УХВАЛА

22.08.2025 м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_2 , який представляє інтереси ТОВ «КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС», про поновлення процесуального строку на оскарження постанови старшого дізнавача ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 від 30.07.2025 про закриття кримінального провадження №0000500 від 14.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

21.08.2025 до канцелярії Київського районного суду м.Одеси через кур`єрську службу доставки ТОВ «Двадцять чотири години» надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 , який представляє інтереси ТОВ «КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС», на постанову старшого дізнавача ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 від 30.07.2025 про закриття кримінального провадження №0000500 від 14.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

Одночасно з вимогою про скасування оскаржуваної постанови адвокат подав клопотання про поновлення процесуального строку.

В обґрунтування клопотання про поновлення процесуального строку адвокат ОСОБА_4 зазначив, що копію оскаржуваної постанови він отримав на свою електронну пошту 30.07.2025. Представник суб`єкта господарювання, е погоджуючись з прийнятим рішенням дізнавача, 07.08.2025 подав через кур`єрську службу доставки ТОВ «Двадцять п`ять годин» скаргу до слідчого судді на процесуальне рішення дізнавача.

Оскільки копія оскаржуваної постанови не надсилалася ТОВ «КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС», то адвокат просить поновити строки на оскарження процесуального рішення дізнавача.

Дослідивши надані документи на підтвердження викладених доводів, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність законних підстав для поновлення процесуального строку.

Відповідно до ст.304 ч.1 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст.303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Останнє речення, з урахуванням тривалого проміжку часу від дати прийняття процесуального рішення і до дня надходження скарги до суду, слід сприймати через призму інших положень Кодексу, що регламентують процесуальні строки, а також судової практики з цих питань, у т.ч. Європейського суду з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні. У даному випадку контрольну функцію суду не слід розглядати як замасковане оскарження.

Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, дізнавача в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Дотримання процедури, встановленої законом, є важливою гарантією права кожного на свободу та особисту недоторканність в розумінні ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У Рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України» в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях ЄСПЛ також наголошує на тому, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавиться провадженням у справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З аналізу наданих стороною документів видно, що копію оскаржуваної постанови представником отримано 30.07.2025. Скаргу подано 07.08.2025, тобто, на перший погляд, в межах строку.

Разом з тим, правила ст.116 КПК України у даному випадку не застосовуються, оскільки скаргу було здано не на підприємство поштового зв`язку, а до кур`єрської служби доставки ТОВ «Двадцять п`ять годин». З копії квитанції ПН №4842 видно, що відправлення прийнято 07.08.2025, разом з тим, доставлено адресатові не у найкоротший термін, а через два тижні.

Положеннями ч.1 ст.117 КПК визначено, що пропущений з поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Виходячи із системного аналізу норм процесуального права, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка подала скаргу, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про поштовий зв`язок", послуги поштового зв`язку в Україні здійснюються лише національним оператором поштового зв`язку або оператором поштового зв`язку - суб`єктом підприємницької діяльності, який в установленому законодавством порядку надає послуги поштового зв`язку. При цьому такий суб`єкт підприємницької діяльності має бути включений до Єдиного державного реєстру операторів поштового зв`язку.

Слідчий суддя вважає, що, навіть за умови, що вказана кур`єрська служба включена до Єдиного державного реєстру операторів поштового зв`язку, не може саме по собі за цих зазначених вище конкретних обставин провадження належно підтверджувати факт прийняття певною конкретною відповідальною особою цієї служби у певний час вказаного поштового відправлення, адже конкретні дані про таку відповідальну особу, та її підпис на накладній відсутні. Відсутні також штемпелі у визначених у бланку місцях.

При цьому адвокатом на підтвердження доводів свого клопотання про поновлення строку не надано до суду оригіналу вказаної кур`єрської накладної з відтисками печаток, а також не надано інших документів, які підтверджували б передачу адвокатом скарги до кур`єрської служби (зокрема, фіскального чеку про оплату послуг відповідним платником, інших документів за підписом конкретних відповідальних службових осіб відповідного підприємства).

До того ж, виглядає нелогічним і дивним використання адвокатом кур`єрської служби з огляду на те, що він, адвокат ОСОБА_5 , здійснює діяльність і має адресу в межах міста Одеси, має електронний кабінет в підсистемі Електронний суд ЄСІТС.

За таких обставин, надана адвокатом копія накладної не дає слідчому судді достатніх підстав встановити поза розумним сумнівом факт вчасного подання указаної вище скарги, й подальше надходження її до суду засобами поштового зв`язку ДП Укрпошта поза межами строку на касаційне оскарження з незалежних від захисника причин й не може бути підставою для поновлення строку на касаційне оскарження.

Інших поважних причин пропуску строку, які б позбавили представника суб`єкта господарювання реальної можливості у порядку та строки, передбачені законодавством, реалізувати свої права на подання касаційної скарги, у поданому клопотанні не наведено.

Аналогічні доводи містяться в ухвала Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 06 листопада 2023 року у справі №759/18495/22, провадження №51-6283ск23

У рішенні від 21 листопада 2019 року у справі «Мельник проти України» (CASEOFMELNYKv.UKRAINE) (заява № 72286/01) Європейський Суд з прав людини наголосив, що право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

В основу прийнятого рішення слідчий суддя кладе правовий висновок Верховного Суду України, викладений в постанові від 21.01.2016 року у справі №5-259кс15, згідно якого правило дотримання процесуального строку для подання скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб справи, в яких порушуються відповідні питання, розглядалися впродовж розумного часу, не змушували органи влади та інші зацікавлені особи перебувати у стані невизначеності. Процесуальним Законом потенціальному заявнику встановлюється достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати скаргу. Процесуальні строки чітко окреслюють часові межі, після закінчення якого контрольна функція Суду не здійснюється.

При цьому слідчий суддя також виходить з принципу «юридичної визначеності», згідно якого, як про це зазначено в рішеннях Європейського суду з прав людини від 29.10.1999 у справі Брумареску проти Румунії, від 19.02.2009 у справі Христов проти України остаточне рішення, що набрало законної сили (постанова слідчого вважається законною, оскільки її не скасовано постановою вищого прокурора або ухвалою слідчого судді), не може ставиться під сумнів. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду рішення лише з однією метою домагатися повторно розгляду справи та винесення нового рішення. У даному випадку контрольну функцію суду не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмету спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомій непереборні обставини.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.304 КПК України скарга повертається, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого ч.1 ст.304 КПК України, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Відповідно до ч.6 ст.304 КПК України ухвала про повернення скарги або відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.117, 303, 304 і 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити адвокату ОСОБА_2 , який представляє інтереси ТОВ «КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС», в поновленні процесуального строку для оскарження постанови старшого дізнавача ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 від 30.07.2025 про закриття кримінального провадження №0000500 від 14.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

Повернути адвокату ОСОБА_2 скаргу разом з усіма доданими до скарги документами.

Копію ухвали слідчого судді направити адвокату ОСОБА_2 не пізніше наступного дня після її постановлення.

Роз`яснити адвокату ОСОБА_2 , що він відповідно до ч.7 ст.304 КПК України не позбавлений права на повторне звернення зі скаргою на процесуальне рішення лізнавача в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м.Одеси протягом п`яти діб з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1