Справа № 362/5190/25
Провадження № 1-кп/362/628/25
ВИРОК

Іменем України

03.09.2025 м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Василькові Київської області кримінальне провадження № 0000414 від 15.06.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Любохини Старовижівського району Волинської області, українець, громадянин України, освіта середня-спеціальна, працює без укладення трудової угоди, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , житель АДРЕСА_2 , у силу ст. 89 КК України раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

встановив:

14.06.2025 інспектор сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області капітан поліції ОСОБА_5 ( далі поліцейський ОСОБА_5 ) та інспектор сектору реагування патрульної поліції патрульної поліції відділу поліції № 1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області старший сержант поліції ОСОБА_6 (далі поліцейський ОСОБА_6 ) відповідно до дислокації сил та засобів відділу поліції № 1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області заступили на добове чергування з використанням службового автомобіля марки «Renault Duster», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Згідно з функціональними обов`язками працівники сектору реагування патрульної поліції ВП № 1 Обухівського РУП забезпечують охорону прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави, протидіють злочинності, підтримують публічну безпеку і порядок, сприяють дотриманню правил публічного порядку, перешкоджають антигромадським та злочинним діям громадян; здійснюють превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляють причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживають у межах своєї компетенції заходів для їх усунення, а також вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень та припиняють виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; здійснюють провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймають рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечують їх виконання; під час патрулювання запобігають та виявляють порушення публічного порядку та інші адміністративні правопорушення.

Законом України «Про Національну поліцію» визначено, що Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно з положеннями п. 3 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Таким чином ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , є службовими особами у силу ч. 3 ст. 18 КК України та примітки 1 до ст. 364 КК України.

15.06.2025 близько 00:35 год. поліцейські ОСОБА_5 та ОСОБА_6 під час здійснення патрулювання на службовому автомобілі марки «Renault Duster», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи у складі патруля «Барс 120» патрульної поліції відділу поліції № 1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області на території зони обслуговування у м. Васильків Обухівського району Київської області по вул. Соборна, 70а відповідно до ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» зупинили автомобіль марки ВАЗ-21099, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 , який здійснював рух автотранспортом під час комендантської години та не виконав вимоги працівників поліції здійснити зупинку транспортного засобу. Вони повідомили ОСОБА_4 про застосування технічних засобів фіксації згідно ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», в ході перевірки встановлено факт керування ОСОБА_4 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. У цей час ОСОБА_4 усвідомив, що вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, внаслідок чого у нього виник злочинний умисел, спрямований на пропозицію надання службовій особі неправомірної вигоди за не вчинення службовою особою дій в його інтересах з використанням службового становища, а саме не складання адміністративного протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, з метою реалізації якого ОСОБА_4 15.06.2025 о 00:40 год., перебуваючи на території АЗС, що за адресою: Київська область, Обухівський район, м. Васильків. вул. Соборна, 70-а, достовірно знаючи, що поліцейський ОСОБА_5 є службовою особою органів Національної поліції України, оскільки перебував в однострої, пред`явивши та мав при собі нагрудний жетон, в посадові обов`язки якого входить робота, пов`язана із застосуванням до порушників заходів адміністративного впливу, діючи умисно, з метою уникнення адміністративної відповідальності, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за пропозицію надання неправомірної вигоди службовій особі, висловив пропозицію надання неправомірної вигоди в сумі 2000 гривень. Після цього злочинні дії ОСОБА_4 були припинені поліцейським ОСОБА_5 шляхом повідомлення про вказаний факт на спеціальну лінію «102»

Обвинувачений ОСОБА_4 при його допиті у судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні вказаного кримінального правопорушення. Він повністю погодився з його кваліфікацією і фактичними обставинами, які викладені у обвинувальному акті. Щиро розкаявся у скоєному, пообіцяв не вчиняти схожого у майбутньому, просив суд суворо не карати.

Показання ОСОБА_4 є послідовними і логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінального провадження, а тому суд вважає ці показання достовірними.

Учасники судового процесу просили розглядати справу відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Водночас суд роз`яснив учасникам судового провадження суть вищезазначеної норми та у доступній, чіткій та конкретизованій формі виклав її зміст, надавши розгорнуте його пояснення сторонам. Також суд упевнився, що учасниками судового провадження суть такого роз`яснення сприйнята правильно та переконався у добровільності їх позицій.

Враховуючи те, що учасники судового провадження вважають недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, а також з`ясовано, що вони усвідомлюють неможливість далі оспорити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, крім допиту обвинуваченого відносно фактичних обставин справи, дослідження тільки даних, які характеризують обвинуваченого.

Оскільки учасники кримінального провадження вважають, що фактичні обставини провадження підтверджені доказами, що знаходяться у матеріалах провадження та не потребують дослідження під час судового розгляду, суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, так само визнає фактичні обставини провадження доведеними.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_4 , вивчивши матеріали кримінального провадження стосовно характеристики особи обвинуваченого, суд вважає, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина ОСОБА_4 доведена повністю поза розумним сумнівом, його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 369 КК України, як пропозиція надання службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд виходить з такого.

Згідно зі ст. 65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових злочинів. Згідно з ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_4 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є нетяжким злочином, з посередніми характеристиками за місцем проживання, на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра не перебуває, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, тобто місці соціальні зв`язки, працює без укладення трудової угоди будівельником, за що отримує регулярний дохід, у силу ст. 89 КК України раніше не судимий.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, суд не вбачає.

Отже, з урахуванням усіх фактичних обставин кримінального правопорушення, його ступеня тяжкості, особи винного, наявності обставини, яка пом`якшує обвинуваченому покарання, відсутності обставин, що його обтяжують, позиції прокурора, яка висловлена у судових дебатах щодо можливості призначення покарання у виді штрафу, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на фактичні обставини скоєного правопорушення, суд вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу. Суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення можливих нових кримінальних правопорушень і таким чином сприятиме досягненню визначеної у ст. 50 КК України мети загальної і спеціальної превенції.

Підстави для застосування ст. 69 КК України відсутні.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.

Процесуальні витрати і речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст.100, 349, 368-371, 374, 394 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, та призначити покарання у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1