ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/9721/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/134/25 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - запобіжний захід
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2025 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

прокурора ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тернопільського апеляційного суду матеріали кримінального провадження №11-сс/817/134/25 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 травня 2025 року про продовження щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 травня 2025 року клопотання слідчого, погоджене прокурором про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 задоволено частково, продовжено його строк тримання під вартою підозрюваного до 25.06.2025.

Не погоджуючись із рішенням слідчого судді захисник підозрюваного ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та змінити обраний запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю, посилаючись на те, що заявлені у клопотанні ризики не доведено.

Мотивує також скаргу тим, що слідчий суддя, продовжуючи строк тримання під вартою ОСОБА_6 , не надав належної правової оцінки аргументам сторони захисту та допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, зокрема ст.ст. 177, 178, 183, 194, 196 КПК України, а також ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вважає, що рішення про подальше тримання під вартою прийняте без наведення конкретних доказів, які б підтверджували наявність реальних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а посилання на «реальну можливість» переховування, впливу на свідків чи вчинення нового злочину є необґрунтованим та суперечить практиці ЄСПЛ (наводить рішення у справі «Корбан проти України»).

Зазначає, що у матеріалах клопотання про продовження строку тримання під вартою відсутні процесуальні докази, які б підтверджували реальні наміри підозрюваного переховуватись, впливати на свідків чи вчинити інше кримінальне правопорушення. Вказані лише загальні міркування, пов`язані з тяжкістю інкримінованого злочину та непрацевлаштованістю особи.

Звертає увагу на те, що підозрюваний не є організатором злочинної діяльності, не мав керівної ролі, виконував лише технічні вказівки іншої особи, що, на думку сторони захисту, зменшує ймовірність повторного вчинення правопорушення, і тому підстава тримати його під вартою як винятковий запобіжний захід відсутня.

Вказує, що наявність у підозрюваного сталого місця проживання, міцних соціальних зв`язків, позитивна характеристика, відсутність судимостей, а також потреба доглядати за хворими батьками похилого віку повинні були враховуватись як обставини, що знижують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Вважає, що слідчий суддя безпідставно не визначив розмір застави, як альтернативи триманню під вартою, не обґрунтував неможливість застосування менш суворого запобіжного заходу, зокрема цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю, чим порушив приписи ч. 3 ст. 183 КПК України. Це, на думку апелянта, є надмірним втручанням у право на свободу та особисту недоторканість ОСОБА_6 .

Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу з мотивів у ній викладених та прокурора, який щодо задоволення апеляційної скарги заперечив, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних міркувань.

Як вбачається із матеріалів справи, СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України.

26.01.2025р. ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні, пересиланні з метою збуту та збуті наркотичних засобів, психотропних речовин та особливо небезпечних психотропних речовин у складі організованої групи.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27.01.2025 відносно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24.03.2025.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.03.2025 у справі №607/5492/25 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до 4 місяців.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 березня 2025 року, продовжено щодо підозрюваного ОСОБА_6 , строк тримання під вартою до 23 год. 59 хв. 18.05.2025.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.05.2025 відносно підозрюваного ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23 год. 59 хв. 25.06.2025.

Колегія суддів вважає правильним висновок слідчого судді про те, що наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, підтверджують наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, при цьому виходив з даних, які містяться у наданих ограном досудовго розслідуваня та досліджених у судовому засідання доказів, які навів в ухвалі.

Як вірно встановлено слідчим суддею, на даний час не зменшилися та продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, що зумовлено підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, яке є особливо тяжким злочином, та у випадку визнання винним, йому загрожує безальтернативне покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, окрім цього, він є жителем іншої області, не має офіційного місця роботи та в умовах воєнного стану може виїхати на непідконтрольну державним органам України територію і таким чином переховуватись від органів досудового розслідування та суду, відповідно уникнути відповідальності за можливе вчинення кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, який підтверджується тим, що ОСОБА_6 перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, в зв`язку з тим, що доказове значення у кримінальному провадженні матимуть показання свідків, які будуть надані останніми безпосередньо під час судового розгляду у судовому засіданні, а не надані ними в ході досудового розслідування, тому з метою зміни свідками своїх показань на користь підозрюваного, відмови від дачі показань останній може впливати на вказаних осіб у незаконний спосіб та на інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні з метою ненадання ними показів чи надання показів в його користь; вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема пов`язане з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, що є доведеним стороною обвинувачення, слідча суддя врахувала те, що кримінальне правопорушення, вчинення якого інкримінується ОСОБА_6 , вчинялося ним з метою отримання прибутку, тому, не будучи офіційно працевлаштованим, в подальшому він може вчиняти інші кримінальні правопорушення, пов`язані з незаконним збутом наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів з метою особистого збагачення.

