ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2037/25 Справа № 188/1935/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, першого заступника керівника обласної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2025 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000074, якою кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 125 КК України, закрито, звільнено його від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням потерпілого з обвинуваченим на підставі ст. 46 КК України, та ухвалу Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2025 року про внесення виправлення до ухвали Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2025 року стосовно ОСОБА_8 , -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскаржених рішень та встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2025 року звільнено обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням потерпілого з обвинуваченим на підставі ст. 46 КК України.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, закрито.

Обгрунтовуючи своє рішення суд першої інстанції зазначив, що обвинувачений ОСОБА_8 вперше вчинив кримінальний проступок, примирився з потерпілим, щиро розкаявся та визнав себе винним. Суд першої інстанції вказав, що потерпілий в судовому засіданні підтвердив факт примирення з обвинуваченим та відсутність будь-яких претензій з його боку. Тому суд першої інстанції зробив висновок про закриття кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та звільнення останнього від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, в зв`язку з примиренням сторін.

Ухвалою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2025 року внесено виправлення до ухвали Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2025 року стосовно ОСОБА_8 .

Обгрунтовуючи своє рішення суд першої інстанції зазначив, що при виготовленні тексту ухвали було допущено помилку, а саме: в мотивувальній частині ухвали в зв`язку з технічною помилкою невірно зазначена підстава закриття кримінального провадження.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, просить ухвалу суду першої інстанції від 14 квітня 2025 року скасувати, кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України, закрити на підставі п.7 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку із відмовою потерпілого від обвинувачення.

Просить, скасувати ухвалу Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2025 року.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги прокурор вказує на неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність. Прокурор вказує на те, що під час підготовчого судового засідання 14 квітня 2025 року потерпілим ОСОБА_9 подано до суду клопотання про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_8 у зв`язку із відмовою потерпілого від обвинувачення, прокурор у судовому засіданні не заперечувала проти закриття кримінального провадження на підставі п.7 ч.1 ст. 284 КПК України. Проте, як зазначив прокурор, судом прийнято рішення про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням потерпілого з обвинуваченим на підставі ст. 46 КК України. Прокурор вважає, що судом першої інстанції при звільненні ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності та закритті кримінального провадження безпідставно застосовано положення ст.46 КК України. Вказує на те, що суд при винесенні ухвали від 15 квітня 2025 року, порушив вимоги ст. 379 КПК України, оскільки суд має право за власною ініціативою або за заявою учасників кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні описки, очевидні арифметичні помилки, а не змінювати підстави закриття кримінального провадження. Вказав, що суд постановив «внести зміни до ухвали Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2025 року ...Кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, закрити в зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення.» Таким чином, прокурор вважає, що суд, ухваливши зазначене рішення, вніс виправлення саме в частині підстав та мотивів закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_8 , чим порушив вимоги ст. 379 КПК України, оскільки вказані виправлення не є опискою, арифметичними, граматичними помилками, а є зміною підстав закриття кримінального провадження та є такими, що змінюють суть резолютивної частини ухвали, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

В апеляційній скарзі перший заступник керівника обласної прокуратури ОСОБА_7 просить ухвалу суду першої інстанції від 14 квітня 2025 року скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції. Просить ухвалу від 15 квітня 2025 року скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги прокурор вказує, що передумовою для звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення особою вперше кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину. При цьому вказав, що ОСОБА_8 засуджений 13 лютого 2024 року вироком Першотравенського міським судом за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, до покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин, яке на час постановлення ухвали не відбуте. Вказує, що суд першої інстанції вийшов за межі повноважень, наданих йому ст.379 КПК України та фактично змінив зміст мотивувальної та резолютивної частини ухвали суду від 14 квітня 2025 року.

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні прокурор підтримала апеляційну скаргу першого заступника керівника обласної прокуратури ОСОБА_7 та просила призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

Обвинувачений ОСОБА_8 у судове засідання не з"явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду провадження не надходило.

Від потерпілого ОСОБА_10 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи, викладені в апеляційних скаргах, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на ухвалу Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2025 року підлягає частковому задоволенню, апеляційна скарга першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2025 року підлягає задоволенню, апеляційні скарги прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, та першого заступника керівника обласної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2025 року підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Апеляційний суд вважає, що зазначених вимог процесуального закону судом першої інстанції не дотримано виходячи з наступного.

