Справа № 203/5497/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2025 року Центральний районний суд міста Дніпра в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю адвоката - ОСОБА_3

прокурора - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпрі скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах голови Об`єднаної профспілкової організації Дніпропетровської філії Товариства з обмеженої відповідальністю «Газорозподільні мережі України» ОСОБА_5 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,-

ВСТАНОВИВ:

До Центрального районного суду міста Дніпра найшла вищезазначена скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах голови Об`єднаної профспілкової організації Дніпропетровської філії Товариства з обмеженої відповідальністю «Газорозподільні мережі України» ОСОБА_5 , подана в порядку ст.303 КПК України, в якій поставлено питання про скасування постанови слідчого СВ ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області від 29.04.2025 року про закриття кримінального провадження №0002273, як винесеної передчасно, без проведення всіх необхідних слідчий дій.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримала подану скаргу та посилаючись на викладені в ній підстави, просив задовольнити останню.

Слідчий в призначене судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, що згідно ч.3 ст.306 КПК України не перешкоджає розгляду скарги.

Прокурор в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні скарги, посилаючись на обгрунтованість винесеної слідчим постанови про закриття кримінального провадження, проведення у ньому всіх необхідних слідчих дій.

Перевіривши викладені в скарзі доводи, заслухавши представника скаржника та прокурора, дослідивши матеріали за скаргою, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Пунктом 3 ч.1 ст.303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 2 ст.9 КПК України встановлено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, визначені ст.91 КПК України.

Згідно ч.1 ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ч.1 ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частиною 1 ст.94 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.223 КПК України, слідчими (розшуковими) діями є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Згідно ст.ст.283,284 КПК України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження.

Як встановлено під час розгляду скарги, СВ ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002273, відомості за яким було внесено до ЄРДР 03.07.2024 року з правовою кваліфікацією за ч.1 ст.364-1 КК України на підставі заяви голови Об`єднаної профспілкової організації Дніпропетровської філії Товариства з обмеженої відповідальністю «Газорозподільні мережі України» ОСОБА_5 про те, що службові особи вказаної профспілкової організації шляхом зловживання повноваженнями, умисно, з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, використання всупереч інтересам юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми службовою особою такої юридичної особи своїх повноважень, вчинили неправомірні дії щодо Об`єднаної профспілкової організації Дніпропетровської філії Товариства з обмеженої відповідальністю «Газорозподільні мережі України».

Постановою слідчого СВ ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області від 29.04.2025 року кримінальне провадження було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, за відсутністю в діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364-1 КК України.

Слідчий суддя враховує, що кримінальне провадження №0002273 було розпочато на підставі заяви голови Об`єднаної профспілкової організації Дніпропетровської філії Товариства з обмеженої відповідальністю «Газорозподільні мережі України» ОСОБА_5 , в якій остання просила внести до ЄРДР відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України, яке полягало у тому, що колишній голова вказаної вище профспілкової організації ОСОБА_6 в період з 28.02.2024 року по 29.02.2024 року зняв з рахунку організації кошти в сумі 240000 грн., які використав на власні потреби.

Поряд з цим, досудове розслідування у кримінальному провадженні було розпочато з визначенням правової кваліфікації за ч.1 ст.364-1 КК України.

Приймаючи рішення про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, за відсутністю в діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364-1 КК України, слідчий в оскаржуваній постанові посилався на показання допитаних в якості свідків колишнього голови Об`єднаної профспілкової організації Дніпропетровської філії Товариства з обмеженої відповідальністю «Газорозподільні мережі України» ОСОБА_6 та бухгалтера ОСОБА_7 , згідно яких ОСОБА_6 було знято з рахунку організації кошти в сумі 140000 грн., які він передав ОСОБА_8 з метою закриття боргу по заробітній платі та за невикористану щорічну відпустку. Кошти в сумі 100000 грн. було знято самою ОСОБА_8 .

