У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«22» липня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за №0000271, за апеляційною скаргою заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 січня 2025 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Зелене Вознесенського району Миколаївської області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не судимої,

- обвинуваченої за ч. 1 ст. 309 КК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 січня 2025 року виправлено описку у вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 24 січня 2025 року та вказано вважати правильним наступне:

« ОСОБА_6 визнати винною за пред`явленим їй обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити їй основне покарання в виді пробаційного нагляду строком на 1 рік.

Покласти на засуджену до пробаційного нагляду ОСОБА_6 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації».

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Прокурор просить ухвалу про виправлення описки скасувати та провадження щодо виправлення описки закрити.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скарги.

Прокурор вважає ухвалу про виправлення описки у вироку щодо ОСОБА_6 незаконною, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Звертає увагу, що вирішуючи питання про виправлення описок, допущених у судовому рішенні, суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи.

Зазначає, що оскаржувана ухвала свідчить про те, що суд не виправив описку, а по суті змінив своє рішення, оскільки вніс зміни до резолютивної частини вироку від 24.01.2025 та ухвалою визнав ОСОБА_6 винною за пред`явленим обвинуваченням та поклав на засуджену обов`язки, передбачені ч. 2 ст. 59-1 КК України, що є обов`язковим при визначенні покарання у виді пробаційного нагляду.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 24 січня 2025 року ОСОБА_6 засуджена за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 1 року пробаційного нагляду.

Після ухвалення вироку судом було виявлено описку, допущену в його резолютивній частині, а саме те, що суд не поклав на засуджену до покарання у виді пробаційного нагляду обов`язки, передбачені ч. 2 ст. 591 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Суд першої інстанції вважав, що дані обов`язки не були зазначені в тексті вироку, на підставі ч. 1 ст. 379 КПК України суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор ОСОБА_5 підтримав апеляційну скаргу.

Обвинувачена ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_7 не заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при ухваленні рішення, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 24 січня 2025 року ОСОБА_6 засуджена за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 1 року пробаційного нагляду.

Після ухвалення вироку судом першої інстанції виявлено, що в його резолютивній частині суд не вказав, які покладає на засуджену до покарання у виді пробаційного нагляду обов`язки, передбачені ч. 2 ст. 591 КК України.

У зв`язку з цим, ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 січня 2025 року виправлено описку у вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 24 січня 2025 року та вказано вважати правильним:

« ОСОБА_6 визнати винною за пред`явленим їй обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити їй основне покарання в виді пробаційного нагляду строком на 1 рік.

Покласти на засуджену до пробаційного нагляду ОСОБА_6 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.»

Між тим, є обгрунтованими доводи апелянта, що зазначеним рішенням суд першої інстанції фактично змінив вирок від 24 січня 2025 року в частині призначеного покарання, оскільки змінив призначене судом покарання.

Так, відповідно до ст. 379 КПК України суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, чи набрало судове рішення законної сили чи ні.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не має права змінювати зміст судового рішення, а лише усуває неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Однією з гарантій забезпечення правової визначеності, елементом стабільності судового рішення та його законної сили є його незмінність.

Суд, який ухвалив рішення, після його проголошення, не має права його змінити або скасувати.

Незмінність є елементом законної сили судового рішення, але не правовим наслідком набрання ним цієї сили. Вона є властивістю рішення суду як процесуального документа, як акту правосуддя, що набувається ним незалежно від набрання законної сили.

Передбачену ст. 379 КПК України, а також ч. 5 ст. 371 КПК України можливість усунення судом окремих недоліків свого рішення не можна вважати його зміною.

Саме тому деякі недоліки судового рішення можуть бути усунені судом, який ухвалив рішення шляхом виправлення описок і очевидних арифметичних помилок.

Описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово- вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо).

До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань речей, предметів, майна, зазначення дат та строків. В резолютивній частині будь-яка описка має істотне значення.

Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. Виправлення описки не може змінювати зміст судового рішення.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009, вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення.

Відповідно до постанови Верховного суду від 12.11.2020 у справі №127/8685/19, ухвала, якою внесено зміни у резолютивну частину вироку та погіршено становище засудженого, не ґрунтується на законі, оскільки виправлення допущених у вироку описок допускається, якщо це не стосується зміни суті судових рішень.

Натомість вирішення питання щодо допущених судом порушень при призначенні покарання віднесено до компетенції суду вищої інстанції і не є опискою, яка може бути виправлена судом апеляційної інстанції самостійно.

В даному кримінальному провадженні, мотивувальна частина ухвали Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 січня 2025 року про виправлення описки свідчить про те, що суд не виправив описку, а по суті змінив своє рішення від 24 січня 2025 року, оскільки змінив призначене судом покарання, шляхом зазначення змін до резолютивної частини вироку, вказавши про обов`язки, які покладає на засуджену до покарання у виді пробаційного нагляду обов`язки, передбачені ч. 2 ст. 591 КК України.

Такі висновки суду суперечать наведеним вимогам закону, оскільки змінюють суть судового рішення, а тому не можуть вважатися виправленням описки в розумінні ст. 379 КПК України, та є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

За такого, судом першої інстанції допущено порушення загальних засад кримінального провадження (невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження) та істотні порушення приписів ст. 370 та п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України.

Враховуючи наведене, оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419, 532 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 січня 2025 року про виправлення описки у резолютивній частині вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 24 січня 2025 року скасувати, а провадження щодо виправлення описки закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3