Єдиний унікальний номер: 343/1242/25
Номер провадження: 1-кп/343/117/25
У Х В А Л А

09 вересня 2025 року м. Долина

Долинський районний суд Івано - Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Долинського районного суду Івано - Франківської області, в режимі відеоконференції, матеріали кримінального провадження №1-кп/343/117/25, внесене 20.12.2024 в ЄРДР за №0001234, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні злочинів, передбачених: ч. 1 ст. 364; ч. 1 ст. 366 КК України,

за участю: прокурора Львівської обласної прокуратури - ОСОБА_4 ,

обвинуваченої - ОСОБА_3 та її захисниці - адвокатки ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

на розгляді в суді перебуває дане кримінальне провадження.

Ухвалою суду від 10.07.2025 продовжено, на строк два місяці (до 10.09.2025 включно), застосування до обвинуваченої ОСОБА_3 покладених на неї обов`язків: прибувати до суду за кожною вимогою; не відлучатися із Івано - Франківської та Львівської областей без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Прокурор ОСОБА_4 подав клопотання, в якому просив продовжити обвинуваченій ОСОБА_3 строк дії покладених обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України на строк два місяці. Обґрунтовує клопотання тим, що ОСОБА_3 , будучи службовою особою - заступницею начальника Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано - Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених: ч. 1 ст. 364; ч. 1 ст. 366 КК України. Посилається на існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Даний ризик обґрунтовує тим, що обвинувачена ОСОБА_3 усвідомлюючи суворість призначеного їй покарання може переховуватись від суду.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з підстав викладених у ньому.

Захисниця обвинуваченої ОСОБА_3 адвокатка ОСОБА_5 у судовому засіданні у задоволенні даного клопотання просила відмовити. Зазначила, що клопотання про продовження строку дії обов`язків повинно було бути подане прокурором за п`ять днів до закінчення строку дії ухвали, однак прокурор подав таке із пропуском строку. У поданому клопотанні прокурором не наведено обґрунтованих підстав для задоволення такого. Також відстуні ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Обвинувачена ОСОБА_3 також просила у задоволенні клопотаня прокурора відмовити, оскільки прокурором не наведено ризиків, які б продовжували існувати на даний час. Також підтримала думку своєї захисниці про недотримання прокурором п`ятиденного строку на подання клопотання.

Дослідивши подане прокурором клопотання, заслухавши учасників судового провадження, суд приходить такого висновку.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ч. 1 ст. 2 КПК України).

Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно із п. 1-5 ч. 1 ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою.

Запобіжні заходи під час судового провадження застосовуються судом за клопотанням прокурора (ч. 4 ст. 176 КПК України).

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд встановив, що обвинуваченій ОСОБА_3 інкриміновано вчинення нетяжких злочинів, за які, у разі визнання її винуватою, передбачена відповідальність, зокрема, у виді позбавлення волі, з позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, та те, що вона усвідомлює неминучість покарання, що може спонукати її переховуватись від суду.

В ході розгляду даного клопотання суд дійшов висновку, що ризики, встановленні при вирішенні питання про застосування до обвинуваченої ОСОБА_3 запобіжного заходу, не зменшились, продовжують існувати, та у судовому засіданні прокурором доведено наявність обставин, які виправдовують подальше продовження строку дії покладених на неї обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Суд звертає увагу, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що обвинувачений однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про продовження запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачені можуть здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

Ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Однак в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження суд застосовує стандарт достатності підстав вважати, що обвинувачений може вдатися до дій, які можуть зашкодити кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого суд має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

На переконання прокурора, в цьому провадженні існує ризик, що обвинувачена може переховуватися від суду.

Заявлений прокурором ризик заслуговує на увагу та продовжує існувати.

Ймовірна можливість переховування обвинуваченої від суду підтверджується тим, що злочини, у вчиненні яких вона обвинувачується, передбачають, зокрема, покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для неї переховуватись від суду.

Враховуючи вищевикладене, застосувати інші, більш м`які види запобіжних заходів, неможливо, оскільки такі не забезпечать запобіганню вищевказаному ризику.

За таких обставин суд приходить висновку, що клопотання прокурора про продовження обвинуваченій ОСОБА_3 строку дії покладених обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України слід задовольнити.

Стосовно доводів обвинуваченої ОСОБА_3 та її захисниці - адвокатки ОСОБА_5 про те, що клопотання прокурором не було подано за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали, суд відхиляє, оскільки ч. 1 ст. 199 КПК України встановлює порядок подання клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Більше того, питання строку подання прокурором клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу суду, жодним чином не впливає та не порушує прав обвинуваченої.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 176-178, 194, 196, 314-316, 372, 392, 395 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

клопотання прокурора про продовження строку дії покладених обов`язків - задовольнити.

Продовжити застосування до обвинуваченої ОСОБА_3 на строк 2 (два) місяці, тобто до 09 листопада 2025 року, покладених на неї обов`язків, а саме:

- прибувати до суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із Івано - Франківської та Львівської областей без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1