СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/701/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2025 року м.Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження № 0003083, внесеного 28 вересня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Черкаси, громадянина України, з неповною середньою освітою, солдата, стрільця стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти в/ч НОМЕР_1 , який неодружений, без визначеного місця реєстрації, тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: вироком Київського районного суду м. Полтави від 10 березня 2017 року за ч. 2 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; вироком Київського районного суду м. Полтави від 07 липня 2017 року за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, 70 КК України на 3 роки позбавлення волі; вироком Київського районного суду м. Полтави від 13 вересня 2017 року за ч. 2 ст. 289, 70, 71 КК України на 5 років 1 місяць позбавлення волі, звільнений по відбуттю строку покарання 22 жовтня 2021 року;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні зазначене кримінальне провадження,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 год 30 хв 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на цей час.

У порушення вищевказаних вимог нормативно-правових актів, будучи раніше судимим за вчинення умисного кримінального правопорушення та маючи не погашену у встановленому законом порядку судимість, солдат ОСОБА_3 вчинив новий умисний корисливий злочин проти власності за наступних обставин.

Так, будучи військовослужбовцем військової служби з призовом під час мобілізації, ОСОБА_3 26.08.2024 приблизно о 9 год. 00 хв., перебуваючи у кв. АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів та з метою збагачення, в умовах воєнного стану, скориставшись тим, що за його діями ніхто з оточуючих не спостерігає, таємно викрав чуже майно, а саме шурупокрут «Sturm ID2150P», С/№ OR UK170817/1803, вартістю 1593 грн., шліфмашина (вібро) «Sparky EX 150 Е, С/№ 00382, вартістю 3939, 21 грн., а всього майна на загальну суму 5532, 21 грн., які належать ОСОБА_5 , після чого разом з викраденим майном залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 5532,21 грн.

В судовому засідання обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав, у вчиненому щиро розкаявся та підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, зазначивши час, місце, спосіб і мету його вчинення. Суду показав, що справді, за обставин, встановлених вироком, він 26 серпня 2024 року приблизно о 09 год., перебуваючи у кв. АДРЕСА_2 (хостел), таємно викрав шурупокрут та шліфмашину, які в подальшому заклав в ломбард, а отримані гроші витратив на власні потреби. Послався на те, що власник хотстелу ОСОБА_5 був винен йому гроші за виконану роботу, але свої зобов`язання не виконав, тому він вирішив здійснити крадіжку. Зазначив, що розуміє неприпустимість подібних вчинків. Просив його суворо не карати.

Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні ним таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану, та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у відповідності до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у відповідності до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином; ставлення обвинуваченого до вчиненого, яке полягає у визнанні вини та щиросердному розкаянні; обставину, яка пом`якшує та відсутність обставин, які обтяжують його покарання, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він неодружений, пільг та утриманців не має, здобув неповну середню освіту, є військовослужбовцем, але з червня 2024 року самовільно залишив військову частину, не має постійного місце проживання та не має визначеного місця реєстрації, на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, раніше неодноразово судимий за вчинення аналогічних злочинів проти власності, тому вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі у мінімальних межах санкції зазначеної статті, не вбачаючи підстав для можливості його виправлення без реального відбування покарання або застосування іншого розміру чи більш м`якого виду покарання.

Суд вважає, що саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, воно відповідатиме вимогам ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобіганню вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Строк відбуття покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_3 необхідно рахувати з моменту затримання під час приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався. Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не встановлено.

Долю судових витрат необхідно вирішати відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369-371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення даного вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи № 3620 від 17 жовтня 2024 року у сумі 378 (триста сімдесят вісім) гривень 64 копійки.

Вирок суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення через Святошинський районний суд м. Києва з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1