Провадження 1-кп/991/122/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2025 Вищий антикорупційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

його захисників, адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

його захисників, адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11

обвинуваченого ОСОБА_12

його захисника, адвоката ОСОБА_13

обвинуваченого ОСОБА_14

його захисника, адвоката ОСОБА_15

захисника обвинуваченого

ОСОБА_16 , адвоката ОСОБА_17

представників потерпілого

ПАТ «Український інноваційний банк» ОСОБА_18 , ОСОБА_19

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Києві в залі суду клопотань клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_9 , адвоката ОСОБА_10 , про повернення обвинувального акта прокурору у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001257 від 08.08.2019, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в Республіці Молдова, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 369 КК України,

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Козятині Хмільницького р-ну Вінницької обл., проживає за адресою: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 366-2, ч. 3 ст. 368 КК України,

ОСОБА_12 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Жовнино Чорнобаївського р-ну Черкаської обл., проживає за адресою: АДРЕСА_4 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,

ОСОБА_14 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Іллічівську Одеської області, проживає за адресою: АДРЕСА_5 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,

ОСОБА_16 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в смт. Нововоронцовка Нововоронцовського р-ну Херсонської обл., проживає за адресою: АДРЕСА_6 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,

ВСТАНОВИВ:

I.Історія провадження.

1.1 На розгляді ВАКС перебувають матеріали зазначеного кримінального провадження.

1.2 Ухвалою суду від 11.11.2024 у цьому кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.

1.3. 27.06.2025 від захисника обвинуваченого ОСОБА_9 , адвоката ОСОБА_10 , надійшло клопотання про повернення обвинувального акта прокурору у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що обвинувальний акт:

- не містить конкретики щодо часу, місця, способу залучення до організованої групи ОСОБА_9 , його функцій у злочинному плані, характеру такої участі, мотиву та наслідків;

- не розмежовує ролі ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень;

- містить розбіжності між розділами «фактичні обставини кримінального правопорушення» та «формулювання обвинувачення», висунутого ОСОБА_9 , в частині дат вчинення кримінальних правопорушень;

- включає недостовірні відомості про обвинуваченого ОСОБА_6 ;

- не містить повний відомостей про потерпілих.

II.Позиції сторін судового провадження

2.1 Обвинувачені та їх захисники клопотання підтримали та просили суд повернути обвинувальний акт прокурору.

2.2. Прокурор щодо поданого клопотання заперечував, вважавши, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Наголосив, що тривалий термін існувала невизначеність щодо правонаступництва ПАТ «Український інноваційний банк» та ПАТ «Українська інноваційна компанія». Водночас відомості про потерпілого були зазначені в обвинувальному акті, виходячи з правового висновку, викладеного у п. 201 постанови ВП ВС від 10.12.2019 у справі № 925/698/16.

2.3. Представники потерпілого щодо клопотання заперечували та просила суд відмовити у його задоволенні.

III.Мотиви та обґрунтування суду

3.1. Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, дослідивши обвинувальний акт та його додатки, суд дійшов до таких висновків.

3.2. Підготовче судове засідання є обов`язковою і самостійною стадією кримінального процесу, в якій суд визначає можливість на законних підставах призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Здійснення у ході підготовчого судового засідання перевірки відповідності обвинувального акта вимогам кримінального процесуального закону передбачає з`ясування наявності в такому рішенні прокурора його обов`язкових реквізитів, перелік яких надається в ч. 2 ст. 291 КПК України.

3.3. Основна частина доводів клопотання захисника ОСОБА_10 зводилась до неконкретності викладу фактичних обставин, необґрунтованості формулювання обвинувачення та його невідповідності правовій кваліфікації кримінального правопорушення.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Пункт 5 ч. 2 ст. 291 КПК України передбачає, що обвинувальний акт, серед іншого, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а також правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

У пункті 2 постанови Верховного Суду України від 24.11.2016 у справі № 5-328кс16 зазначено, що в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) ? це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

В обвинувальному акті зазначається виклад основних фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінальних правопорушень з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, що в своїй сукупності по суті і є обвинуваченням. Ці фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість стороні захисту зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою. При цьому конкретність і чіткість пред`явленого обвинувачення не може пов`язуватися з надмірною деталізацією злочину або з аргументацією сторони обвинувачення на підтвердження описаних в обвинувальному акті відомостей. Адже в першому випадку це нав`язування стороні обвинувачення позиції сторони захисту і, відповідно, порушення засад диспозитивності і змагальності, а в другому ? виходить за межі дослідження обвинувального акту на етапі підготовчого судового засідання і є процесуальною діяльністю сторін на підтвердження своїх позицій і спростування позицій процесуального опонента.

