Справа 688/5454/24
№ 1-в/688/478/24
Ухвала

Іменем України

03 грудня 2024 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

представника ДУ «ШВК (№98)» - ОСОБА_5 ,

розглянувши матеріали клопотання в.о начальника державної установи «Шепетівська виправна колонія» №98 ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення відносно, -

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 ,

Засудженого 06.05.2021 року Дружківським міським судом Донецької області за ст. 186 ч. 2, 71 ч. 1 КК України до 5 років позбавлення волі.

Вироком Донецького апеляційного суду від 10.08.2021 року вирок Дружківського міського суду Донецької області від 06.05.2021 року в частині кваліфікації дій змінено: перекваліфіковано дії зі ст. 186 ч. 2 КК України на ст. 15 ч. 2 -186 ч. 2 КК України. Цей вирок в частині призначення покарання скасовано. Призначено за ст. 15 ч. 2 - 186 ч. 2, 71 ч. 1 КК України 5 років 1 місяць позбавлення волі. В решті вирок залишений без змін,

ВСТАНОВИВ:

в.о начальника державної установи «Шепетівська виправна колонія» №98 ОСОБА_8 , звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення відносно ОСОБА_4 , оскільки вважає, що засуджений чесним відношенням до праці та зразковою поведінкою довів своє виправлення.

Засуджений в судовому засіданні підтримав заявлене клопотання та просив суд його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Представник ДУ ШВК №98 в судовому засіданні клопотання підтримав.

Суд, вислухавши засудженого, врахувавши позицію прокурора, представника установи, вивчивши письмові матеріали клопотання та особової справи засудженого, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною 2 статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до статті 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини 1 статті 537 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , засуджений 06.05.2021 року Дружківським міським судом Донецької області за ст. 186 ч. 2, 71 ч. 1 КК України до 5 років позбавлення волі.

Вироком Донецького апеляційного суду від 10.08.2021 року вирок Дружківського міського суду Донецької області від 06.05.2021 року в частині кваліфікації дій змінено: перекваліфіковано дії зі ст. 186 ч. 2 КК України на ст. 15 ч. 2 -186 ч. 2 КК України. Цей вирок в частині призначення покарання скасовано. Призначено за ст. 15 ч. 2 - 186 ч. 2, 71 ч. 1 КК України 5 років 1 місяць позбавлення волі. В решті вирок залишений без змін.

Станом на день розгляду клопотання про умовно-дострокове звільнення засуджений відбув більшу половину строку покарання.

Відповідно до довідки про заохочення та стягнення засуджений має 3 подяки за виконання покладених обов`язків та дотримання правил поведінки, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за змістом ст. 81 КК України є правом, а не обов`язком суду.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

При цьому, однією із найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.

Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.

Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» визначено, що умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення. Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради.

Тобто, умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

У відповідності до положень п. 17 зазначеної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений за весь час відбування покарання і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Враховуючи особу засудженого та його поведінку за весь період відбування покарання, ставлення до праці, тяжкість злочину, за який останній відбуває покарання, суд вважає, що ОСОБА_4 , не довів свого виправлення та існують обґрунтовані сумніви, що він не вчинить нових кримінальних правопорушень після дострокового звільнення і в майбутньому готовий стати законослухняним членом суспільства, а отже не заслуговує застосування до нього умовно-дострокового звільнення від покарання.

Крім того, подяки на засудженого за виконання покладених обов`язків та дотримання правил поведінки, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки до уваги судом не беруться оскільки дані обов`язки засуджений зобов`язаний виконувати при відбутті стоку покарання. Також відповідно до довідки про нарахування заробітної плати засуджений мав заробітну плату за травень 2024 року по жовтень 2024 року в інші без заробітку, що на думку суду не вказує на виправлення засудженого.

Таким чином, з огляду на встановлені обставини, на даний час суд не вбачає підстав для застосування до засудженого норм ст. 81 КК України, а тому клопотання про умовно-дострокове звільнення останнього не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.7, 9, 371, 372, 376, 392, 537, 539 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання в.о начальника державної установи «Шепетівська виправна колонія» №98 ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення відносно, -

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області.

Повний текст ухвали суду виготовлено 05.12.2024 року.

Суддя ОСОБА_9