Справа № 953/6592/23
н/п 1-кс/953/5811/25
"20" серпня 2025 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника - адвоката ОСОБА_4 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Куп`янськ, Харківської області, громадянина України, відносно якого 09.10.2024 обвинувальний акт за ч. 7 ст. 111-1, ч. 2 ст. 111 КК України направлено до суду, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28,
ч. 1 ст. 438 КК України, -
19.08.2024 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
На обґрунтування клопотання слідчий вказує, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення (злочин) проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку за наступних обставин.
Так, не раніше 27.02.2022 року (більш точний час та дату досудовим розслідуванням не встановлено), невстановлені особи з числа керівного складу збройних формувань РФ, силових структур, органів окупаційної влади РФ залучили до реалізації спільного плану ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який добровільно зайняв так звану посаду (російською мовою) «Начальника управления внутренних дел Временной гражданской администрации в Харьковской области» та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який добровільно зайняв посаду (російською мовою) «Начальника отдела уголовного розыска Временной гражданской администрации Харьковской области».
У подальшому, але не раніше 27.02.2022 року (більш точний час та дату досудовим розслідуванням не встановлено), невстановлені особи з числа керівного складу збройних формувань РФ, силових структур, органів окупаційної влади РФ, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , за попередньою змовою для реалізації спільного плану вступили в злочинну змову з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_6 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 та, перебуваючи в окупованому місті Куп`янськ та Куп`янському районі, Харківської області умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь (дій), передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, порушуючи ст. ст. 27, 31, 32, 33, 147 Конвенції та ч. 2 ст. 51, 75 Протоколу I щодо заборони катування або нелюдського поводження щодо цивільних осіб, організували незаконне ув`язнення цивільних осіб в приміщенні ІТТ Куп`янського РВП за адресою: Харківська область, м. Куп`янськ, вул. Харківська, буд. 14, застосовуючи до них жорстоке поводження, катування, з подальшою відмовою визнати таке позбавлення волі або повідомити про долю чи місце перебування цих осіб з метою залишення їх без законодавчого захисту протягом тривалого періоду часу.
Так, ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_27 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_6 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_14 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_26 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 та іншими невстановленими особами з числа військовослужбовців ЗС та/чи інших відомств РФ, та/чи підконтрольних РФ збройних формувань, діючи спільно та за попередньою змовою між собою, на виконання наказу невстановлених осіб з числа керівного складу збройних формувань, силових структур, органів окупаційної влади РФ, переслідуючи єдиний злочинний умисел та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, заздалегідь до моменту виконання, надавши згоду на вчинення злочинів, у період з 15.03.2022 по 08.09.2022 (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) незаконно затримували (нелегально ув`язнювали) цивільних осіб, яких поміщали до камер у приміщенні ІТТ Куп`янського РВП за адресою: Харківська область, м. Куп`янськ, вул. Харківська, 14, де останні утримувались у виснажливих для людського організму та антисанітарних умовах, обмежувалось надання їжі та води, без надання медичної допомоги. Потерпілим спричинялись тілесні ушкодження шляхом побиття руками, ногами, палицями та іншими предметами, а також електричним струмом. Під час спричинення тілесних ушкоджень, ув`язнених примушували надавати неправдиві відомості про себе та членів сім`ї. Потерпілим систематично погрожували вбивством, затриманням близьких та рідних.
Встановлено, що громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - який добровільно зайняв посаду (російською мовою) «начальника ИВС Управления внутренних дел Временной гражданской администрации Харьковской области», з лютого 2022 року по вересень 2022 року (точний час в ході досудового розслідування не встановлений) перебував на окупованій території Куп`янського району Харківської області, зокрема у м. Куп`янськ.
