Справа № 459/2114/25
Провадження № 1-кп/459/138/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2025 року Шептицький міський суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000137 від 18.06.2025 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Шептицького (Червонограда) Львівської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, зокрема востаннє: вироком Франківського районного суду м. Львова від 29.12.2023 за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу у розмірі 17 000 гривень,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, відповідальність за який передбачена ч. 1 ст. 164 КК України

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , будучи попереджений про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів та достовірно знаючи про те, що згідно рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 25.06.2016 № 459/2661/16-ц він зобов`язаний до сплати аліментів у користь ОСОБА_4 на утримання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в твердій грошовій сумі 1196 гривень 10 копійок, щомісячно з індексацією відповідно до закону, починаючи з 28.09.2016 року до їх повноліття, в порушення вимог ст. ст. 21, 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України та ст. ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», маючи умисел на ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей, не маючи обмежень та протипоказань по стану здоров`я, на роботу не влаштувався, документів, які б свідчили про неможливість працевлаштування чи погіршення стану здоров`я у виконавчу службу не пред`являв, у встановленому законом порядку інвалідом не визнаний, на обліку у місцевому центру зайнятості не перебуває та за допомогою з приводу працевлаштування не звертався, з метою ухилення від сплати аліментів не повідомляв у державну виконавчу службу відомості про зміну місця проживання, та приховував фактичні доходи (від тимчасових (неофіційних) робіт), аліменти на утримання дитини не сплачував, будь-якої іншої допомоги не надавав, тим самим добровільно не виконує рішення суду, чим допустив заборгованість по аліментах. Внаслідок злісного ухилення від сплати аліментів за період часу 01.04.2023 по 01.06.2025 ОСОБА_3 не здійснив жодних проплат, що спричинило заборгованість зі сплати аліментів в користь ОСОБА_4 на утримання дітей за вказаний період в сумі 153 744 (сто п`ятдесят три тисячі сімсот сорок чотири) гривні 50 копійок, що сукупно складає суму виплат більше, ніж за три місяці відповідних платежів. При цьому загальна сума заборгованості становить 157 994 (сто п`ятдесят сім тисяч дев`ятсот дев`яносто чотири) гривень, чим вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 164 КК України.

Таким чином ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КК України.

Зазначені обставини встановлені органом досудового розслідування і викладені в обвинувальному акті, що складений прокурором, який звернувся до суду з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Встановлені на досудовому розслідуванні обставини не оспорюються обвинуваченим, про що ним подана відповідна заява, добровільність якої підтверджена його захисником. Також обвинувачений згідний із розглядом обвинувального акта за його відсутності у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду. Обвинувачений з обмеженням права на апеляційне оскарження ознайомлений.

Потерпіла у даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 подала заяву, з якої вбачається, що остання також не заперечує щодо розгляду кримінального провадження у спрощеному провадженні та згідна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами. Також у своїй заяві зазначила, що їй роз`яснене обмеження права апеляційного оскарження згідно із ч. 2 ст.302 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

В силу ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, ознайомившись із обвинувальним актом та доданими до нього матеріалами кримінального провадження, дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після цього, наявність обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Так, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є кримінальним проступком; він являється раніше судимим; за психіатричною допомогою до за медичною допомогою протягом 5-ти років у центр психічного здоров`я КНП «Центральна міська лікарня Шептицької міської ради» не звертався; за медичною допомогою протягом 5-ти років у психоневрологічне відділення КНП «Центральна міська лікарня Шептицької міської ради» не звертався та на обліку не перебуває, за місцем проживання скарг на нього не надходило.

Обставиною, яка пом`якшує покарання суд визнає щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 164 КК України у виді громадських робіт і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування даного кримінального провадження не обирався і підстав для його обрання не вбачається.

Витрати на залучення експерта у даному кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у межах даного кримінального провадження не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Арешти на майно в межах даного кримінального провадження не накладались.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 382 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин.

Речові докази, а саме: копії матеріалів ВП 53243626, відкритого на підставі виконавчого листа №459/2661/16-ц, який виданий 10.01.2017 Шептицьким (Червоноградським) міським судом Львівської області залишити при матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення (ч.3 ст. 395 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. ст. 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1