Справа № 164/1433/25
п/с 1-кп/164/228/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2025 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Маневичі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000357 від 1 червня 2025 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Розничі Маневицького району Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, солдата військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту щодо обвинуваченого застосовувався ухвалою слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 3 червня 2025 року на строк 2 місяці,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 умисно заподіяв працівникові правоохоронного органу легкі тілесні ушкодження у зв?язку з виконанням цим працівником службових обов?язків за наступних обставин.

Солдат ОСОБА_4 був призваний до лав Збройних Сил України ІНФОРМАЦІЯ_2 6 липня 2023 року та наразі являється військовослужбовцем, а саме: кухарем їдальні взводу забезпечення батальйону матеріального забезпечення управління військової частини НОМЕР_1 .

Будучи військовослужбовцем, ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов?язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов?язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України „Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів до правоохоронних органів відносяться - органи прокуратури, Національної поліції, Служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Згідно з ст. 1 Закону України „Про Національну поліцію Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Відповідно до п. 2, 5 ч. 1 ст. 23 Закону України „Про Національну поліцію поліція, відповідно до покладених на неї завдань, виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення, а також здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події.

Встановлено, що 1 червня 2025 року поліцейський СРПП відділення поліції № 1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області старший сержант поліції ОСОБА_5 та інспектор СРПП відділення поліції № 1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , будучи у форменому одязі із знаками розрізнення, отримавши табельну вогнепальну зброю та спеціальні засоби, заступили на чергування відповідно до розстановки нарядів відділення поліції № 1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області з 8 години 1 червня 2025 року до 8 години 2 червня 2025 року в складі наряду „Клевер-12 на патрульному автомобілі „Тойота Пріус з номерним знаком НОМЕР_2 .

В силу положень Закону України „Про Національну поліцію та посадових інструкцій, затверджених начальником Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області, згідно яких поліцейські, зокрема, складають у межах компетенції протоколи про адміністративні правопорушення та здійснюють у визначених законом випадках провадження у справах про адміністративні правопорушення, поліцейські сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області постійно здійснюють функції представників влади та є службовими особами.

У ході здійснення опрацювання повідомлення від працівника екстреної медичної допомоги на лінію 102 про спробу самогубства, виконуючи свої службові обов?язки, вказані працівники 1 червня 2025 року, біля 17 години 20 хвилин, на службовий планшетний пристрій отримали завдання „Спроба самогубства та, реагуючи на дане повідомлення, прибули на виклик за вказаною в повідомленні адресою.

В подальшому, прибувши на місце події, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виявили особу чоловічої статі, яка знаходилась на території будинковолодіння по АДРЕСА_1 , якою виявився ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обвинувачений ОСОБА_4 , взявши в руку дров`яне поліно, що знаходилося на території вищевказаного будинковолодіння, підійшов до поліцейського ОСОБА_5 . В цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень, реалізуючи який, ОСОБА_4 1 червня 2025 року, біля 17 години 30 хвилин, перебуваючи біля будинку по АДРЕСА_1 , в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи, що поліцейський відділення поліції № 1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області старший сержант поліції ОСОБА_5 знаходиться при виконанні своїх службових обов?язків, діючи умисно, наніс один удар дров`яним поліном, яке знаходилось у його правій руці, в область голови ОСОБА_5 , спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді внутрішньо-шкірного крововиливу на тім`яно-скроневій ділянці голови справа, яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, показавши, що 1 червня 2025 року, біля 17 години 30 хвилин, він, перебуваючи біля будинку по вул. Маневицька, 24 в с. Розничі Луцького району Волинської області, усвідомлюючи, що поліцейський відділення поліції № 1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 знаходиться при виконанні своїх службових обов?язків, наніс йому один удар дров`яним поліном, яке тримав у правій руці, в область голови ОСОБА_5 , спричинивши йому тілесні ушкодження. Не заперечує, що на час вчинення інкримінованого йому злочину перебував в стані алкогольного сп`яніння. У вчиненому розкаюється, просив його суворо не карати.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам справи, які ним не оспорюються.

Суд, з?ясувавши, що фактичні обставини справи, місця та часу події, про які зазначено в обвинувальному акті, обвинуваченим ОСОБА_4 не оспорюються, беручи до уваги думку прокурора, який не заперечував проти проведення скороченого судового розгляду, дійшов висновку про недоцільність за таких обставин дослідження доказів відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України і судовий розгляд обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням наступного документа, а саме: висновку судово-медичної експертизи № 372 від 2 червня 2025 року.

Разом з тим, роз?яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, в тому числі, щодо позбавлення права оскарження обставин справи в апеляційному порядку, суд перевірив, що учасники судового провадження та обвинувачений ОСОБА_4 зокрема, правильно розуміють їх зміст. Крім того, враховуючи, що вищевикладені показання обвинуваченого ОСОБА_4 є чіткими та послідовними, у суду немає жодних сумнівів в добровільності позиції, яка ствердно висловлена обвинуваченим.

Згідно з ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

В ході судового розгляду даного кримінального провадження прокурором не заявлялись клопотання про зміну обвинувачення чи висунення додаткового обвинувачення, а тому суд при розгляді зазначеного кримінального провадження виходить із висунутого ОСОБА_4 обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 345 КК України, оскільки умисно заподіяв працівникові правоохоронного органу легкі тілесні ушкодження у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

При призначенні покарання суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив нетяжкий злочин.

Разом з тим суд приймає до уваги дані про особу обвинуваченого, а саме: позитивну характеристику по місцю проходження ним військової служби, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відносить вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп?яніння.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого, які викладені вище, а також те, що ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, суд вважає, що призначення покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, по якій він притягується до кримінальної відповідальності, із звільненням від відбування даного покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами можливе при призначенні йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, по якій він притягується до кримінальної відповідальності, із звільненням від відбування даного покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку.

Речовий доказ: дров`яне полінослід знищити.

Керуючись ст.ст. 98-100, 110, 369-371, 373-374, 395 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, призначивши покарання - 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі звільнити з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушенняі виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речовий доказ: дров`яне поліно- знищити.

На вирок може бути подана апеляція до Волинського апеляційного суду через Маневицький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя районного суду ОСОБА_1