Ружинський районний суд Житомирської області
Справа № 291/674/25
Ружинський районний суд Житомирської області
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
02 вересня 2025 року
Ружинський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мусіївка
Ружинського району Житомирської області, українця, громадянина України,
Зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою:
АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 299 КК України,
ОСОБА_5 29.05.2025 в денну пору доби, точного часу не встановлено, але не пізніше 15:52, перебував за місцем свого проживання, а саме на території домогосподарства АДРЕСА_1 , побачив безпритульного кобеля собаки, сірого окрасу.
В цей час місці та при вказаних обставинах у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на жорстоке поводження з твариною, що належить до хребетних.
Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, діючи умисно та протиправно, грубо порушуючи суспільні відносини, що забезпечують загально прийняті моральні принципи щодо поводження з тваринами , в порушення вимог ст. 18 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження», за допомогою сокири з дерев`яним руків`ям наніс численні удари в область голови та шиї безпритульного собаки, що завдало фізичного болю та спричинило йому глибокі проникаючі рани в лобній частині голови, величиною 8 см.; на шиї на рівні першого шийного хребця та лопатки, величиною 15 см., розриву аорти, крововиливу в головний мозок, паралічу серцево - легеневої мускулатури, внаслідок чого настала загибель тварини.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 299 КК України, як жорстоке поводження з твариною, що належить до хребетних, що призвело до загибелі тварини, вчиненого активним способом.
17 червня 2025 року між обвинуваченим ОСОБА_5 у присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 та прокурором Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_3 була укладена угода про визнання винуватості та скріплена підписами сторін. Вказана угода надана суду для розгляду разом з обвинувальним актом.
Згідно даної угоди, прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 299 КК України. Обвинувачений у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 299 КК України. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинений злочин, а саме у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з випробовуванням відповідно до вимог ст. 75 КК України з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`ясненні обвинуваченому. При визначені міри покарання враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. Обставиною, яка пом`якшує покарання визначено: щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання не встановлено. Обвинувачений не вчиняв інших неправомірних дій та не притягувався раніше до кримінальної відповідальності.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст.314КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотриманні вимоги і правила КПК України та КК України, просить дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник в судовому засіданні також просять укладену з прокурором угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання для обвинуваченого.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 - 7 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, враховуючи заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.
За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_5 вчинив жорстоке поводження з твариною, що відноситься до хребетних, вчинене активним способом, що призвело до загибелі тварини, а тому його дії кваліфіковані вірно за ч. 3 ст. 299 КК України, за якою належить призначити йому узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання у виді 5 (п`яти) років та враховуючи тяжкість злочину та особу винного, який є пенсіонером, позитивно характеризується за місцем проживання, суд знаходить можливим виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства і вважає за доцільне звільнити його від відбування покарання з випробуванням на мінімальний строк, визначений ст. 75 КК України, вважаючи таке покарання необхідним й достатнім для його виправлення й попередження вчинення нових злочинів, та поклавши на нього обов`язки, визначені ч. 1 ст. 76 цього Кодексу.
При цьому, судом не може бути застосовано покарання у виді конфіскації тварини, оскільки тварина, яка стала об`єктом злочинних дій обвинуваченого, йому не належала, до того ж внаслідок цих дій тварина загинула, відтак у даному випадку застосування конфіскації тварини як покарання є неможливим.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Судові витрати відсутні, цивільний позов у провадженні не заявлено, запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.
Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.
Питання про скасування арешту майна суд вирішує одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, відповідно до ст. 174 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись статтями 314,373,374,394,474 та 475 КПК України, суд,
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст. 299 Кримінального Кодексу України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації тварини.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (Один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.
Відповідно до ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 протягом іспитового строку наступні обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Після набрання вироком законної сили, речові докази по справі:
Садову лопату з дерев`яним держаком та сокиру з дерев`яним руків`ям - знищити.
Вирок на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченому та його захиснику.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1 .