врахував, відповідно до КПК України, його вік, стан здоров`я, характеристики, соціальні зв`язки та інші.

Захисник - адвокат ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, оскільки докази на підтвердження перешкоджання та переховування прокурором не наведені. Щодо свідків, то на даному етапі прокурор заявляє про необхідність надання йому часу для визначення цих осіб.

Вислухавши учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою в умовах гауптвахти обвинуваченому ОСОБА_5 строком на 60 днів, суд, вислухавши думку учасників судового процесу, приходить до висновку щодо доцільності продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти.

Так, станом на 03 червня 2025 року, строк тримання під вартою в умовах гауптвахти обвинуваченого ОСОБА_5 спливає, судовий розгляд по справі триває, докази в повному обсязі не досліджені, свідки не допитані.

При цьому, ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст. 402 КК України, за яке передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі, а отже усвідомлюючи відповідальність, яка йому загрожує у випадку доведеності його вини, існує реальний ризик того, що ОСОБА_5 може переховуватися від суду, чим перешкоджатиме кримінальному провадженню.

Також, судом враховано й те, що обвинувачений зареєстрований за межами міста Дніпра, що також дає обґрунтовану підставу вважати наявність ризику, що ОСОБА_5 може без перешкод залишити місце мешкання з метою ухилення від суду, тим самим перешкоджати розгляду справи.

Крім того, враховуючи стадію судового провадження, коли судовий розгляд справи триває, свідки не допитані, існує висока вірогідність вчинення з боку обвинуваченого ОСОБА_5 впливу на свідків, місце перебування яких йому відоме, у зв`язку із чим підстави для зміни йому запобіжного заходу також відсутні.

При цьому, обвинувачений є військовослужбовцем та маючи певну підтримку серед інших військовослужбовців може вжити заходів самостійно або через інших осіб до знищення документів, що мають значення для кримінального провадження, а тому суд вважає наявний ризик передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, при вирішенні питання доцільності продовження строку тримання під вартою в умовах гауптвахти, суд, враховує дані про особу обвинуваченого, характер та обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, яке свідчить про відсутність у ОСОБА_5 стримуючих факторів від вчинення інших кримінальних правопорушень, а також дає суду обґрунтовану підставу вважати наявність ризику вчинення останнім інших кримінальних правопорушень.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд, приймає до уваги, що хоча і тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Суд враховує характер кримінального правопорушення вчиненого обвинуваченим, яке має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства та те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, що в даному випадку виправдовує тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою в умовах гауптвахти і застосування саме такого запобіжного заходу у цьому випадку буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу.

Доводи сторони захисту про недоведеність ризиків та їх необґрунтованість, судом не приймаються.

Так, ризики вчинення обвинуваченим дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. При цьому, чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що обвинувачений обов`язково здійснюватиме такі дії. Однак суду необхідно встановити, чи обвинувачений наразі має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України однією з підстав для продовження строку тримання під вартою особи є наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Таким чином, враховуючи наведене, судом встановлено об`єктивне існування обставин, які виправдовують подальше тримання під вартою в умовах гауптвахти ОСОБА_5 та наявність обґрунтованих ризиків, а будь-яких об`єктивних даних, які б безумовно свідчили про зміну або відсутність обставин для зміни обвинуваченому запобіжного заходу стороною захисту не наведено.

Посилання сторони захисту, що обвинувачений ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки, суд не може розцінювати як підставу відмови у задоволенні клопотання, так як вищезазначені обставини існували до і на момент вчинення інкримінованого злочину та жодним чином не виступили стримуючим фактором в поведінці ОСОБА_5 .

Доводи обвинуваченого щодо тривалості перебування під вартою як підстава зміни запобіжного заходу, судом не приймається, оскільки дана справа тривалий час перебувала в проваджені Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області, після зміни територіальної підсудності дана справа передана до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська, де лише 28.10.2024 року відбувся автоматизований розподіл справи.

Також суд враховує, що наразі на території України введений воєнний стан, що суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень та якісно погіршує криміногенну обстановку, а відтак застосування більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі особисте зобов`язання чи домашнього арешту, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Крім того, зміст ч. 4 ст. 183 КПК України не містить категоричної заборони визначення розміру застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ч.4 ст. 402 КК України, в скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_5 , покладає вирішення цього питання на суд, наділяючи його правом як визначати розмір застави у такому кримінальному провадженні, так і не визначати.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ухвали Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 24.09.2024 року ОСОБА_5 визначено суму застави у розмірі 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 грн. 00 коп.

Суд вважає, що вказаний розмір раніше визначеної застави обвинуваченому ОСОБА_5 відповідає обставинам інкримінованого кримінального правопорушення, даним про його особу, і є достатньою мірою гарантування виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а тому суд вважає за необхідне залишити розмір застави без змін.

На підставі викладеного, суд, вважає доцільним продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти строком на 60 днів та відмовити у задоволенні клопотання сторони захисту.

Керуючись ст.ст. 177-178, 183, 194, 196-197, 331, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 строком на 60 днів стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Продовжити застосування щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 строком на 60 днів, тобто до 01 серпня 2025 року, включно.

Розмір раніше визначеної застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, 00 копійок - залишити без змін.

Відмовити у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на домашній арешт в нічний час або особисте зобов`язання.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: прибувати до суду за першим викликом; не відлучатись з місця свого перебування без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання, утримуватися від спілкування зі свідками по даному кримінальному провадженню з приводу обставин кримінального провадження.

Визначити строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави 2 (два) місяці з дня її внесення.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених на них обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду в установлений Законом строк.

Головуючий суддя ОСОБА_1