Також в постанові слідчим зазначено, що до матеріалів кримінального провадження долучено копію розрахункового листа із виплати заробітної плати за лютий 2024 року бухгалтеру ОСОБА_8 із зазначенням отримання нею 29.02.2024 року частини виплати по рахунку, а саме компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки у розмірі 240000 грн. готівкою на руки.

З урахуванням цього, оскільки колишній голова профспілкової організації ОСОБА_6 грошові кошти не використовував у власних цілях, слідчий прийшов до висновку про відсутність в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.364-1 КК України.

Поряд з цим, в ході досудового розслідування не було перевірено та слідчим не надано оцінку тому, факту, що згідно виписок по рахунку кошти в сумі 100000 грн. та 40000 грн. знімались із призначенням на господарські потреби.

Згідно копії розрахункового листа та розписки на ньому вбачається, що кошти в сумі 240000 грн. було отримано бухгалтером ОСОБА_8 в рахунок компенсації за невикористану відпустку.

Відповідно до ст.24 Закону України «Про відпустки» така компенсація виплачується лише при звільненні працівника.

Проте, в ході досудового розслідування не перевірено та не встановлено, чи була звільнена ОСОБА_8 в день отримання нею коштів в сумі 240000 грн. або раніше/пізніше та, відповідно, чи мала вона право на отримання відповідної компенсації.

Долучена копія розрахункового листа належним чином не засвідчена. Відсутні в матеріалах кримінального провадження дані щодо джерела отримання копії розрахункового листка, відповідності його оригіналу, а зазначених в ньому даних щодо днів невикористаної відпустки, заборгованості по заробітній платі та розрахунку компенсації, фактичним даним.

Відповідна бухгалтерська документація, матеріали особової справи щодо ОСОБА_8 або інші документи щодо підтвердження періоду її роботи, тривалості відпустки на яку вона мала право та фактичних днів використаної відпустки, виплачених їй протягом роботи коштів, не витребовувались.

Згідно наявного в матеріалах акту від 18.03.2024 року після звільнення ОСОБА_6 з посади будь-якої документації профспілкової організації не було знайдено.

Проте, в ході допиту ОСОБА_6 та ОСОБА_8 питання щодо місцезнаходження такої документації не з`ясовувалось.

Оцінка діям ОСОБА_6 та ОСОБА_8 з урахуванням цих обставин, законності розпорядження коштами в сумі 240000 грн., їх цільового використання, у т.ч. на предмет наявності або відсутності в їх діях складу іншого кримінального правопорушення, передбаченого ст.191 КК України, не надавалась.

Також з матеріалів кримінального провадження вбачається, що в рамках останнього представником заявника ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_3 , заявлялось клопотання в порядку ст.220 КПК України, в якому серед іншого ставились питання про звернення до слідчого судді із клопотанням про надання тимчасового доступу до банківських рахунків ОСОБА_6 , з метою відстеження обігу грошових коштів, переведених з рахунку профспілкової організації; про надання тимчасового доступу до відеозаписів у відділенні АБ «Південний» з метою підтвердження фактів отримання готівки в касі банку ОСОБА_6 ; призначення судової економічної експертизи.

Однак, клопотання в цій частині в передбаченому ст.220 КПК України порядку не розглянуто.

За вказаних обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова слідчого від 29.04.2025 року про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України прийнята передчасно, без проведення всіх необхідних слідчих та процесуальних дій, спрямованих на всебічне та повне дослідження обставин кримінального провадження, а тому не може бути залишена в силі та підлягає скасуванню, а скарга - задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2,9,91,93,94,303,304,306,307 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах голови Об`єднаної профспілкової організації Дніпропетровської філії Товариства з обмеженої відповідальністю «Газорозподільні мережі України» ОСОБА_5 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ ДРУП №1 ГУНҐП в Дніпропетровській області від 29 квітня 2025 року про закриття кримінального провадження №0002273.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1