В контексті обвинувального акта, що розглядається, фактичні обставини, які «супроводжують» сформульоване прокурором обвинувачення, містять всі необхідні відомості для розуміння захистом як самого пред`явленого обвинувачення, так і визначення обсягу доказування сторонами під час судового розгляду.

Необхідно наголосити, що суд не може вказувати прокурору як викласти формулювання обвинувачення або удосконалити фактичний виклад обставин, як і не вправі спонукати прокурора до корегування обвинувального акта, внесення до нього змін, у тому числі щодо фактичних обставин інкримінованого злочину та інших обставин, які підлягають доказуванню під час судового розгляду. В обвинувальному акті викладається те обвинувачення, яке прокурор вважає встановленим. Своєю чергою судовий розгляд може здійснюватися лише в межах висунутого обвинувачення, тому дослідження судом обставин, про які зазначає прокурор в обвинувальному акті, є предметом розгляду в судовому засіданні кримінального провадження по суті, а первісне їх зазначення в процесуальному рішенні ? обвинувальному акті ? є прерогативою прокурора.

Зазначені стороною захисту обставини щодо не повного розкриття механізму та характеру дій обвинуваченого не свідчать про невідповідність обвинувального акта вимогам закону, а свідчать про те, що саме такі дані були отримані під час досудового розслідування. Їх відповідність фактичним обставинам і підтвердження або не підтвердження доказами є процесуальною діяльністю суду за наслідками комплексного дослідження та оцінки наданих сторонами доказів на пізніших етапах судового провадження.

Суд вважає, що формулювання обвинувачення, викладене в обвинувальному акті щодо ОСОБА_9 , є зрозумілим, чітким та достатньо визначеним для здійснення належного правового захисту обвинуваченого.

При цьому, суд зазначає, що здатність розуміти суть обвинувачення та його межі залежить від індивідуальних особливостей сприйняття інформації певної особи. Саме тому, одні й ті самі фактичні обставини та/або формулювання обвинувачення, викладені прокурором в обвинувальному акті, різними людьми можуть сприйматися та осмислюватися по-різному, але це не може свідчити про факт неконкретності обвинувачення або його незрозумілості.

Що стосується доводів адвоката ОСОБА_10 про те, що встановлені прокурором фактичні обставини містять розбіжності щодо часу вчинення ОСОБА_9 дій зі сформульованим обвинуваченням, суд зазначає, що відповідність фактичних обставин висунутому обвинуваченню є процесуальною діяльністю суду за наслідками комплексного дослідження та оцінки наданих сторонами доказів на пізніших етапах судового провадження. У зв`язку з цим наведені доводи не можуть слугувати підставою для повернення обвинувального акта прокурора на підготовчому судовому засіданні.

3.4. Ще одним аргументом для повернення судом обвинувального акта прокурора адвокат ОСОБА_10 зазначила відсутність повних відомостей про потерпілих. Такі доводи обґрунтовані тим, що 13.02.2022 детективом прийнято постанову про визнання потерпілим ПАТ «Українська інноваційна компанія» (), яке серед переліку потерпілих, наведеного в обвинувальному акті, не значиться.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Положення п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України містять вказівку щодо необхідності зазначення в обвинувальному акті анкетних відомостей кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство). Цілком логічним видається той факт, що така умова розповсюджується лише на випадки, коли особу (юридичну чи фізичну) залучено до кримінального провадження в якості потерпілого.

За правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

13.02.2020 постановою детектива НАБУ потерпілим визнано ПАТ «Українська інноваційна компанія» (п. 363 реєстру).

11.05.2021 до кримінального провадження як потерпілого було залучено ПАТ «Український інноваційний банк» (п. 199 реєстру).

04.10.2023 постанова від 13.02.2020 була скасована прокурором САП (п. 364 реєстру).

Тобто, починаючи з 04.10.2023 потерпілим у зазначеному кримінальному провадженні було визнане лише ПАТ «Український інноваційний банк».

Відповідно до відомостей обвинувального акта, який надійшов до суду, потерпілим у цьому кримінальному провадженні було визнане ПАТ «Український інноваційний банк», який перебуває в процедурі виведення банку з ринку, яка здійснюється Фондом гарантування вкладів фізичних осіб (т. 1, а.с. 3-241; т. 2, а.с. 1-249; т. 3, а.с. 1-223).

Ураховуючи викладене, суд не вбачає жодних неузгодженостей обвинувального акта в частині переліку потерпілих.

3.5. Стосовно доводів адвоката ОСОБА_10 про процесуальний статус ОСОБА_6 , то відповідь на нього вже надана судом в ухвалі від 26.06.2025, тому суд не вдається до повторної оцінки цього питання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 291, 314, 369, 372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_9 , адвоката ОСОБА_10 , про повернення обвинувального акта прокурору відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3