Посилання захисника на недоведення прокурором продовження існування вказаних ризиків та продовження їх існування, колегія суддів вважає необґрунтованими з вищенаведених мотивів. Окрім того, враховує що ризики є наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій та за відсутності доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, за умови існування доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваним та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Тобто в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 199 КПК України слідчий суддя навів обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про продовження строку тримання під вартою, оскільки не проведено значний обсяг слідчих та процесуальних дій, існування яких не обов`язково повинно бути зумовлене тим, що підозрюваний може перешкоджати досудовому розслідуванню.

Колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді відповідає практиці Європейського Суду з прав людини щодо забезпечення судовим рішенням не тільки прав підозрюваного, визначених ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а й високих стандартів охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Також слідчий суддя з урахуванням особи підозрюваного, наявних ризиків, обставин вчинення кримінального правопорушення, вірно не визначив розмір застави, оскільки відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України це є його правом. При цьому колегія суддів виходить з того що ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні вказаного злочину у складі організованої групи, яка діяла у 5 областях України на протязі тривалого терміну часу - більше двох років на займалась збутом в особливо великих розмірах особливо небезпечних психотропних речовин та як зазначив прокурор у судовому засіданні органом досудового розслідування зібрані докази та готується для пред`явлення додаткова підозра ОСОБА_6 , а тому на даному етапі з врахуванням суворості покарання яке йому загрожує та його безальтернативності наявні підстави для того щобд не визначати розмір застави.

Таким чином, відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи зможуть забезпечити належну поведінку підозрюваного, з огляду на що колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді, щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки прокурор в повному обсязі довів суду обставини, які виправдовують обмеження права підозрюваного на свободу, оскільки обумовлені суспільною необхідністю, є пропорційними та обґрунтованими щодо обмеження конституційних прав і свобод підозрюваного.

Твердження захисника про те, що єдиний свідок ОСОБА_9 співпрацює з правоохоронними органами на конфіденційній основі, а його анкетні дані змінено, можливість впливу на нього з боку підозрюваного виключено, колегія суддів оцінює критично, оскільки сам факт того, що анкетні дані свідка змінено, не є достатньою підставою для спростування ризику можливого впливу ОСОБА_6 на нього або на інших підозрюваних та не усуває ризику спроби змінити показання інших осіб або погодити з ними позицію щодо обставин кримінального правопорушення.

Доводи апелянта щодо недоведення прокурором неможливості застосування до його підзахисного більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів вважає необґрунтованими з огляду на підозру у скоєнні ним особливо тяжкого злочину, його підвищену суспільну небезпеку, багатоепізодність, а також його ролі у виконанні вказівок та доручень, що полягали у виконанні роботи щодо отримання, фасування, пересилання наркотичних речовин та збуту через канал « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в месенджері «Telegram».

Наявність у ОСОБА_6 постійного місця проживання, проживання разом із батьками похилого віку та відсутність судимостей не є достатніми стримуючими факторами для запобігання настанню існуючих ризиків, окрім того, під час обшуку за місцем його проживання слідчим було вилучено великий обсяг особливо небезпечних психотропних речовин.

Перевіряючи доводи захисника про те, що можливість настання ризику впливу на свідків може бути вичерпаною обранням запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю, колегія суддів вважає їх такими що не заслуговують на увагу з огляду на те, що такий засіб контролю лише фіксує місцезнаходження особи, але не унеможливлює її комунікацію з третіми особами, зокрема, через електронні засоби зв`язку або месенджери.

Тому приходить до висновку, що підстави для задоволення апеляційної скарги захисника підозрюваного та скасування оскаржуваної ухвали щодо ОСОБА_6 відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 травня 2025 року про продовження щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, - без змін.

Ухвала апеляційного суду відповідно до визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді