Провадження № 1-кс/127/8439/25
У Х В А Л А

Іменем України

30 червня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ,

підозрюваного: ОСОБА_4 ,

захисника: адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ясенки, Липовецького району Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 365-2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_6 27.06.2025 звернулась до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , щодо підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що слідчими четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, за процесуального керівництва Вінницької обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000026, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.01.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 355-2, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 209 КК України.

В межах даного кримінального провадження ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 365-2 КК України.

Підставами для застосування до ОСОБА_4 заходу у вигляді домашнього арешту є обставини, які свідчать про наявність ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що в ході застосування більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищувати, ховати або спотворювати речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому, з метою забезпечення кримінального провадження та виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного, слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до суду з вищевказаним клопотанням та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний період доби.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання, посилаючись на необгрунтованість повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень та відсутність будь-яких ризиків.

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження №0000026, заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, з огляду на таке

Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з частиною першою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої та частини другої статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Як вбачається з матеріалів справи, слідчими четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, за процесуального керівництва Вінницької обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000026, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.01.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 355-2, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 209 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється в тому, що він зловживаючи своїми повноваженнями, здійснюючи професійну діяльність державного реєстратора, пов`язану з наданням публічних послуг, з метою отримання неправомірної вигоди, діючи в інтересах інших осіб, неправомірно використав надані йому повноваження, внаслідок чого будівлі, що розташовані за адресою: Вінницька обл., м. Вінниця, вул. Черняховського, 179, вибули з володіння територіальної громади м. Вінниці в особі Вінницької міської ради.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 наказом начальника комунального підприємства «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» № 60-к від 24.05.2016 призначено на посаду державного реєстратора КП «ВООБТІ» .

Відповідно до п. 2.5 Розділу ІІ Посадової інструкції державного реєстратора об`єктів нерухомого майна бюро технічної інвентаризації державний реєстратор приймає для державної реєстрації речових прав документи, які відповідають вимогам, встановленим законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»

Відповідно до п. 2.11. Посадової інструкції державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:

- відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»);

- відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень;

- відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах;

- наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»;

- наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов`язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Відповідно до п. 2.12 Посадової інструкції державний реєстратор перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення;

Відповідно до п. 2.13. Посадової інструкції державний реєстратор під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію/довідки, копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних інформаційних систем, документів та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником.

Відповідно до абзацу першого пункту 3 частини третьої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції Закону № 1666-VIII від 06.10.2016) державний реєстратор під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону розгляд заяви про державну реєстрацію прав може бути зупинено державним реєстратором виключно у таких випадках: подання документів для державної реєстрації прав не в повному обсязі, передбаченому законодавством; неподання заявником чи неотримання державним реєстратором у порядку, визначеному цим Законом, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем в електронній формі чи документів із паперових носіїв інформації, що містять відомості про зареєстровані речові права до 1 січня 2013 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 Закону державний реєстратор у строк, встановлений для державної реєстрації прав, приймає рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та невідкладно повідомляє про це заявника.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону підставами для відмови в державній реєстрації прав є: 1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; 3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; 4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; 5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; 6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; 7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав; 9) документи подано до неналежного суб`єкта державної реєстрації прав, нотаріуса; 10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі; 11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав; 12) заявник звернувся із заявою про державну реєстрацію права власності щодо майна, що відповідно до поданих для такої реєстрації документів відчужено особою, яка на момент проведення такої реєстрації внесена до Єдиного реєстру боржників, у тому числі за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці.

ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді державного реєстратора, зловживаючи своїми повноваженнями, здійснюючи професійну діяльність, пов`язану з наданням публічних послуг, з метою отримання неправомірної вигоди, діючи в інтересах інших осіб, неправомірно використав надані йому повноваження за наступних обставин.

ОСОБА_4 , свідомо та умисно сприяв вчиненню його знайомій ОСОБА_7 , кримінального правопорушення пов`язаного з шахрайським заволодінням чужим майном, тим самим був пособником у вчиненні даного злочину.

Так, ОСОБА_7 , з метою реалізації свого злочинного умислу, у невстановлений слідством спосіб, час та місці отримала завідомо підроблені офіційні документи - договір купівлі продажу від 03 березня 1995 року, укладений між Управлінням капітального будівництва «Дністрогесбуд» в особі начальника Сабарівської дільниці ОСОБА_8 (Продавець) та БКП «Гребля» ЛТД в особі заступника директора ОСОБА_9 (Покупець) відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця списаний аварійний будинок розміром 27,33х11,06, господарську будівлю/гараж-сарай, розміром 18,63х12,81, комору розміром 4,07х3,04 розташованих по вул. Черняхівського, 179 у м. Вінниці на території Сабарівської дільниці Управління капітального будівництва «Дністрогесбуд» на земельній ділянці площею 4455 м.кв. та акт приймання-передачі від 03 березня 1995 року відповідно до якого Продавець передав зазначені об`єкти нерухомості а Покупець - прийняв.

