Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/8323/24
Провадження № 1-кп/644/253/25
ВИРОК

Іменем України

24 квітня 2025 року м.Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

За участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

Прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0001289 від 02.09.2024 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, українець, який має середню спеціальну освіту, не одружений, на утриманні неповнолітніх чи малолітніх дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимий, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. З ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

15 травня 2024 року, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання: АДРЕСА_2 , достовірно знаючи, що посвідчення водія є офіційним документом, оскільки містить зафіксовану на матеріальному носії інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, порядок видачі якого передбачений «Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України під 08.05.1993р. №340 (в редакції постанов Кабінету Міністрів України від 02.06.2021р. №580), а форма та реквізити - затвердженні постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.1992р. №47 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30.06.2021р. №665) з метою незаконного набуття права на керування транспортними засобами категорії «В» та «В 1», вирішив підробити та використовувати посвідчення водія, і таким чином уникнути можливої адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних із порушенням Правил дорожнього руху України (ст. 126 КУпАП).

Реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_4 по телефону зв`язався із невстановленою особою, контактні дані якої відшукав за допомогою мережі Інтернет за відповідним оголошенням щодо сприяння у виготовленні підроблених документів, та за винагороду у розмірі 12500 грн. домовився із нею щодо спільного виготовлення підробленого посвідчення водія.

Потім ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою змовою із вказаною невстановленою особою, безпосередньо виконав частину об`єктивної сторони кримінально-караного діяння, пов`язаного із підробленням офіційних документів, надавши (повідомивши) цій особі свої анкетні дані, які необхідно було зазначити при підробленні документу, а також, використовуючи можливості власного мобільного телефону марки Redmi 9, s/n НОМЕР_1 , imeil: НОМЕР_2 , imei2: НОМЕР_3 , переслав свою фотокартку, паспорт громадянина України та зразок свого підпису.

Після цього, невстановленою особою, поштовим переказом ТОВ «Нова Пошта», підроблене посвідчення серії НОМЕР_4 , незаконно виготовлене на ім`я ОСОБА_4 , було відправлене ОСОБА_4 на поштове відділення № 59 ТОВ «Нова Пошта» за адресою: м. Харків, вул. 92-ї бригади, б. 29, в якому 18 липня 2024 року ОСОБА_4 отримав його для подальшого використання.

Таким чином, ОСОБА_4 діючи за вказаних вище обставин за попередньою змовою із невстановленою особою, безпосередньо виконавши частину об`єктивної сторони кримінально- караного діяння, пов`язаного із підробленням офіційного документу, шляхом надання (повідомлення) цій особі своїх анкетних даних, які необхідно було зазначити при підробленні документа, а також використовуючи мобільний телефон, переславши свою фотокартку, паспорт громадянина України та зразок свого підпису, вчинив підроблення посвідчення (офіційного документу), яке видається та посвідчується установою і яке надає права, з метою його незаконного використання.

Судом встановлено, що вищезазначені дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 становлять склад кримінального правопорушення, злочину, передбаченого ч. 3 ст. 358 України, а саме підроблення посвідчення водія, яке видається установою, яка має право видавати такий документ, яке надає права з метою використання його підроблювачем, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, 01.09.2024 приблизно о 15:00 год., ОСОБА_4 під час керування транспортним засобом марки ВАЗ 2199, державний номерний знак НОМЕР_5 , на стаціонарному посту «ХТЗ» за адресою: автомобільна дорога Київ-Харків-Довжанський, 516 км, просп. Героїв Харкова, 307, м. Харків, був зупинений працівниками УПП в Харківській області. Під час перевірки документів на транспортний засіб, ОСОБА_4 , виконуючи законну вимогу працівника поліції щодо пред`явлення вказаних документів, діючи умисно, достовірно знаючи, що наявне у нього посвідчення водія серії НОМЕР_4 , є підробленими, надав для перевірки працівнику поліції, завідомо підроблений для нього офіційний документ-посвідчення водія серії НОМЕР_4 , видане 16.07.2024 року із його анкетними даними та фотокарткою і таким чином використав вказаний завідомо підроблений документ, бланк якого згідно висновку судово-технічної експертизи документів від 13.09.2024 не відповідає вимогам, що пред`являються до документів даного виду, тобто, бланк виготовлений не на підприємстві, яке уповноважене на випуск даних документів.

Судом встановлено, що вищезазначені дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 становлять склад кримінального правопорушення, злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа.

У судовому засіданні судом було поставлено на обговорення питання щодо визначення обсягу доказів, які будуть досліджуватися, та порядок їх дослідження.

