справа № 492/986/22
провадження № 1-кп/492/29/25
ВИРОК

Іменем України

05 травня 2025 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника-адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000471, внесеному 30 вересня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця села Павлівка Арцизького району Одеської області; громадянина України; з середньою освітою; не одруженого; не працюючого; зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 121 КК України,

встановив:

29 вересня 2022 року, приблизно о 17 год. 00 хв., більш точного часу в ході судового розгляду встановити не представилося можливим, ОСОБА_5 , перебуваючи на проїзній частині дороги на перехресті вулиці Шкільна та вулиці Миру села Павлівка Болградського району Одеської області, вступив у сварку з побутових причин зі своїм односельцем ОСОБА_6 , в ході якої, діючи на ґрунті особистих неприязних відносин до ОСОБА_6 , з мотивів помсти за висловлювання останнього, які він вважав образливими для себе, з метою заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, лівою рукою, стиснутою в кулак, наніс один удар в життєво важливу частину тіла, а саме обличчя потерпілого ОСОБА_6 , від якого, останній втратив свідомість та впав на асфальтове покриття проїжджої частини, вдарившись потиличною ділянкою голови, внаслідок чого потерпілому ОСОБА_6 завдані тілесні ушкодження у виді: параорбітальної гематоми нижньої повіки праворуч; садна обличчя, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, а також тілесні ушкодження у виді: закритої черепно-мозкової травми у вигляді множинних геморагічних забоїв лобних долей; перелому потиличної кістки, які за критерієм небезпеки для життя та за ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення. При судовому розгляді він детально розповів про обставини вчинення злочину, не піддавши сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті.

Потерпілий ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, у судове засідання не з`явився, однак до суду від нього надійшла заява, в якій просив суд здійснити судовий розгляд за його відсутності. Претензій матеріального, морального характеру до обвинуваченого не має, просив суд призначити обвинуваченому покарання відповідно до кримінального закону. З урахуванням думки учасників судового провадження, які вважали за можливе здійснити судовий розгляд на підставі обвинувального акту за відсутності потерпілого, суд дійшов висновку про здійснення судового розгляду за відсутності потерпілого.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розумів зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого, а також у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження, у зв`язку з чим, згідно з частиною 3 статті 349 КПК України, суд за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого, а також дослідженням документів, що стосуються особи обвинуваченого. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оскаржити вказані обставини кримінального правопорушення в апеляційному, касаційному порядку.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 дав суду показання про те, що 29 вересня 2022 року, приблизно о 17 год. 00 хв. він, перебуваючи на проїзній частині дороги на перехресті вулиці Шкільна та вулиці Миру села Павлівка Болградського району Одеської області, зустрів ОСОБА_6 , з яким виникла сварка, в ході якої вдарив кулаком своєї лівої руки в область обличчя ОСОБА_6 . Від удару ОСОБА_6 впав на асфальтовану дорогу спиною, вдарившись головою об дорогу. ОСОБА_6 він підняв, привів до свідомості та дочекавшись його родичів, залишив його. Вину визнав повністю та просив не призначати суворе покарання.

Оскільки учасники судового провадження вважали, що фактичні обставини підтверджуються доказами, які наявні у кримінальному провадженні та не потребують дослідження в ході судового розгляду, суд також визнає їх доказаними, а саме - фактичні обставини щодо дати, часу, місця, способу вчинення кримінального правопорушення, форми умислу, а також інші обставини, визначені частиною 1 статті 91 КПК України.

Сукупність наведених і досліджених судом доказів, підтверджує вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину, і, аналізуючи наведені докази в їх сукупності, суд визнає належними, допустимими, достовірними, вони узгоджуються між собою і є достатніми для ухвалення обвинувального вироку.

Давши оцінку доказам, які були досліджені при судовому розгляді, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 доведена і вищеописані дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за частиною 1 статті 121 ККУкраїни, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, відповідно до статті 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд бере до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, що витікає з положень частини 2 статті 50 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 у повнолітньому віці вчинив злочин, який відноситься до категорії тяжких злочинів; проживає разом з матір`ю; за місцем проживання характеризується задовільно; на психіатричному, наркологічному обліку в КНП «Арцизька центральна опорна лікарня» Арцизької міської ради не перебуває; не є депутатом; раніше вчинив кримінальні проступки, однак відповідно до ухвали від 08 листопада 2019 року, від 21 січня 2021 року закриті кримінальні провадження у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення; не судимий.

