Справа № 296/3797/25
УХВАЛА

Іменем України

14 квітня 2025 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі клопотання прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 , поданого в межах кримінального провадження №0000914 від 15 грудня 2024 року про продовження строку тримання під вартою стосовно підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Полянка Баранівського району Житомирської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ст. 348 КК України, у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000914 від 15 грудня 2024 року,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Житомирської спеціалізованої прокуратури ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира з клопотанням про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном на 30 днів, без визначення розміру застави.

В обґрунтування поданого клопотання прокурор зазначає, що у провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області знаходиться кримінальне провадження №0000914 від 15.12.2024, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ст. 348 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 15.04.2023 №105, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, ОСОБА_6 призначено на посаду навідника військової частини НОМЕР_1 .

Однак, в порушення вимог нормативно-правових актів, солдат ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем, вичинив кримінальні правопорушення за наступних обставин.

Так, 15.12.2024 близько 16:00 ОСОБА_6 перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в ході спільного вживання алкогольних напоїв з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпеку та караність своїх дій, діючи з мотиву показати свою перевагу у конфлікті та з метою спричинення тілесних ушкоджень, кулаками обох рук наніс ОСОБА_10 два удари в обличчя, після чого схопивши зі столу кухонного ножа, клинком якого наніс один удар у ліву підщелепну ділянку останнього, в результаті чого заподіяв ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді: синця навколо правого ока, садна спинки носа, колото-різаної рани лівої підщелепної ділянки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров`я.

У подальшому, цього ж дня, о 17:20, ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи, що працівники відділення поліції № 5 Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які прибули на місце події встановити обставини спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , та які є представниками правоохоронного органу та виконують службові обов`язки, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи караність своїх дій, з мотиву бути непритягнутим до відповідальності за спричиненні тілесні ушкодження та уникнути такої, з метою позбавити життя працівників правоохоронного органу які прибули на виклик, розуміючи та усвідомлюючи свої дії, перебуваючи у вказаному будинку та виходячи з такого на прохання працівників правоохоронного органу, взяв до рук сокиру та тримаючи її в правій руці ОСОБА_6 , вийшов із будинку і почав наносити розмашисті удари сокирою в напрямку поліцейського ОСОБА_13 з метою спричинити йому тілесних ушкоджень та позбавити життя, при цьому словесно погрожуючи наслідками своїх дій, однак останній почав втікати. Далі, у цей ще час та в цьому місці ОСОБА_6 продовжуючи свої злочинні дії, погрожуючи фізичною розправою, посягаючи на життя працівників правоохоронного органу, намагався наздогнати поліцейського ОСОБА_11 , замахуючись сокирою у бік останнього та наносячи удари сокирою, які не потрапляли по тілу ОСОБА_11 у зв`язку із ухиленням від ударів. У свою чергу ОСОБА_11 , з метою припинення протиправних дій ОСОБА_6 та врятування свого життя та здоров`я, використав табельну вогнепальну зброю, здійснивши два постріли вгору.

У подальшому, протиправні дії ОСОБА_6 були припинені працівниками поліції ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , які скориставшись неуважністю ОСОБА_6 , застосували до останнього заходи фізичного впливу.

Так, відповідності до вимог ст.ст. 276-278 КПК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 та ст. 348 КК України.

В подальшому, 11.04.2025 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри за ч. 1 ст. 2125 та ст. 348 КК України.

Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні закінчується 16.04.2025р.

Термін досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні закінчується 16.04.2025, однак у зв`язку з відкриттям сторонам кримінального провадження матеріалів, строк зупинено з 11.04.2025.

Метою продовження запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою є необхідність запобігання ризиків, передбачених п.п. 1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити. Повідомив, що слідчі дії проведено, наразі триває стадія ознайомлення з матеріалами кримінального провадження. Вказав, що ризики реальні та продовжують існувати.

Адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання та просив суд застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Вказав, що замаху на життя та здоров`я працівників поліції не було. ОСОБА_6 перебуває під вартою з грудня 2024р., вину визнає, зі слідством співпрацює, раніше не судимий, є військовослужбовцем.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку свого адвоката. Вказав, що раніше притягався до кримінальної відповідальності за ст. 185 КК України.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

З матеріалів клопотання вбачається, що 16.12.2024 у відповідності до вимог ст.ст. 276-278 КПК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 та ст. 348 КК України.

В подальшому, 11.04.2025 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри за ч. 1 ст. 125 та ст. 348 КК України.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 17.12.2024 року у справі №296/11595/24 застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 12.02.2025 без визначення застави.

В подальшому, 12.02.2025 року ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира у справі №296/1476/25 продовжено підозрюваному ОСОБА_6 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 16.03.2025 року включно, без визначення розміру застави.

Відповідно до ухвали суду від 13.03.2025 року у справі № 296/2594/25 строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено в межах строку досудового розслідування до 16.04.2025 року включно, без визначення розміру застави.

Термін досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні закінчується 16.04.2025, однак у зв`язку з відкриттям сторонам кримінального провадження матеріалів, строк зупинено з 11.04.2025.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Наявні у матеріалах клопотання докази та обставини, на які посилається прокурор, є достатніми та дають підстави вважати, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 та ст. 348 КК України.

Слідчий суддя враховує, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ч. 1 ст. 125 та ст. 348 КК України, є особливо тяжким та містить безальтернативну санкцію позбавлення волі на тривалий період часу.

Усвідомлюючи вказані факти, бажаючи уникнути негативних наслідків кримінально-правового та цивільно-правового характеру, підозрюваний може ухилятися від органу досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Стороною обвинувачення доведено, що підозрюваний, з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджанню всебічного, повного та неупередженого встановлення обставин вчиненого злочину, може вчиняти спроби протиправного впливу на учасників кримінального провадження, в тому числі на свідків, які проживають поруч з ним з метою нерозповсюдження інформації про вчинення ним кримінального правопорушення (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Суд бере до уваги ризик передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний може перешкоджати досудовому розслідуванню шляхом не прибуття та несвоєчасного прибуття на вимоги слідчого, прокурора чи суду. Крім того останній є особою без стійких соціальних зв`язків та перебуває у розшуку як військовослужбовець, який самовільно залишив військову частину, що дає йому підстави покинути та змінити своє місце проживання.

Слідчим у клопотанні не доведено, що ОСОБА_6 може вчинити інші кримінальні правопорушення (п.5 ч.1 ст.177 КПК України). Доводи слідчого про існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення грунтуються виключно на тяжкості інкримінованого підозрюваному злочину за ст. 348 КК України, а тому є безпідставними.

Оцінюючи в сукупності вказані вище обставини, які передбачають застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких можливе продовження строку тримання підозрюваного під вартою, слідчий суддя дійшов висновку про те, що ризики, передбачені п.п. 1,3,4 ст.177 КПК України, не зменшились та виправдовують подальше утримання підозрюваного під вартою.

При цьому, слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі Ілійков проти Болгарії №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Будь-яких обставин, які би свідчили про наявність підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, ніж тримання під вартою, не встановлено, а доводи підозрюваного та захисника не переважають над наявністю існуючих на момент розгляду клопотання ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування доведено наявність обставин, передбачених ч. 3 ст.199 КПК України, що виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, зважаючи на встановлені ризики та особу підозрюваного, а також підстав вважати, що злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 є особливо тяжким, слідчий суддя вважає за можливе не визначати розмір застави.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 194, 205, 206, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою до 15.05.2025 року включно, без визначення розміру застави.

Встановити строк дії ухвали - до 15.05.2025 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1