ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2025 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

Суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю учасників судового провадження:

секретаря

судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000145 від 14.06.2024 року за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 24 лютого 2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Майдан Олександрівський Хмельницького району Хмельницької області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.358 та ч.4 ст.358 КК України,-

УСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскарженого судового рішення та обставини, встановлені судом першої інстанції.

Вироком Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 24 лютого 2025 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.358 та ч.4 ст.358 КК України, та на підстав ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено остаточне покарання у виді 1 року 2 місяців обмеження волі.

На підставі ст. ст.75, 76 КК України звільнено обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнуто з ОСОБА_6 витрати на проведення експертиз у сумі 3029 грн. 12 коп. на користь держави.

__________________________________________________________________

ЄУНСС: 723/2635/24 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_8

Провадження №11-кп/822/143/25 Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Скасовано арешти, накладені ухвалою слідчого судді Сторожинецького районного суду від 17.06.2024 року.

Вирішено долю речового доказу у кримінальному провадженні.

Згідно вироку суду, обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи у смт Віньківці Хмельницького району Хмельницької області по місцю свого тимчасового проживання, у січні 2022 року, у невстановлений час, переслідуючи єдиний прямий умисел на порушення встановленого законом порядку обігу офіційних документів, підробив офіційний документ, а саме довідку для отримання пільг інвалідам, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу управління соціальної політики Хмельницької міської ради №247 від 22.12.2021 року, нібито видане управлінням соціальної політики Хмельницької міської ради, та довідку до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії АВ №1094752 від 10.11.2021 року нібито видане Обласним центром медико-соціальної експертизи комунальний заклад охорони здоров`я Хмельницька обласна МСЕК, виготовивши вказані документи на бланку паперу, проставив письмові відмітки та рукописний текст у ньому, підпис від імені керівника даної установи та підробив печатки «Управління праці та соціального захисту населення України Хмельницької міської ради Код 03198563» та «Хмельницька обласна медико-соціальна експертна комісія вул. Пілотська 1 корпус №2 Код 23562203» з метою використання вказаного документу підроблювачем чи іншою особою.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст. 358 КК України, а саме - у підробленні іншого офіційного документу, який видається установою, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем.

Крім цього, ОСОБА_6 , 13 червня 2024 року близько 13 години 20 хвилин, більш точний час досудовим розслідуванням невстановлений, приїхав до міжнародного пункту пропуску через державний кордон України для автомобільного сполучення «Красноїльськ» НОМЕР_1 прикордонного загону на українсько-румунському кордоні у АДРЕСА_2 , де, під час перетину Державного кордону України на виїзд та проходження паспортного контролю, з метою безперешкодного перетину ним Державного кордону України у воєнний час, надав інспектору прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » НОМЕР_1 прикордонного загону, завідомо підроблений офіційний документ, а саме довідку для отримання пільг інвалідам, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу управління соціальної політики Хмельницької міської ради №247 від 22.12.2021 року, нібито видане управлінням соціальної політики Хмельницької міської ради та довідку до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії АВ №1094752 від 10.11.2021 року нібито видане Обласним центром медико-соціальної експертизи комунальний заклад охорони здоров`я, Хмельницька обласна МСЕК.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України - використання завідомо підробленого документа.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи апелянта.

На вказаний вирок захисник ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить змінити вирок та призначити ОСОБА_6 покарання у виді штрафу.

Не оспорюючи висновків суду першої інстанції щодо встановлених фактичних обставин кримінального провадження, доведеності вини обвинуваченого та правильності кваліфікації його дій, вказує, що вирок суду в частині призначеного покарання є надто суворим та не відповідає принципам достатності покарання для виправлення обвинуваченого.

Зазначає, що судом не було враховано, що обвинувачений як на досудовому розслідуванні, так і під час судового розгляду визнав вину у повному обсязі, щиро розкаявся, багато раз пожалів за скоєне ним кримінальне правопорушення, навчений та покараний наріканням оточуючих людей.

Також вважає, що судом не враховано, що ОСОБА_6 активно сприяв досудовому розслідуванню, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, є особою молодого віку, позитивно характеризується за місцем проживання.

Зазначає, що в даному випадку, враховуючи молодий вік обвинуваченого, обставиною, що пом`якшує покарання може бути визнано відсутність життєвого досвіду.

Посилається на те, що покарання у виді штрафу буде достатнім для виправлення обвинуваченого, який спроможний його оплатити, оскільки до вчинення проступків він працював та має заощадження.

Позиції учасників судового провадження.

Обвинувачений та захисник підтримали апеляційну скаргу та просили задовольнити.

Прокурор заперечила проти задоволення апеляційної скарги захисника та просила вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Мотиви Суду.

Заслухавши суддю-доповідача, позиції учасників судового провадження стосовно поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників судового провадження у судових дебатах, останнє слово обвинуваченого, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.2 ст.404 КПК, суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Згідно зі ст. 12 КК України кримінальні правопорушення, передбачені ч. ч. 1, 4 ст. 358 КК України, відноситься до кримінальних проступків.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло 3 роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.

Відповідно до положень ч.5 ст.74 КК України особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 КК України.

Судом першої інстанції визнано доведеним, що кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.358 КК України, ОСОБА_6 вчинено у січні 2022 року.

Отже на момент ухвалення оскаржуваного вироку 25 лютого 2025 року закінчився трирічний строк давності притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

Незважаючи на це, суд першої інстанції не вирішив питання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України (за умови його згоди на таке звільнення) або звільнення ОСОБА_6 від призначеного покарання за вчинення даного кримінального правопорушення на підставі ч.5 ст.74 КК України, тобто не застосував закон, який підлягав застосуванню.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що за відсутності відповідних клопотань сторони захисту ОСОБА_6 підлягає звільненню від покарання за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, на підставі ч.5 ст.74 КК України.

Що стосується покарання, призначеного ОСОБА_6 за ч.4 ст. 358 КК України, колегією суддів встановлено наступне.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винуватою у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України, п. 1 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» під час призначення покарання у кожному конкретному випадку, суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який визнав вину повністю, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння в розкритті кримінальних правопорушень.

З врахуванням цих обставин, суд дійшов висновку про необхідність призначення покарання у виді обмеження волі без реального відбування покарання із встановленням іспитового строку відповідно до вимог ст.ст. 75, 76 КК України.

З таким висновком погоджується і колегія суддів та вважає, що призначене покарання у виді 1 року обмеження волі із звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України та покладення на обвинуваченого обов`язків відповідно до ст.76 КК України буде достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень.

Всупереч доводам захисника, всі обставини, на які він посилається в апеляційній скарзі та якими він обґрунтовує необхідність призначення більш м`якого покарання, були предметом оцінки суду першої інстанції під час розгляду кримінального провадження та були повною мірою враховані при призначенні покарання.

Судом першої інстанції було враховано те, що обвинувачений визнав вину у повному обсязі, щиро розкаявся, активно сприяв досудовому розслідуванню, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, є особою молодого віку, позитивно характеризується за місцем проживання та в межах дискреційних повноважень призначено покарання та звільнено обвинуваченого від реального його відбування на підставі ст.75 та ст.76 КК України.

Посилання захисту на відсутність життєвого досвіду, як на пом`якшуючу обставину, колегія суддів відхиляє, оскільки вчинення правопорушень, передбачених ст. 358 КК України вимагало від обвинуваченого певних знань та досвіду.

Доводи захисту про те, що покарання у виді штрафу буде достатнім для виправлення обвинуваченого, який спроможний його оплатити, оскільки до вчинення проступків працював та має заощадження, колегія суддів вважає непереконливими.

Судом першої інстанції було обґрунтовано відмовлено у призначенні покарання у виді штрафу, оскільки виписку з банківського рахунку про наявність в обвинуваченого коштів було долучено стороною захисту тільки разом з апеляційною скаргою.

Колегія суддів зауважує, що покарання полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, та запобігання вчиненню нових злочинів.

На переконання колегія суддів, вданому випадку, з урахуванням обставин справи покарання у виді штрафу не буде достатнім для виправлення обвинуваченого і запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Погоджуючись з позицією суду першої інстанції, колегія суддів враховує також практику Верховного Суду (постанова ВС від 09.10.2018 у справі № 756/4830/17-к), згідно якої визначені у ст. 65 КК загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Згідно з п.4 ч.1 ст.408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок суду першої інстанції, у разі, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягав застосуванню.

Отже, в результаті апеляційного перегляду судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки з дня вчинення ОСОБА_6 кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, сплинули строки давності, визначені п.2 ч.1 ст.49 КК України, він підлягає звільненню від призначеного покарання на підставі ч.5 ст.74 КК України, тому вирок суду першої інстанції підлягає зміні у зв`язку з неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність.

У зв`язку з цим, слід виключити з вироку посилання про призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч.1 ст.70 КК України.

Керуючись ст.ст.404,405,407,408,409, 412, 413, 418,419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 24 лютого 2025 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.358 та ч.4 ст.358 КК України змінити.

В резолютивній частині вироку скасувати рішення про призначення остаточного покарання за ч.1 ст.70 КК України.

На підставі ч.5 ст.74 КК України звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання за ч.1 ст.358 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч.4 ст.358 КК України до 1 року обмеження волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання, якщо він протягом 1( одного) року іспитового строку виконає покладені на нього обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий [підпис] ОСОБА_1

Судді [підпис] ОСОБА_2

[підпис] ОСОБА_3

Згідно з оригіналом

Суддя Чернівецького

апеляційного суду _________________ ОСОБА_1

(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

01.05.2025

(дата засвідчення копії)