ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 151/247/20

Провадження № 11-кп/820/58/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора на вирок Чечельницького районного суду Вінницької області від 02 червня 2021 року у кримінальному провадженні №0000017, внесеномудо ЄРДР 09 січня 2019 року стосовно,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя в АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого лісничим Червоногребельського лісництва ДП "Чечельницьке лісове господарство" смт.Чечельник,

визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.368 ч.1 КК України та виправдано його в зв`язку з недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення,

в с т а н о в и л а:

Обставини, вчинення кримінального правопорушення, встановлені апеляційним судом.

ОСОБА_7 , будучи призначений на посаду лісничого Червоногребельського лісництва ДП "Чечельницьке лісове господарство" Вінницького обласного управління лісового та мисливського господарства згідно наказу №7 від 29.02.2016 року і відповідно до вимог п.1 ст.2 Закону України "Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів" та постанови Кабінету Міністрів України №976 від 16.09.2009 року, являється працівником правоохоронного органу та будучи, під розпис 01.03.2016 року ознайомленим із посадовою інструкцією лісничого ДП "Чечельницьке лісове господарство", згідно якої являється організатором лісогосподарського виробництва, і в своїй роботі керується вимогами законодавства по питанню розвитку лісового господарства, раціонального використання лісових ресурсів, охорони і захисту лісів, наказами і розпорядженнями вище стоячих лісогосподарських органів і адміністрацій лісгоспу та зобов`язаний забезпечувати ведення в лісництві установленої технічної документації, належний облік і достовірність представленої звітності, збереження товарно-матеріальних цінностей і грошових коштів, тобто будучи ознайомлений з вимогами діючого законодавства, а також усвідомлюючи порядок проведення лісозаготівельних робіт та порядок обліку заготовленої лісопродукції, ОСОБА_7 , діючи умисно, в інтересах ОСОБА_9 (матеріали відносно якого виділені в окреме кримінальне провадження за №0000556 від 21.05.2020р.), з метою отримання неправомірної вигоди для себе, вирішив продати останньому пиловник дубовий 3 сорту та пиловник ясеневий 3 сорту, які були заготовлені у 35 кварталі 4 виділу Червоногребельського лісництва, без постановки його на облік, за заниженою ціною, за наступних обставин.

Так, відповідно до рапортів про рух деревини, у 35 кварталі 4 виділу та 47 кварталі 4 виділу Червоногребельського лісництва, протягом січня-березня 2018 року проводилися рубки, під час яких була заготовлена лісопродукція, а саме: дрова паливні, пиловник дубовий 1-3 сорту, пиловник ясеневий 3 сорту, технічна сировина для ВПМ.

Під час телефонної розмови 26.03.2018 року ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою отримання неправомірної вигоди для себе, висловив пропозицію ОСОБА_9 (матеріали відносно якого виділені в окреме кримінальне провадження за №0000556 від 21.05.2020р.), продати йому за грошові кошти, без укладення будь-яких договорів, заготовлений у Червоногребельському лісництві, пиловник дубовий 3 сорту за ціною 3500 гривень за 1 кубічний метр та пиловник ясеневий 3 сорту, за ціною 2000 гривень за 1 кубічний метр, на що останній погодився, через значно занижену ціну.

При цьому, ОСОБА_7 , будучи службовою особою, усвідомлював, що відповідно до п.п.1.2-1.5 Наказу Державного комітету лісового господарства України №42 від 19.02.2007 "Щодо вдосконалення механізму з продажу необробленої деревини", реалізація необробленої деревини всіма постійними лісокористувачами здійснюється через аукціони з продажу необробленої деревини на біржі, а не реалізована на товарних біржах необроблена деревина реалізується підприємствами - постійними лісокористувачами по прямих договорах за цінами, не нижчими від тих, що склались на останньому аукціоні, а тому жодних правових підстав у ОСОБА_9 (матеріали відносно якого виділені в окреме кримінальне провадження за №0000556 від 21.05.2020р.) для придбання даної лісопродукції не має.

Реалізовуючи вище вказаний злочинний умисел спрямований на незаконне збагачення, ОСОБА_7 , будучи службовою особою, діючи в інтересах ОСОБА_9 (матеріали відносно якого виділені в окреме кримінальне провадження за №0000556 від 21.05.2020р.) відповідно до попередніх домовленостей між останніми, частину заготовленої лісопродукції у 35 кварталі 4 виділу Червоногребельського лісництва, а саме: пиловник дубовий 3 сорту в кількості 68 одиниць, загальним об`ємом 15,024 метри кубічних та пиловник ясеневий 3 сорту в кількості 13 одиниць, загальним об`ємом 3,582 метри кубічних, вирішив не обліковувати, для його подальшого безперешкодного продажу ОСОБА_9 (матеріали відносно якого виділені в окреме кримінальне провадження за №0000556 від 21.05.2020р.).

У подальшому, ОСОБА_9 (матеріали відносно якого виділені в окреме кримінальне провадження за №0000556 від 21.05.2020р.), діючи умисно, з метою отримання матеріальної вигоди для себе при придбанні лісопродукції, 17.04.2018 року о 18 годині 30 хвилин, під час телефонної розмови висловив ОСОБА_7 , як службовій особі, а саме: лісничому Червоногребельського лісництва, пропозицію надати йому в якості неправомірної вигоди, грошові кошти в сумі 5000 гривень, шляхом переказу їх на вказаний ОСОБА_7 номер банківського рахунку, за можливість придбання саме даної деревини за заниженою ціною та без укладання договорів.

У свій час, ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи, що він є службовою особою, прийняв пропозицію ОСОБА_9 (матеріали відносно якого виділені в окреме кримінальне провадження за №0000556 від 21.05.2020р.) про надання йому в якості неправомірної вигоди грошових коштів в сумі 5000 гривень, за продаж останньому не облікованої, вище вказаної деревини та під час телефонної розмови 17.04.2018 року о 18 годині 45 хвилин повідомив ОСОБА_9 (матеріали відносно якого виділені в окреме кримінальне провадження за №0000556 від 21.05.2020р.) номер банківського рахунку № НОМЕР_1 , який належить його дружині ОСОБА_10 ..

Після цього, ОСОБА_9 (матеріали відносно якого виділені в окреме кримінальне провадження за №0000556 від 21.05.2020) реалізуючи свій злочинний умисел, 17.04.2018 року о 19 годині 05 хвилин, через термінал самообслуговування №206321, який розташований в м.Бершадь по вул.Леніна,3, Вінницької області, особисто перерахував на вказаний ОСОБА_7 банківський рахунок № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 5000 гривень, в якості неправомірної вигоди.

У подальшому, ОСОБА_7 відповідно до попередніх домовленостей із ОСОБА_9 (матеріали відносно якого виділені в окреме кримінальне провадження за №0000556 від 21.05.2020р.) усвідомлюючи незаконність продажу не облікованого пиловника дубового та ясеневого ОСОБА_9 (матеріали відносно якого виділені в окреме кримінальне провадження за №0000556 від 21.05.2020р.) самостійно знайшов водія ОСОБА_11 , на автомобіль якого марки "Маз" реєстраційний номер НОМЕР_2 , з напівпричепом реєстраційний номер НОМЕР_3 та шляхом надання відповідних вказівок під своїм наглядом, силами співробітників і техніки Червоногребельського лісництва, 17.04.2018 року загрузив пиловник дубовий 3 сорту в кількості 68 одиниць, загальним об`ємом 15,024 метри кубічних та пиловник ясеневий 3 сорту в кількості 13 одиниць, загальним об`ємом 3,582 метри кубічних.

Для можливості прихованого перевезення даної необлікованої деревини, із місця її загрузки в с.Червона Гребля, Чечельницького району, Вінницької області до м.Бершадь Вінницької області, ОСОБА_7 18.04.2018 року, через касу Червоногребельського лісництва, оформив придбання технічної сировини, для ВПМ об`ємом 14,880 метри кубічних та пиловник ясеневий 3 сорту об`ємом 4,310 метри кубічних, загальною вартістю 27 276 гривень 24 копійки, які фактично ОСОБА_12 та ОСОБА_13 не купували та він їм не поставлявся. Після цього, ОСОБА_7 за допомогою кишенькового персонального комп`ютера вніс до Єдиної державної системи електронного обліку деревини відповідні відомості та видав відповідні ТТН-ліс ВНА №812351 від 18.04.2018 року, ВНА №812352 від 18.04.2018 року та ВНА №812353 від 18.04.2018 року, примірник яких передав водію ОСОБА_11 .

ОСОБА_11 відповідно до попередніх домовленостей із ОСОБА_7 , 19.04.2018 року перевіз вищевказаний пиловник дубовий 3 сорту, загальним об`ємом 15,024 метри кубічних та пиловник ясеневий 3 сорту, загальним об`ємом 3,582 метри кубічних до м.Бершадь Вінницької області, де передав його ОСОБА_9 (матеріали відносно якого виділені в окреме кримінальне провадження за №0000556 від 21.05.2020р).

За вище вказаний придбаний пиловник дубовий 3 сорту, загальним об`ємом 15,024 метри кубічних та пиловник ясеневий 3 сорту, загальним об`ємом 3,582 метри кубічних ОСОБА_9 (матеріали відносно якого виділені в окреме кримінальне провадження за №0000556 від 21.05.2020р.) близько 16 години 30 хвилин 18.04.2018 року передав особисто ОСОБА_7 в смт.Чечельнику Вінницької області грошові кошти в сумі 55000 гривень, окрім тих 5000 гривень, які він переказав на банківську картку в якості неправомірної вигоди 17.04.2018 року.

У подальшому, грошові кошти в сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень були зняті ОСОБА_7 із банківського рахунку своєї дружини ОСОБА_10 19.04.2018 року о 15 годині 09 хвилин у м. Кодима Одеської області.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведеної товарознавчої експертизи ринкова вартість лісопродукції відвантаженої ОСОБА_9 (матеріали відносно якого виділені в окреме кримінальне провадження за №0000556 від 21.05.2020) станом на 18.04.2018 року складала 140 930 гривень 74 копійки.

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст.368 ч.1 КК України, тобто одержання службовою особою, неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

За вироком суду, ОСОБА_7 було визнано невинуватим в пред`явленому обвинуваченні та виправдано за недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368 ч.1 КК України.

На обґрунтування свого рішення про виправдання ОСОБА_7 , суд першої інстанції зазначив, що стороною обвинувачення не надано доказів проведення рубки, обліку деревини, визначення гатунку та реалізації, що унеможливлює визначити, якого гатунку і в якій кількості була реалізована деревина, хоча сам факт реалізації не заперечується як стороною обвинувачення, так і стороною захисту.

Водночас судом першої інстанції встановлено, що не знайшло свого підтвердження й закупівля ОСОБА_9 деревини за значно заниженими цінами, а також не надано доказів того, що предметом купівлі-продажу між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 була деревина 3-го гатунку, а не технологічна. При цьому в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 та свідок ОСОБА_9 пояснювали, що деревина була технологічна, а не 3-го гатунку, як вказано у обвинуваченні.

Суд відкинув висновок товарознавчої експертизи № 3006/20-21 від 22 квітня 2020 року, відповідно до якого ринкова вартість лісопродукції, відвантаженої жителю м. Бершадь Вінницької області з франко-проміжного складу Червоногребельського лісництва ДП «Чечельницьке лісове господарство» ОСОБА_9 , станом на 18 квітня 2018 року складала 140 930 грн 75 коп. та зазначив, що цей доказ не підтверджує інкриміноване ОСОБА_7 обвинувачення, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні докази про продаж деревини дуба і ясена 3-го гатунку та документи, на підставі яких проводилася ця експертиза.

Також судом зазначено, що факт передачі ОСОБА_7 5000 гривень ОСОБА_9 , умисно, з метою отримання неправомірної вигоди, а саме купівлі деревини без укладення договору, за заниженою ціною, не знайшов свого підтвердження, оскільки ці кошти за показаннями обвинуваченого, свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_12 були передані ними шляхом їх внесення на картковий рахунок дружини ОСОБА_7 для оплати транспорту і деревини, а не для купівлі її за нижчою ціною, встановленою лісгоспом.

Крім того, надані стороною обвинувачення прибуткові касові ордери № 208, № 209, № 219 від 19 квітня 2018 року та 20 квітня 2018 року на суми 9900 грн., 8515,27 грн. і 741,74 грн., а також частину ксерокопії касової книги з 02 квітня по 28 вересня 2018 року, сторінки 57-58, де за № 207 та № № 208, 209, 219 зазначено надходження коштів від ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , суд дослідив і визнав недопустимими доказами в зв`язку з відсутністю даних про правові підстави їх вилучення та приєднання до матеріалів кримінального провадження відповідно до КПК України.

Також судом визнано недопустимими доказами протоколи про зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 14 листопада 2018 року та від 26 лютого 2019 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000467 від 27 жовтня 2017 року, оскільки вони були здійснені в результаті проведеної слідчої дії у вказаному кримінальному провадженню за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 191 ч. 3 КК України, а здобута в них інформація використана з порушенням вимог ст. 257 КПК України.

Разом з тим, у вироку зазначено, що стороною обвинувачення не надано суду ухвали слідчого судді про використання інформації, отриманої у кримінальному провадженні № 0000467 від 27.10.2017 року, відносно ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000017 від 09 січня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368 ч.1 КК України.

Також судом встановлено, що всі надані стороною обвинувачення докази, отримані при розслідуванні інших кримінальних проваджень і постанови про виділення кримінального провадження, яке розглядається судом, прокурором надано не було.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор, посилаючись на невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що потягло за собою безпідставне виправдання ОСОБА_7 у зв`язку з недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення, просить вирок Чечельницького районного суду Вінницької області від 02.06.2021 року скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368 ч.1 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 25 500 грн. з позбавленням права обіймати посади в лісогосподарських підприємствах на 3 роки.

Стягнути з ОСОБА_7 судові витрати на користь держави за проведення експертизи в сумі 1634,4 грн.

Стверджує, що суд безпідставно не врахував факт передачі ОСОБА_14 5000 грн. ОСОБА_7 , з метою отримання неправомірної вигоди, а саме купівлі деревини, без укладення договору за заниженою ціною, оскільки ці кошти, відповідно до показів обвинуваченого, свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , були передані ними, шляхом внесення даних коштів на картковий рахунок дружини ОСОБА_7 .

Зазначає, що суд також безпідставно не взяв до уваги висновок судового експерта за результатами проведення товарознавчої експертизи №3006/20-21 від 22.04.2020 року, посилаючись на те, що в матеріалах справи відсутні докази про продаж деревини дуба і ясена 3-го ґатунку та документи на підставі яких проводилась дана експертиза.

Вважає, що є помилковим посилання суду в тій частині, що не знайшли свого підтвердження обвинувачення ОСОБА_7 в тому, що він для можливості прихованого перевезення не облікованої деревини, із місця її загрузки, оформив придбання технічної сировини, загальною вартістю 27276,24 грн., які фактично ОСОБА_12 та ОСОБА_13 не купували та вона їм не поставлялася, після чого ОСОБА_7 вніс за допомогою кишенькового комп`ютера до Єдиної державної системи електронного обліку деревини відповідні відомості та видав товаро-транспортні накладні.

Крім того, на його думку, суд безпідставно визнав недопустимими доказами прибуткові касові ордери за № 208, 209, 219 від 19.04.2018 року та 20.04.2018 року на суми 9900 грн., 8515,27 грн. та 741,74 грн., а також частина ксерокопії касової книги з 02 квітня по 28 вересня 2018 року, де зазначено надходження коштів від ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , посилаючись лише на відсутність даних про правові підстави їх вилучення та приєднання до матеріалів провадження.

Також, вважає, що суд помилково визнав недопустимими доказами протоколи про зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 14 листопада 2018 року та від 26 лютого 2019 року по кримінальному провадженню внесеного до ЄРДР за №0000467 від 27.10.2017 року, так як вони були здійснені в результаті проведеної слідчої дії по вказаному кримінальному провадженню за ст. 191 ч.2 КК України, оскільки здобута в них інформація використана з порушенням вимог ст. 257 КПК України, при цьому не було надано ухвали слідчого судді про використання інформації в даному провадженні.

Враховуючи вказані обставини, вважає, що суд допустив вибірковість у оцінці досліджених доказів, надавши перевагу показанням обвинуваченого, не надав належну правову оцінку всім дослідженим доказам у їх сукупності та ухвалив невмотивований вирок відносно ОСОБА_7 , а докази обвинувачення відхилив без належного спростування.

На його думку, сторона обвинувачення в повному обсязі довела факт отримання ОСОБА_7 неправомірної вигоди у даному кримінальному провадженні.

Узагальнені доводи учасників апеляційного перегляду провадження.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні апеляційної інстанції заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності на підставі ст. 49 ч.1 п.3 КК України та закриття кримінального провадження №0000017, внесеномудо ЄРДР 09 січня 2019 року, яке підтримав і його захисник.

Правові наслідки звільнення від кримінальної відповідальності в порядку ст. 49 КПК України апеляційним судом роз`яснені та обвинуваченому ОСОБА_7 зрозумілі.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання сторони захисту, вважав, його таким, що відповідає вимогам кримінального закону.

Вислухавши учасників апеляційного перегляду провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду з посиланням на норми кримінального та процесуального закону.

Відповідно до вимог, встановлених ст. 370 КПК України, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Статтею 49 КК України передбачені підстави для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1)два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

У судовому засіданні колегією суддів встановлено, що ОСОБА_7 судом визнаний невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.368 ч.1 КК України та виправданий в зв`язку з недоведеністю вчинення ним даного кримінального правопорушення. Даний злочин

є нетяжким, інкриміновані ОСОБА_7 обставини відбулися 26 березня 2018 року, виправдувальний вирок суду відносно нього не набрав законної сили. Отже, на час апеляційного перегляду провадження минули строки давності притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності, передбачені ст. 49 ч.1 п. 3 КК України.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що ОСОБА_7 , ухилявся від досудового розслідування або суду або до закінчення, зазначених у ст.49 КК України, строків вчинив новий злочин, прокурором у судовому засіданні не наведено та колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст. 285 ч. 1 КПК особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Згідно з ст. 284 ч. 2 п. 1 КПК у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження. За правилами ст. 284 ч. 8 КПК закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій ч. 2 п. 1 цієї статті, не допускається лише у випадку, коли підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. У цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку. Положеннями ст. 286 ч. 4 КПК визначено, що, якщо під час судового розгляду сторона у кримінальному провадженні звернеться до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Отже, кримінально-процесуальний закон не пов`язує вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, у даному випадку на підставі ст. 49 КК України, з будь-якою стадією судового розгляду провадження, можливістю доведення з об`єктивних підстав вини особи у суді, заперечень проти цього інших учасників судового провадження та інших обставин.

Правилами ст. 288 ч. 3 КПК передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Отже, за змістом статей 284 - 288 КПК підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах. Наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів вважає, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про звільнення його від кримінальної відповідальності із закриттям кримінального провадження за ст. 368 ч.1 КК України на підставі ст. 49 ч.1 п.3 КК України за спливом строків давності відповідає положенням кримінального та процесуального закону та підлягає задоволенню.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Враховуючи судову практику, викладену в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду ВС від 12.09.22 року судові витрати по справі, пов`язані з проведенням судових експертиз, а саме товарознавчої експертизи №3006/20-21 в загальній сумі 1634,4 грн. згідно ст.124 КПК України, слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 284, 285, 404,405 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Вінницької обласної прокуратури задовольнити частково.

Вирок Чечельницького районного суду Вінницької області від 02 червня 2021 року, яким ОСОБА_7 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.368 ч.1 КК України та виправдано у зв`язку з недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення - скасувати.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження відносно нього за ст. 368 ч.1 КК України за спливом строку давності на підставі ст. 49 ч.1 п.3 КК України задовольнити.

Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ст.368 ч.1 КК України за спливом строку давності на підставі ст. 49 ч.1 п.3 КК України.

Кримінальне провадження №0000017, внесенедо ЄРДР 09 січня 2019 року, щодо ОСОБА_7 за ст. 368 ч.1 КК України закрити на підставі ст.284 ч.2 п.1 КПК України.

Речові докази: прозорий файл до якого упаковано блокнот зеленого кольору вилучений 20.08.2018 року під час обшуку автомобіля ОСОБА_7 , прозорий файл до якого упаковано блокнот, дві банківських картки, ТТН, квитанції до касового ордеру та чорнові записи вилучені 28.01.2019 року під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 , прозорий файл до якого упаковано утримувач від сім картки та чорнові записи вилучені 28.01.2019 року під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_12 та поліетиленовий пакет оранжевого кольору до якого упаковано два зошити вилучені 28.01.2019 року під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , які зберігаються в камері зберігання речових доказів ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, передати до Чечельницького районного суду Вінницької області для зберігання при матеріалах кримінального провадження №0000017 від 09 січня 2019 року.

Судові витрати за проведення експертизи №3006/20-21 у сумі 1634,4 грн. віднести на рахунок держави.

Ухвала суду набирає законної сили негайно та може бути оскаржена протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3