Так, ОСОБА_28 спільно з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_27 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_14 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_26 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 та іншими невстановленими в ході досудового розслідування особами, реалізуючи завідомо протиправний наказ, безпосереднього керівництва, а також інших невстановлених осіб з числа керівного складу збройних формувань, силових структур, органів окупаційної влади РФ, забезпечував режим незаконного утримання нелегально ув`язнених до камер ІТТ Куп`янського РВП, у тому числі і до ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 у неналежних умовах, які відповідають критеріям жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження.
Зокрема, утримання здійснювалося у приміщеннях, які не відповідали встановленим санітарно-гігієнічним нормам та мінімальним стандартам щодо забезпечення достатньої житлової площі на одну особу, без належної кількості меблів, з порушенням температурного режиму, без надання можливості для перебування на свіжому повітрі.
Особам, які незаконно утримувалися, не надавалися засоби особистої гігієни, питна вода та харчування у достатній кількості. Їжа надавалася у незначних обсягах, через тривалі проміжки часу, у брудному посуді та, переважно, складалася з недоїдків, що залишалися після військовослужбовців Збройних сил РФ, або була неякісно приготовленою (недовареною). Здійснював нагляд та контроль за конвоюванням потерпілих, а саме ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_32 , ОСОБА_36 , ОСОБА_42 , ОСОБА_47 , ОСОБА_45 , яким заламували руки за спину та здійснювали фіксацію за допомогою кайданків або липкої стрічки.
Отже, ОСОБА_6 , усвідомлюючи обставини існування міжнародного збройного конфлікту на території України, діючи в його умовах та у зв`язку з ним, розуміючи, що ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_48 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 є громадянами України - цивільними особами, тобто особами які у складі Збройних Сил України чи інших збройних формувань України не перебували, зброї при собі не мали, участі у бойових діях не брали та до таких дій не готувались, були одягнуті у цивільний одяг, тобто належали до категорії цивільних осіб в розумінні ст. 50 ДП І, та які відповідно до ч. 1 ст. 4 ЖК (IV), є особами, що перебувають під її захистом, як такі, що в будь-який момент та за будь-яких обставин опинились, у разі конфлікту чи окупації, під владою сторони конфлікту або окупаційної держави, громадянами якої вони не є, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_27 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_20 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням військовослужбовцями ЗС та/ чи інших відомств РФ або підконтрольних їм сил, іншими невстановленими особами з числа керівного складу збройних формувань, силових структур, органів окупаційної влади РФ, знаходячись на території тимчасово окупованого м. Куп`янськ та Куп`янського району Харківської області, у період з 15.03.2022 по 08.09.2022 (точний час в ході досудового розслідування не встановлений), у порушення ст.ст. 27, 31, 32 ЖК (IV) вчинив жорстоке поводження з цивільним населенням, що полягало у нелюдському поводженні (утримання в камерах непристосованих до тривалого перебування осіб, в антисанітарних умовах, позбавлення їжі та води, конвоюванні із заламуванням рук та їх фіксації за спину за допомогою кайданків та липкої стрічки), завданні психологічних страждань нелегально ув`язненим особам, та іншому порушенні законів та звичаїв війни, яке полягало у нелегальному ув`язненні цивільних осіб, які перебували під захистом.
Слідчий зазначає, що на даний час, підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування та суду, та знаходиться на території Російської Федерації, тобто державі, визнаної Верховною Радою України державою-агресором з метою ухилення від кримінальної відповідальності.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з викладених у ньому підстав, просив обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Захисник в судовому засіданні проти клопотання не заперечував, зазначивши, що підозрюваному ОСОБА_6 вже обирались запобіжні заходи у інших кримінальних провадженнях.
Слідчий суддя, вислухавши думки учасників кримінального провадження, та дослідивши надані матеріали, встановив наступне.
Слідчим за погодженням з прокурором 25.06.2025, з дотриманням вимог ст.ст. 111, 135, 278 КПК України, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України.
Жодного разу у призначений час громадянин ОСОБА_6 у визначене місце не з`явився, про неможливість та причини неприбуття не повідомив.