Апеляційний суд вважає слушними доводи апеляційних скарг прокурорів, що при звільненні ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності та закритті кримінального провадження судом першої інстанції безпідставно застосовано положення ст. 46 КК України.

Так, згідно з вимогами ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Передумовою для звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення особою вперше кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину (крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху особами, які керують транспортними засобами у стані сп`яніння).

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки» від 04 червня 2010 року № 7 згідно зі статтями 45-48 КК України однією з умов, передбачених ними різновидів звільнення від кримінальної відповідальності, є вчинення особою злочину відповідного ступеня тяжкості вперше. Тому особу, в діях якої вбачається повторність, реальна сукупність, рецидив злочинів або яка має непогашену чи незняту судимість за попередній, у тому числі і необережний злочин, звільняти від кримінальної відповідальності на підставі цих статей не можна.

Як вбачається із вступної частини оскаржуваної ухвали, ОСОБА_8 засуджений 13 лютого 2024 року вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, до покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин, яке на час постановлення ухвали суду першої інстанції не відбуте.

За цих умов, апеляційний суд вважає, що при прийнятті рішення про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим, судом першої інстанції неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 409 КПК України до підстав для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції належить неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Вирішуючи питання про можливість усунення допущених судом порушень на стадії апеляційного розгляду апеляційний суд керується тим, що жоден з учасників провадження не порушує питання про дослідження обставин провадження, що унеможливлює ухвалення апеляційним судом свого рішення.

Тож з у рахуванням загальних засад кримінального провадження, передбачених п.2 ч.1 ст.7 КПК України, апеляційний суд вважає, що ухвала Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2025 року підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду у суді першої інстанції.

При новому судовому розгляді суду слід усунути допущені порушення та ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

Також, апеляційний суд вважає, що доводи прокурорів щодо істотного порушення вимог кримінального процесуального закону при постановленні ухвали суду про внесення виправлення до ухвали Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2025 року стосовно ОСОБА_8 заслуговують на увагу, з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 379 КПК України суд має право за власною ініціативою або за ініціативою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

При цьому, під описками слід розуміти неправильне написання слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків. Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприйняття: неправильне розташування розділових знаків, неправильні відмінки слів, застосування русизмів та діалектизмів тощо. Помилки у тексті судового рішення, зумовлені арифметичними помилками або граматичними помилками (описками), що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунуті судом, який ухвалив рішення. Очевидна арифметична помилка - це помилка у визначенні результату підрахунку: пропущення цифри, випадкова перестановка цифр, спотворення результату обчислення у зв`язку із використанням несправної техніки. Не є арифметичними помилками, а отже, не може бути виправлене в порядку, передбаченому коментованою статтею, застосування неправильних методик підрахунку, а так само застосування неправильних вихідних даних для проведення арифметичних обчислень. Суд може виправити лише ті арифметичні помилки, яких він сам припустився. Якщо такі помилки наявні у висновку експерта або в письмових доказах, такі помилки судом не виправляються.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи (наприклад, дати події, номера і дати документа, найменування сторони, прізвища особи тощо).

Отже, виправлення допущених у рішенні описок чи арифметичних помилок допускається, якщо при цьому не змінюється їхня суть. Внесення виправлень до резолютивної частини судового рішення у формі доповнень, які передбачають зміну його формулювання, не можуть бути здійснені у порядку ст. 379 КПК і не є опискою, яка може бути виправлена судом першої інстанції самостійно.

Проте суд першої інстанції вищенаведених вимог закону не дотримався та повністю у новій редакції виклав текст ухвали від 14 квітня 2025 року про звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, змінивши підставу звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примирення обвинуваченого з потерпілим на підставі ст. 46 КК України на звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Таким чином, суд в порушення вимог ст.ст. 370, 372 КПК України вийшов за межі повноважень, наданих йому ст. 379 КПК України, та фактично змінив зміст мотивувальної та резолютивної частини ухвали суду від 14 квітня 2025 року, у зв`язку з чим ухвала Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2025 року про внесення виправлення до ухвали Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2025 року стосовно ОСОБА_8 підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на ухвалу Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2025 року щодо ОСОБА_8 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2025 року щодо ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2025 року щодо ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Апеляційні скарги прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, та першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2025 року про внесення виправлення до ухвали Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2025 року стосовно ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2025 року про внесення виправлення до ухвали Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2025 року стосовно ОСОБА_8 скасувати.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4