В подальшому, у невстановлений досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 31.07.2017, ОСОБА_7 прибула до державного комунального підприємства «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» ОСОБА_4 , та маючи умисел на використання завідомо підробленого документу, достовірно знаючи і усвідомлюючи, що договір купівлі продажу від 03 березня 1995 року, укладений між Управлінням капітального будівництва «Дністрогесбуд» в особі начальника Сабарівської дільниці ОСОБА_8 (Продавець) та БКП «Гребля» ЛТД в особі заступника директора ОСОБА_9 (Покупець) та акт приймання-передачі від 03 березня 1995 року є підробленими та містять неправдиві відомості, надала державному реєстратору ОСОБА_4 зазначені документи, а також технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_3 , з метою оформлення права власності на будівлі, що розташовані за адресою АДРЕСА_3 .

В свою чергу, ОСОБА_4 , отримавши зазначені документи, усвідомлюючи що ОСОБА_7 надано йому для реєстрації документи, що посвідчують права, які виникли до 01 січня 2013 року, умисно, зловживаючи своїми повноваженнями державного реєстратора, в порушення абзацу першого пункту 3 частини третьої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції Закону № 1666-VIII від 06.10.2016) та п. 2.12. Розділу ІІ Посадової інструкції державного реєстратора об`єктів нерухомого майна не запитав від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, сформував заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та, у подальшому, 31.07.2017 о 12 годині 44 хвилини здійснив реєстраційні дії та вніс відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно про право приватної власності за ТОВ БКП «СТРОЙМОНТАЖ ЛТД» на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 506,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 .

Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_4 будівлі за адресою: АДРЕСА_3 , незаконно вибули з комунальної власності Вінницької територіальної громади, чим завдано шкоди Територіальній громаді міста Вінниця в особі Вінницької міської ради на загальну суму 2 220 328,00 грн. (два мільйони двісті двадцять тисяч триста двадцять вісім гривень 00 копійок), що станом на момент вчинення злочину, у 2 775 разів перевищувало неоподаткований мінімум доходів громадян та відповідно до п. 4 примітки до ст. 185 КК України становить особливо великі розміри.

Крім того, у невстановлений досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 31.07.2017, ОСОБА_7 прибула до державного комунального підприємства «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» ОСОБА_4 , та маючи умисел на використання завідомо підробленого документу, достовірно знаючи і усвідомлюючи, що договір купівлі продажу від 03 березня 1995 року, укладений між Управлінням капітального будівництва «Дністрогесбуд» в особі начальника Сабарівської дільниці ОСОБА_8 (Продавець) та БКП «Гребля» ЛТД в особі заступника директора ОСОБА_9 (Покупець) та акт приймання-передачі від 03 березня 1995 року є підробленими та містять неправдиві відомості, надала державному реєстратору ОСОБА_4 зазначені документи, а також технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_3 , з метою оформлення права власності на будівлі, що розташовані за адресою: АДРЕСА_3 .

В свою чергу, ОСОБА_4 , отримавши зазначені документи, усвідомлюючи що ОСОБА_7 надано йому для реєстрації документи, що посвідчують права, які виникли до 01 січня 2013 року, умисно, зловживаючи своїми повноваженнями державного реєстратора, з метою отримання неправомірної вигоди, в порушення абзацу першого пункту 3 частини третьої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції Закону № 1666-VIII від 06.10.2016) та п. 2.12. Розділу ІІ Посадової інструкції державного реєстратора об`єктів нерухомого майна не запитав від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, сформував заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та, у подальшому, 31.07.2017 о 12 годині 44 хвилини здійснив реєстраційні дії та вніс відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно про право приватної власності за ТОВ БКП «СТРОЙМОНТАЖ ЛТД» на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 506,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 .

Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_4 будівлі за адресою: АДРЕСА_3 , незаконно вибули з комунальної власності Вінницької територіальної громади, чим завдано шкоди Територіальній громаді міста Вінниця в особі Вінницької міської ради, згідно судової оціночно-будівельної експертизи, на загальну суму 2 220 328,00 грн. (два мільйони двісті двадцять тисяч триста двадцять вісім гривень 00 копійок), що станом на момент вчинення злочину, у 2 775 разів перевищувало неоподаткований мінімум доходів громадян та відповідно до п. 4 примітки до ст. 364 КК України є тяжкими наслідками.

26 червня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190 КК України, тобто пособництво у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене в особливо великих розмірах;

- ч. 3 ст. 365-2 КК України, тобто зловживання своїми повноваженнями державним реєстратором з метою отримання неправомірної вигоди, що спричинило тяжкі наслідки.

