УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2025 року

м. Київ

справа № 1-368/11

провадження № 51-6302 ск 18

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 17 травня 2023 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 23 квітня 2025 року.

Суть питання та встановлені судом обставини

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17 травня 2023 року, залишеною без зміни ухвалою Київського апеляційного суду від 23 квітня 2025 року, повернуто заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд вироку Печерського районного суду м. Києва від 29 січня 2013 року щодо нього за нововиявленими обставинами.

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 , у якій він не погоджувався з ухваленими щодо нього судовими рішеннями та порушував питання про їх перегляд у касаційному порядку.

Ухвалою колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 23 червня 2025 року касаційну скаргу засудженого на підставі ч. 1 ст. 429 КПК України залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам ст. 427 цього Кодексу та надано строк для усунення недоліків.

При цьому особа, яка подала касаційну скаргу, повідомлялась про те, що у разі невиконання вимог суду, скаргу їй буде повернуто.

Мотиви Суду

Перевіривши касаційну скаргу з доданими до неї матеріалами, Суд дійшов висновку, що скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, з огляду на таке.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

В ухвалі Верховного Суду від 23 червня 2025 року йшлося про те, що відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України в касаційній скарзі зазначається, серед іншого, обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.

Натомість засуджений у своїй касаційній скарзі не вказував конкретних порушень закону, допущених судами під час розгляду його заяви за нововиявленими обставинами з урахуванням того, що він оскаржував судові рішення, ухвалені в порядку Глави 34 КПК України, які відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України є підставами для їх скасування або зміни.

У межах наданого строку засуджений повторно звернувся до Суду з уточненою скаргою та доповненнями, проте недоліки, зазначені у попередній ухвалі, не усунув.

Обґрунтування касаційної скарги ОСОБА_4 , як і попереднього разу, зводиться до незгоди з судовими рішеннями, ухваленими по суті розгляду кримінального провадження щодо нього. Так, засуджений надає свою оцінку доказам, заперечує правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження та посилається на неповноту судового розгляду, що не є предметом розгляду суду касаційної інстанції, як з урахуванням положень ст. 433 КПК України, так і зважаючи на те, у даному випадку оскаржуються ухвали, постановлені у провадженні за нововиявленими обставинами в порядку статей 459 - 467 КПК України.

Разом з тим, засуджений вказуючи на незаконність і необґрунтованість ухвали Печерського районного суду м. Києва від 17 травня 2023 року та ухвали Київського апеляційного суду від 23 квітня 2025 року з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України, не наводить обґрунтування допущення судами таких порушень, які в силу ст. 412 КПК України є істотними та тягнуть за собою їх скасування, про що сформульовані вимоги касаційної скарги.

Відсутність у скарзі належного обґрунтування зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

З огляду на те, що засудженим ОСОБА_4 не були виконані вимоги попередньої ухвали, його касаційна скарга підлягає поверненню.

Відповідно до ч. 4 ст. 429 КПК України повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України, у межах строку на касаційне оскарження.

З цих підстав Суд, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, постановив:

Повернути ОСОБА_4 його касаційну скаргу на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 17 травня 2023 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 23 квітня 2025 року з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3