Провадження № 1-кс/175/1322/25
04 вересня 2025 року селище Слобожанське Дніпровського
району Дніпропетровської області
Поданим на розгляд слідчому судді клопотанні, погодженим з прокурором, слідчий порушує питання про накладення арешту шляхом заборони користування та розпорядження на майно, а саме: на банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обгрунтування клопотання слідчий послався на наступне.
Так, 30.08.2025 року, в ході проведення НС(Р)Д, в порядку ст. 271 КПК України, ОСОБА_5 , повідомив оперативному покупцю ОСОБА_6 номер карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , для перерахування грошових коштів останнім, в сумі 1000 гривень, з метою здійснення оплати за психотропну речовину PVP.
В ході досудового розслідування, встановлено, що карта належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В якості свідка допитано ОСОБА_4 , який пояснив, що є клієнтом АТ КБ «ПриватБанк» та власником платіжної картки № НОМЕР_1 . Приблизно на початку червня 2025 року, до нього звернувся ОСОБА_7 із проханням надати зазначену картку для тимчасового користування у зв`язку з втратою власної, на що свідок погодився та передав останньому картку. 30.08.2025 року, перебуваючи разом із ОСОБА_7 біля будинку № 8 по вул. Наді Курченко у м. Краматорську, неподалік 6-го під`їзду, до них підійшов спільний знайомий ОСОБА_5 , який звернувся з проханням надати картку для зарахування коштів з подальшим їх зняттям у банківському терміналі. ОСОБА_7 повідомив, що має при собі картку № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_4 , та погодився допомогти. Далі, всі направились до магазину «Восток», розташованого по вул. Наді Курченко у м. Краматорську, поряд із яким знаходиться термінал «Ощадбанку». ОСОБА_7 зняв готівку у сумі 1000 грн. та передав ОСОБА_5 . Свідок вказує, що походження грошових коштів йому не відоме.
Також, в якості свідка допитано ОСОБА_7 , який пояснив, що знайомий з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . На початку червня 2025 року свідок попросив у ОСОБА_4 банківську карту АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , оскільки власну картку втратив. 30.08.2025 року, перебуваючи разом із ОСОБА_4 біля будинку № 8 по вул. Наді Курченко у м. Краматорську, неподалік 6-го під`їзду, до них підійшов спільний знайомий ОСОБА_5 , який звернувся з проханням надати картку для зарахування коштів з подальшим їх зняттям у банківському терміналі, оскільки власної не мав. На що свідок повідомив, про наявність картки та погодився допомогти. Далі всі вирушили до магазину «Восток» по вул. Наді Курченко у м. Краматорську, де поряд знаходиться термінал «Ощадбанку». ОСОБА_5 запитав номер картки, після чого свідок продиктував йому реквізити. На банківську карту № НОМЕР_1 було зараховано 960 грн. Після цього останній ввів пін-код, зняв готівку у сумі 1000 грн та передав усю суму ОСОБА_5 . Джерело походження цих коштів ОСОБА_5 не пояснив, після чого останній відразу направився у невідомому напрямку.
02.09.2025 року ОСОБА_4 видав працівникам поліції належну йому банківську карту АТ КБ «ПриватБанк» за № НОМЕР_1 , яку наразі визнано речовим доказом.
Наразі, є достатні підстави вважати, що банківська картка АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , використовувалась 30.08.2025 ОСОБА_5 під час вчинення кримінального правопорушення, а саме для отримання грошових коштів у сумі 1000 грн, перерахованих оперативним покупцем ОСОБА_6 в ході збуту психотропної речовини, зберігає сліди кримінального правопорушення.
Враховуючи вищезазначене, є достатні підстави вважати, що вилучена банківська картка АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та може бути використана як доказ по обставинам, що встановлюються під час кримінального провадження.
Перевіривши клопотання, дослідивши додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Згідно п.1) ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та відповідно до ч.10 ст.170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
02.09.2025 року ОСОБА_4 видав працівникам поліції належну йому банківську карту АТ КБ «ПриватБанк» за № НОМЕР_1 , яку наразі визнано речовим доказом.
Вилучене у даному кримінальному провадженні майно відповідає критеріям, визначеним ч. 1 ст. 98 КПК України для речових доказів, має доказове значення у кримінальному провадженні.
Зазначені речові докази мають істотне значення для досудового розслідування кримінального провадження, обставини вчинення якого можуть бути виявлені та зафіксовані шляхом їх огляду та дослідження.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчим доведена необхідність арешту вилученого під час огляду вилученого майна та наявність ризиків, передбачених абз.2 ч.1 ст.170 КПК України (ймовірність приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження).
Приймаючи до уваги вищевикладене, зважаючи на обставини вчинення ймовірного кримінального правопорушення, так як вони викладені в клопотанні слідчого, правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 98, 167, 170, 171 КПК України, приходжу до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на майно.
Не застосування арешту в даному випадку, на переконання слідчого судді, може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вилученого майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167-175, 309 КПК України, -
Накласти арешт на зазначене в клопотанні майно, а саме: на банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Арешт майна може бути скасований в порядку, передбаченому ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1