Прокурор зазначив, що враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї вини, добровільності позиції обвинуваченого, відсутності сумнівів у тому, що обвинувачений розуміє суть обвинувачення та не оспорює фактичні обставини справи, він вважає за можливе визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, а також дослідженням доказів, що характеризують особу обвинуваченого та ряд матеріалів кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_4 з запропонованим прокурором обсягом та порядком дослідження доказів погодився, зазначив, що беззаперечно визнає свою винуватість, всі обставини в обвинувальному акті викладені вірно, він з ними погоджується, йому було роз`яснено судом про те, що має право на повний судовий розгляд обвинувачення та про обмеження апеляційного оскарження.

Суд заслухавши думку учасників процесу, з урахуванням положень частин 2 та 3 статті 349 КПК України на місці постановив ухвалу про визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та встановлення запропонованого прокурором порядку дослідження доказів, а саме: допит обвинуваченого, допит потерпілого, дослідження доказів, що характеризують особу обвинуваченого, а також вивчення матеріалів кримінального провадження, які підтверджують процесуальні дії органу досудового розслідування.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений зазначив, що свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України та ч. 4 ст. 358 КК України він визнає в повному обсязі, кримінальне правопорушення ним було вчинено саме за тих обставин, які викладені у обвинувальному акті. У тому, що вчинив вказане кримінальне правопорушення, він щиро розкаявся, пояснив, що дійсно засуджує свій вчинок, визнає його злочинний характер. Звертає увагу суду на ту обставину, що події відбулись несподівано для нього, він врівноважена людина, щиро кається у скоєному.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Судовий розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого обвинувачення. Зміни обвинувачення та визнання частини обвинувачення необґрунтованою судом не здійснювались, а підстав для цього не встановлено.

Отже, з урахуванням викладеного вище, в ході судового розгляду, за наслідками всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, суд приходить до висновку, що висунуте ОСОБА_4 за частиною 3 ст. 358 КК України та частиною 4 ст. 358 КК України обвинувачення знайшло своє підтвердження, події кримінальних правопорушень мали місце, провину обвинуваченого повністю доведено, а вчинені обвинуваченим злочини вірно кваліфіковані.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому відповідно до частини 1 статті 67 КК України судом не встановлні.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Щодо призначення покарання, суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення та попередження нових злочинів, приймає до уваги ті обставини, що ОСОБА_4 є осудним, раніше не судимий, що, злочин, вчинений обвинуваченим є нетяжким у відповідності до ст. 12 КК України, а також враховує характер вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, спосіб його вчинення, суспільну небезпеку.

Згідно з вимогами КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 12 червня 2009 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», покарання , призначене судом, має бути необхідним і достатнім для виправлення засуджених та попередження вчинення ними нових злочинів.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

При цьому, суд вважає за неможливе застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 вимог ст. 69 КК України, оскільки у судовому розгляді не встановлено наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та, одночасно, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Однак, враховуючи обставини, які характеризують обвинуваченого, те, що він раніше не судимий, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, cуд вважає можливим звільнення його від відбування покарання з випробуванням.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не обирався.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 118 КПК України витрати на залучення експертів є процесуальними витратами. У кримінальному провадженні №0001289 заявлені документально підтверджені витрати на проведення експертизи № СЕ-19/121-24/26413-ДД від 13.09.2024 у розмірі 2271, 84 грн., які підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

При цьому, суд враховує, що згідно з п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Зважаючи на те, що вилучений, у ОСОБА_4 , а потім переданий йому на відповідальне зберігання мобільний телефон марки Redmi 9, s/n НОМЕР_1 , imei 1: НОМЕР_2 , imei 2: НОМЕР_3 є знаряддями кримінального правопорушення, суд вважає за необхідне застосувати до зазначеного майна спеціальну конфіскацію та передати його у дохід держави.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 369-370, 373, 374, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити остаточне покарання ОСОБА_4 за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого карання більш суворим, у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Згідно з п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок відбування іспитового строку рахувати з дня проголошення вироку, тобто з 24.04.2025.

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_4 покласти на орган пробації за місцем проживання засудженого.

На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України, після набрання вироком законної сили, скасувати арешт, накладений на посвідчення водія НОМЕР_6 , видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане ТСЦ 8042, 16.07.2024 року, дійсне до 16.07.2026 року, з надрукованою кольоровою фотокарткою та підписом, яке було вилучено в ході проведення огляду місця події від 01.09.2024 року, який було накладено Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 09.09.2024 у справі № 644/7539/24.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

На підставі п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України речові докази: посвідчення водія НОМЕР_6 , видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане ТСЦ 8042, 16.07.2024 року, дійсне до 16.07.2026 року, з надрукованою кольоровою фотокарткою та підписом, яке було вилучено в ході проведення огляду місця події від 01.09.2024 року - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Мобільний телефон марки Redmi 9, s/n НОМЕР_1 , imei 1: НОМЕР_2 , imei 2: НОМЕР_3 конфіскувати на користь держави.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертизи №СЕ-19/121-24/26413-ДД від 13.09.2024 у кримінальному провадженні №0001289 у розмірі 2271, 84 грн.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок ухвалено в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Головуюча суддя ОСОБА_5