Справа 361/1914/22 Головуюча в І інстанції - ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/625/2025 Доповідач в суді ІІ інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

05 червня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючий), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника (в режимі відеоконференцзв`язку) ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження № 0000608 за апеляційною скаргою заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 березня 2023 року,-

в с т а н о в и л а :

Вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 березня 2023 року,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Полтава, громадянку України, із середньою освітою, працюючу в ГО «Альянс миротворців», маючу на утриманні мальолітнього сина 2017 року народження, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судиму,

засуджено за ст.124 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік;

на підставі ст.75 КК України, ОСОБА_9 , звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю в 1 рік із покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України;

вирішене питання про речові докази.

Відповідно до вироку, ОСОБА_9 , 26 березня 2022 року близько 22 години 00 хвилин у ході сварки з ОСОБА_10 , яка виникла на грунті раптово виниклих неприязних відносин, під час якої погрожував та наносив тілесні ушкодження ОСОБА_9 , у ході чого остання з метою нанесення тілесних ушкоджень у разі перевищення необхідної оборони, взявши до рук предмет зовні схожий на ніж та тримаючи його в руці, нанесла один удар в область грудної клітини справа потерпілому ОСОБА_10 , чим завдала останньому тяжких тілесних ушкоджень.

В апеляційній скарзі прокурора указано на незаконність вироку у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої через його м`якість. Свої доводи прокурор мотивував тим, що суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_9 основне покарання у виді обмеження волі, не врахував, що обвинувачена має на утриманні малолітнього сина 2017 року народження, а відповідно до ч. 3 ст. 61 КК України такий вид покарання, як обмеження волі не застосовується до певної категорії осіб, у тому числі й до жінок, які мають дітей віком до 14 років. Просив вирок скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_9 покарання за ст. 124 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст.7 5 КК України ОСОБА_9 звільнити від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю в 1 рік із покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України.

У змінах до апеляційної скарги прокурор вказує, що кримінальне правопорушення ОСОБА_9 було вчинено 26 березня 2022 року, і тому на даний час минуло 3 роки від дати вчинення кримінального правопорушення. Відтак, існують підстави для звільнення обвинуваченої від дати вчинення кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст.49 КК України. Так, відповідно до ч.5 ст.74 КК України, особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених ст.49 КК України. Просив вирок змінити та звільнити ОСОБА_9 від покарання, призначеного ст.124 КК України у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбаченої п.2 ч.1 ст.49 КК України. У решті вирок залишити без змін.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

прокурора, який апеляційну скаргу прокурора зі змінами підтримав, підтвердив її доводи та просив її задовольнити;

захисника, який апеляційну скаргу прокурора зі змінами підтримав та просив її задовольнити;

вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора зі змінами підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Згідно положень ч. 5 ст. 74 КК України особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за кримінальний проступок, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, складають три роки.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_9 пред`явлене обвинувачення за ст. 124 КК України, який відповідно до положень ч. 4 ст. 12 КК України є нетяжким злочином, за яке передбачене покарання у виді громадських робіт на строк до двох років, або пробаційний нагляд на строк до двох років, або обмеження волі строком на двох років, або позбавлення волі на той самий строк.

Згідно з вироком, ОСОБА_9 вчинила інкриміноване кримінальне правопорушення, передбачене ст. 124 КК України, 26 березня 2022 року. Оскільки станом на 05 червня 2025 року минуло три роки, а строки давності, визначені ст. 49 КК України сплинули, ОСОБА_9 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, або від призначеного покарання за ст. 124 КК України.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що під час звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України необхідна згода обвинуваченої на це, а за відсутності такої згоди суд вправі звільнити лише від покарання на підставі ч. 5 ст. 74 КК України.

З огляду на наведене, а також враховуючи, що апеляційний розгляд здійснюється у відсутність обвинуваченої ОСОБА_9 , що позбавляє можливості роз`яснити їй право на таке звільнення, згідно із положеннями ст. 285 КПК України, та відповідно з`ясувати думку щодо звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, колегія суддів вважає, що обвинувачена ОСОБА_9 підлягає звільненню саме від призначеного за ст. 124 КК України покарання на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України.

Враховуючи те, що колегією суддів задоволено апеляційну скаргу зі змінами прокурора про звільнення особи від призначеного покарання, перевірка доводів апеляційної скарги колегією суддів не проводилась і рішення по поданим апеляційній скарзі не ухвалювалось.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора зі змінами задовольнити.

Вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 березня 2023 року щодо ОСОБА_9 змінити.

ОСОБА_9 звільнити від призначеного покарання за ст. 124 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

У решті вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 березня 2023 року щодо ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ

______________ ______________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4