Згідно з відповіддю, отриманою з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, в базі даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, в`їхали на тимчасово окуповану територію України або виїхали з такої території» відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованими територіями громадянином України ОСОБА_6 не виявлено.
В ході виконання доручення слідчого, направленого в порядку ст. 40 КПК України, співробітниками 7-го управління (з обслуговування Харківської області) ДСР НП України встановлено, що ОСОБА_6 за місцем проживання не мешкає, зі слів сусідів, останній виїхав з помешкання приблизно на початку вересня 2022 на територію рф. Факт виїзду підозрюваного на території держави-агресора підтверджується також допитом свідків ОСОБА_49 та ОСОБА_50 , який повідомив, що після звільнення м. Куп`янськ та ділянок Куп`янського району ЗСУ при обставинах в кінці вересня 2022, особи, які перейшли на співпрацю з військовими рф зокрема ОСОБА_6 , поспіхом тікали сумісно з військовими рф, формуваннями лнр/днр у бік рф на непідконтрольну територію України.
Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
Згідно з вимогою ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину,передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
За приписами ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Наряду з вказаним, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), а відтак слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.
Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
Наявність обґрунтованої підозри у скоєнні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, повністю підтверджується належними та допустимими доказами, а саме: матеріалами 7-го управління (з обслуговування Харківської області) ДСР НП України;протоколом допиту потерпілого ОСОБА_29 від 28.11.2024;протоколом допиту потерпілого ОСОБА_30 від 15.11.2024;протоколом допиту потерпілого ОСОБА_51 від 03.03.2023;протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.03.2023;протоколом допиту потерпілого ОСОБА_32 від 21.07.2023;протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.07.2023;протоколом допиту потерпілого ОСОБА_32 від 17.01.2025;протоколом допиту потерпілого ОСОБА_52 від 25.07.2023;протоколом допиту потерпілого ОСОБА_34 від 11.07.2023;протоколом допиту потерпілого ОСОБА_35 від 29.03.2023;протоколом допиту потерпілого ОСОБА_36 від 20.11.2024;протоколом допиту потерпілого ОСОБА_37 від 13.07.2023;протоколом допиту потерпілого ОСОБА_38 від 19.04.2024;протоколом допиту потерпілого ОСОБА_39 від 21.03.2024;протоколом допиту потерпілого ОСОБА_40 від 06.06.2024;протоколом допиту потерпілого ОСОБА_41 від 28.09.2023;протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.09.2023;протоколом допиту потерпілого ОСОБА_42 від 19.09.2024;протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.09.2024;протоколом допиту потерпілого ОСОБА_43 від 03.08.2023;протоколом допиту потерпілого ОСОБА_53 від 09.08.2023;протоколом допиту свідка ОСОБА_54 від 02.08.2023;протоколом допиту свідка ОСОБА_49 від 11.07.2025;протоколом допиту свідка ОСОБА_50 від 11.07.2025;іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.
Зазначені докази, на думку слідчого судді, свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.
Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, та з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, інкримінованого йому стороною обвинувачення.
Слідчий суддя вважає встановленим існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість запобігання спробам підозрюваного: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.
Частина 6 статті 193 КПК України містить імперативну норму, з якої слідує, що слідчий суддя обирає запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого за наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу.
Враховуючи наявність ризиків, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання винуватим у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання на строк до дванадцяти років позбавлення волі, те що підозрюваний перебуває на території російської федерації, тобто території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та буде продовжувати переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому слідчий суддя застосовує відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 2, 176-178, 183, 184, 193, 194 КПК України, слідчий суддя,
Клопотання слідчого відділу розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту СУ ГУ НП в Харківський області лейтенанта поліції ОСОБА_5 - задовольнити.
Обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.
Роз`яснити, що згідно з положеннями ч. 6 ст.193 КПК України, після затримання особи і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки її до місця кримінального провадження слідчий суддя, за участю підозрюваної, розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1