Справа № 481/2126/24
Провадж.№ 1-кс/481/2/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.01.2025 року Слідчий суддя Новобузького районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду ОСОБА_3 на рішення старшого слідчого СВ ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження,

Встановив:

Скаржник ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою на постанову слідчого СВ ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_4 від 27.11.2024 про закриття кримінального провадження № 0000521 від 07.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

Скаргу обґрунтовував тим, що оскаржуваною постановою закрито вищевказане кримінальне провадження, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Вважає оскаржувану постанову необгрунтованою та невмотивованою, винесеною без повного та об`єктивного встановлення фактичних обставин діяння.

Скаржник ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав, просив її задовольнити. Пояснив, що спірна земельна ділянка належить його матері з жовтня 2023 року, коли та остаточно оформила свої спадкові права на неї після смерті своєї матері ОСОБА_5 . З 2006 року спірна земельна ділянка перебувала в користуванні ОСОБА_6 . Після смерті ОСОБА_5 земельною ділянкою продовжував користуватися ОСОБА_7 , однак на якій підставі скаржнику не було відомо. Пізніше скаржник отримав копію договору оренди земельної ділянки укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у 2012 році, однак даний договір є недійсним, оскільки на момент його укладення орендодавця вже померла. Крім того ОСОБА_6 повідомляли, що ОСОБА_8 оформила свої права на земельну ділянку, а тому в подальшому саме вона буде обробляти її. Однак ОСОБА_6 заперечив, повідомив, що він купив у покійної ОСОБА_5 дану земельну ділянку, а тому правомірно її використовує. У 2024 році скаржник сам обробив і засіяв спірну земельну ділянку соняшником, однак восени ОСОБА_6 без його дозволу, самовільно скосив врожай, фактично пограбувавши скаржника.

Слідчий СВ ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області у судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, що відповідно до ч.3 ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши скаржника, дослідивши матеріали скарги, слідча суддя вважає, що скарга не підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Згідно зі ст. 62 Конституції України, положень ст. 17 КПК, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності винності особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 2 КК підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення - вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Ключовими принципами статті 6 Конвенції є - верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд. Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні належать, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Згідно з ч. 1 ст. 94 КПК передбачає, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Слідчим суддею встановлено, що оскаржуваною постановою старшого слідчого СВ ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_4 від 27.11.2024 закрито кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000521 від 07.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Як зазначено в оскаржуваній постанові, в результаті досудового розслідування встановлено, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 виник конфлікт у сфері земельного права, що відноситься до цивільно-правових відносин, вирішення яких регулюється Цивільним кодексом України.

Як вбачається з матеріалів скарги, та пояснень скаржника у власності ОСОБА_8 є земельна ділянка з кадастровим номером :09:000:0043, що розташована на території Троїцько-Сафонівської сільської ради Баштанського району Миколаївської області, яку вона отримала в порядку спадкування після ОСОБА_5 . З 2006 року вказана земельна ділянка перебувала в користуванні ОСОБА_6 . Ні за життя ОСОБА_5 , ні після її смерті до моменту юридичного оформлення своїх спадкових прав ОСОБА_8 не звертались до ОСОБА_6 з приводу витребування земельної ділянки з незаконного володіння, претензій не пред`являли.

Згідно Договору оренди землі без номеру та дати, який укладений між ФГ «Кравченко-2007» в особі ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , спірна земельна ділянка передана в оренду фермерському господарству на 15 років. При цьому зареєстрований договір був у відділі Держкомзему у Казанківському районі 16.01.2012 року № 00374.

Отже на даний момент не встановлено, коли ж саме був укладений вищезгаданий договір без номера і дати, оскільки дата його підписання і дата його державної реєстрації можуть відрізнятися в часі. Тобто орендар на даний час вважає себе належним користувачем земельної ділянки.

Крім того, навіть якщо договір був зареєстрований після смерті власника, це не є безумовною підставою для визнання його недійсним, чи не укладеним, оскільки підлягає дослідженню обставини виконання сторонами умов даного договору. Умовами договору не передбачене автоматичне припинення оренди у зв`язку із переходом права власності на земельну ділянку. (Відповідну постанову по справі № 390/34/17 ВС прийняв 10.04.2019)

Але всі ці обставини підлягають встановленню та дослідженню саме в межах цивільної справи, а не кримінального провадження.

Враховуючи встановлені досудовим розслідуванням обставини, слідча суддя вважає обґрунтованим висновок слідчого про відсутність у діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, що є підставою для закриття кримінального провадження.

У зв`язку із законністю та обґрунтованістю оскаржуваної постанови слідча суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 110, 214, 303- 307, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

Постановив:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на рішення старшого слідчого СВ ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала в повному обсязі проголошена 03.01.2025 року о 14 годині 15 хв.

Слідчий суддя