Обставин, які згідно із статтею 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченогоОСОБА_5 при судовому розгляді судом не встановлено.

Суд не може віднести до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 щире каяття, про що захисник просив суд, оскільки обвинувачений при судовому розгляді, хоча і визнав свою вину у висунутому обвинуваченні, але не покаявся у вчиненні злочину, не виказав щирого жалю з приводу вчиненого та одне лише визнання вини у висунутому обвинуваченні не свідчить про наявність щирого каяття.

Стороною обвинувачення не зазначено в обвинувальному акті про наявність обставин, які відповідно до статті 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 та які відповідно до пункту 4 частини 1 статті 91, частини 1 статті 92 КПК України підлягають доказуванню саме прокурором, внаслідок чого відповідно до статті 337 КПК України суд позбавлений можливості додатково встановлювати та враховувати обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , про які в обвинувальному акті не зазначені, а також які прокурором не доказувалися при судовому розгляді, оскільки це погіршить становище обвинуваченого.

Згідно з абзацом 17 частини 1 статті 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно з якою, враховуючи інформацію, яка характеризує особистість обвинуваченого, умови його життєдіяльності, відносини у суспільстві, результати оцінки ризики вчинення ним повторного кримінального правопорушення, а також його імовірної небезпеки для суспільства, орган з питань пробації вважає, що виправлення особи без ізоляції від суспільства може становити небезпеку для суспільства (у тому числі окремих осіб). У разі прийняття рішення про звільнення від відбування покарання з випробовуванням, орган з питань пробації вважає за доцільне покласти на обвинуваченого додаткові обов`язки, передбачені пунктом 2, пунктом 4 частини 3 статті 76 КК України.

Враховуючи всі встановлені у судовому засіданні обставини злочину, давши їм оцінку, а також відомості про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_5 , викладену у досудовій доповіді та рекомендації органу з питань пробації, беручи до уваги особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого ним злочину, що потерпілий до обвинуваченого не має претензій матеріального та морального характеру, керуючись вимогами кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і у суду є підстави застосувати до обвинуваченого покарання у виді позбавлення волі в нижній межі санкції частини 1 статті 121 КК України зі звільненням його на підставі статті 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з покладанням на нього обов`язків, передбачених частиною 1 статті 76 КК.

Суд дійшов висновку, що призначення вказаного покарання зі звільненням від його відбування є необхідним, достатнім та дієвим заходом для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень і таке покарання повністю досягне мети його призначення, а також призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

З урахуванням встановлених судом обставин та даних досудової доповіді, з метою сприяння виправленню обвинуваченого ОСОБА_5 , суд дійшов висновку про покладення на обвинуваченого ОСОБА_5 додаткових обов`язків, передбачених пунктом 2, пунктом 4 частини 3 статті 76 КК України.

Суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирати.

Суд вирішує питання про речові докази згідно із частиною 9 статті 100 КПК України: змиви з плям бурого кольору, які упаковано до двох паперових конвертів коричневого кольору, які передані до камери зберігання Відділення поліції № 1 Болградського районного РВП ГУНП в Одеській області підлягають знищенню.

Враховуючи, що речові докази, на які ухвалою слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 10 жовтня 2022 року накладено арешт, підлягають знищенню, на підставі частини 4 статті 174 КПК України суд дійшов висновку про скасування арешту на вищевказані речові докази.

Керуючись статтями 100, 174, 349, 368-371, 373-375 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 121 КК України, та призначити йому покарання за частиною 1 статті 121 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного судом покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю три роки.

В силу частини 1, пункту 2, пункту 4 частини 3 статті 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Іспитовий строк ОСОБА_5 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 05 травня 2025 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази: змиви з плям бурого кольору, які упаковано до двох паперових конвертів коричневого кольору - знищити, скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 10 жовтня 2022 року, на вказані речові докази.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Арцизький районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя Арцизького районного суду

Одеської області ОСОБА_1