Проаналізувавши зміст клопотання про застосування запобіжного заходу, а також доданих до клопотання доказів, а саме витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000026 від 21.01.2023; протоколів допитів свідків; повідомлення про підозру від 26.06.2025; інших матеріалів кримінального провадження в їх сукупності; пояснень наданих в судовому засіданні підозрюваним, слідчий суддя дійшов висновку, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 365-2 КК України обґрунтована.

При розгляді клопотання слідчого, слідчим суддею врахована позиція Європейського суду з прав людини - рішення «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, заява №42310/04, п. 175, ECHR 2011, відповідно до якого «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.90).

Однак, прокурором в ході розгляду даного клопотання не доведено, що вказані обставини є достатніми для переконання, що більш м`який запобіжний захід не може запобігти зазначеним ризикам, оскільки ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків, працює поліцейським, в ході чого є необхідність у його залученні до чергувань, в тому числі в нічну пору доби.

Відповідно до статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються такі обставини: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судимий, одружений, працює поліцейським.

На даний час ОСОБА_4 оголошену про підозру у вчиненні тяжких злочинів (ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 365-2 КК України), за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років та від п`яти до восьми років, відповідно.

Однак, на думку суду сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під домашнім арештом.

Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу на те, що подія даних кримінальних правопорушень мала місце ще у 2017 році, а розгляд вказаного клопотання здійснюється 30 червня 2025 року (тобто зі спливом майже дев`яти років), при цьому підозрюваний, не будучи затриманим в порядку ст. 208 КПК України, самостійно з`явився на розгляд вказаного клопотання, що свідчить про зменшення ризиків, які, можливо, існували на час вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на зазначене, беручи до уваги те, що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений, працює працівником правоохоронного органу, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, в нічну пору доби.

Згідно з частиною першою статті 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України.

З огляду на вказане, суд, враховуючи вимоги статті 179 КПК України, вважає за необхідне застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на неї обов`язків, передбачених статтею 194 КПК України, оскільки даний запобіжний захід зможе запобігти ризикам зазначеним у статті 177 КПК України.

Відповідно до частини п`ятої статті 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю

З огляду на встановлені судом обставини кримінального правопорушення та особу підозрюваного слідчий суддя дійшов висновку про необхідність покладення на ОСОБА_4 наступних обов`язків:

- прибувати на виклики до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- утриматись від спілкування із особами, які являються свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Посилання захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 з приводу необгрунтованості, на її думку, повідомленої ОСОБА_4 підозри, то такі посилання судом до уваги не приймаються, з огляду на таке.

За змістом повідомлення ОСОБА_4 від 26 червня 2025 року про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 - 4 ст. 190, ч. 3 ст. 365-2 КК України слідує, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється підозрюється в тому, що він зловживаючи своїми повноваженнями, здійснюючи професійну діяльність державного реєстратора, пов`язану з наданням публічних послуг, з метою отримання неправомірної вигоди, діючи в інтересах інших осіб, неправомірно використав надані йому повноваження, внаслідок чого будівлі, що розташовані за адресою: Вінницька обл., м. Вінниця, вул. Черняховського, 179, вибули з володіння територіальної громади м. Вінниці в особі Вінницької міської ради.

На переконання слідчого судді, дані, що містяться у наданих до суду копіях кримінального провадження №0000026, можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_4 , міг вчинити кримінальні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 27 - 4 ст. 190, ч. 3 ст. 365-2 КК України, та виправдовують подальше розслідування.

В той же час, всі заперечення сторони захисту з цього приводу вказують тільки на необхідність перевірки та/або уточнення певних обставин версії сторони обвинувачення, можливу необхідність проведення додаткових слідчих та процесуальних дій, проведення експертних досліджень тощо, але не спростовують того, що наразі достатньо даних, які виправдовують подальше розслідування.

Як уже зазначалося, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому, правильність кваліфікації дій особи, так само як і наявність чи відсутність в її діях складу злочину вирішуються виключно вироком суду та не підлягають вирішенню на досудовому провадженні.

За таких обставин та висновків, питання про те, чи утворюють зазначені в підозрі події склад злочину та чи правильно вони кваліфіковані за ч. 5 ст. 27 - 4 ст. 190, ч. 3 ст. 365-2 КК України знаходиться за межами тих питань, які слідчий суддя вирішує на досудовому провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 179, 181, 186, 193, 196, 309, 372, 400 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволені клопотання старшого слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на два місяці, однак в межах строку досудового розслідування.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати на виклики до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- утриматись від спілкування із особами, які являються свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків покладених судом визначити до 04 серпня 2025 року (в межах строку досудового розслідування).

У разі не виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків зазначених у даній ухвалі до останнього може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницької апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя