Справа 288/604/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2025 року . селище Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

старшого слідчого СВ - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Попільня Житомирської області клопотання старшого слідчого СВ Відділення поліції № 1 Житомирського районного управління поліції № 2 ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, внесене до ЄРДР в кримінальному провадженні за № 0000044 від 20.04.2025 року, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Попільня, Попільнянського району, Житомирської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою-спеціальною освітою, не працює, одружений, на утриманні має одну малолітню дитину, раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Відділення поліції № 1 Житомирського РУП № 2 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 звернулась до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Згідно наданого клопотання досудовим розслідуванням встановлено, що 20.04.2025 року близько 18 години 20 хвилин на території стадіону «Колос», який розташований за адресою: селище Попільня, вулиця Захисників України, 42, Попільнянської ТГ, Житомирського району, Житомирської області, між ОСОБА_5 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, та ОСОБА_7 на ґрунті раптово-виниклих особистих неприязних відносин стався словесний конфлікт. В ході конфлікту у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 з мотивів помсти.

Реалізуючи свій злочинний умисел, в зазначений день, близько 18 години 30 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи за вказаною адресою, в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті людини та бажаючи їх настання, наніс умисно один удар кулаком правої руки в область голови ОСОБА_7 внаслідок чого останній впав на асфальтоване покриття земельної ділянки обличчям догори. Після чого ОСОБА_5 продовжуючи свої злочинні дії умисно наніс один удар ногою в область голови ОСОБА_7 в напрямку зверху вниз, спричинивши тілесне ушкодження у вигляді дифузного аксонального ушкодження, закритої черепно-мозкової травми, які знаходиться у прямому причинному зв`язку із настанням смерті.

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 773 від 21.04.2025 року причиною смерті ОСОБА_7 є дифузне аксональне ушкодження, закрита черепно-мозкова травма.

Своїми умисними діями, які виразились в умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині - ОСОБА_7 , ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України.

За вказаним фактом 20 квітня 2025 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000044 за ч. 1 ст. 115 КК України.

У ході досудового розслідування 21 квітня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами:

- протоколом огляду місця події від 20.04.2025 року, в ході якого оглянуто територію стадіону «Колос», що розташований за адресою: вулиця Захисників України, 42 в селищі Попільня, Попільнянської ТГ, Житомирського району, Житомирської області, під час якого зафіксовано сліди вчинення злочину та вилучено речові докази;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , та протоколом проведення слідчого експерименту від 21.04.2025 року, в ході якого останній розповів про відомі йому обставини вчинення злочину ОСОБА_5 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , та протоколом проведення слідчого експерименту від 21.04.2025 року, в ході якого остання розповіла про відомі їй обставини вчинення злочину ОСОБА_5 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 20.04.2025 року, в ході якого останній розповів про відомі йому обставини вчинення злочину ОСОБА_5 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 21.04.2025 року, в ході якого остання розповіла про відомі їй обставини вчинення злочину ОСОБА_5 ;

- протоколом затримання ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину від 20.04.2025 року;

- показами потерпілої ОСОБА_12 , яка повідомила про відомі їй обставини вбивства її сина ОСОБА_7 від 21.04.2025 року.

З огляду на викладене є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 причетний до вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Враховуючи зазначене, існують достатні підстави вважати про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, так:

1. підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оскільки ніде не працює, проживає у цьому ж населеному пункті що і свідки, а саме в селищі Попільня, Житомирського району, Житомирської області, вчинений ним злочин, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років та підозрюваний усвідомлює міру покарання, яка йому загрожує, має слабкі соціальні зв`язки;

2. підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а саме на матір потерпілого - ОСОБА_12 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , щодо зміни показів даними свідками в ході досудового розслідування та судового розгляду, оскільки проживає фактично в цьому ж населеному пункті.

3. перешкоджати кримінальному правопорушенню іншим чином;

4. вчинити інше кримінальне правопорушення.

Звертаючись з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 на підставі зібраних матеріалів кримінального провадження враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, репутацію підозрюваного, а також тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Враховуючи вищевикладені обставини, можливо зробити висновок, що менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт, не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та виконання покладених на підозрюваного обов`язків, тому слідчий звертається до суду з клопотанням про обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 не суперечитиме п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, оскільки саме такий запобіжний захід дасть можливість уникнути настання перелічених вищевказаних ризиків та забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків.?

Враховуючи вищевикладені обставини, старший слідчий СВ просить клопотання задовольнити та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Попільня, Попільнянського району, Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою-спеціальною освітою, непрацюючого, одруженого, на утриманні має одну малолітню дитину, раніше не судимого - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави згідно вимог п. 1 п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України.

В судовому засіданні старший слідчий СВ та прокурор підтримали дане клопотання та просили його задовольнити в повному обсязі.

Підозрюваний та його захисник заперечували щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили обрати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту, на що захисник надав письмове клопотання.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників справи, дослідивши клопотання та додані матеріали, приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За змістом пункту четвертого частини четвертої статті 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Частиною першою статті 194 КПК України встановлено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, суд враховує вимоги статті 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою? проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Як було встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 має слабкі соціальні зв`язки, посередньо характеризується по місцю проживання, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оскільки підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, може незаконно впливати на свідків щодо зміни показів даними свідками, оскільки проживає фактично в цьому ж населеному пункті, що і свідки, перешкоджати кримінальному правопорушенню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, тому слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

В зв`язку з вищевказаним слідчий суддя приходить до висновку, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків, а тому більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та вбачає підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує обставини кримінального провадження, практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

На підставі вищенаведеного, враховуючи тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному ОСОБА_5 у разі визнання його винуватості, особу підозрюваного, а також те, що наявні докази про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання необхідно задовольнити та застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо підозрюваного не зможе запобігти ризикам, передбаченим пунктом першим, третім, четвертим та п`ятим частини першої статті 177 КПК України, що зазначені в клопотанні.

За даних обставин, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтею 177 та статтею 178 КПК України, відповідно до пункту другого частини четвертої статті 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, приходить до висновку, що застосування застави є недоцільним та не визначає її розмір у кримінальному провадженні, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Відділення поліції № 1 Житомирського районного управління поліції № 2 ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Попільня, Попільнянського району, Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою-спеціальною освітою, непрацюючого, одруженого, на утриманні має одну малолітню дитину, раніше не судимого - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави згідно вимог п. 1 п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання, а саме: з 20 квітня 2025 року з 20 години 00 хвилин по 18 червня 2025 року по 20 годину 00 хвилин, включно.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її оголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Слідчий суддя Попільнянського

районного суду ОСОБА_1