Справа № 364/7/25
Провадження № 1-кп/364/22/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2025 Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Володарського районного суду Київської області в селищі Володарка Білоцерківського району Київської області за обвинувальним актом кримінальне провадження, внесене 08.11.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000256, відносно обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Надросівка Володарського району Київської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, працює на посаді електромонтера з експлуатації розподільчих мереж у ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі», одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, військовозобов`язаний, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 164 Кримінального кодексу України (далі КК України),

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 24.10.2012 є батьком малолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з рішенням Володарського районного суду Київської області від 26.01.2015 у справі № 364/61/15-цр та виданого на підставі нього виконавчого листа ОСОБА_4 зобов`язано до сплати аліменти на користь ОСОБА_9 на утримання дитини, а саме: доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 13.01.2015 і до повноліття дитини.

Однак ОСОБА_4 , достовірно знаючи про необхідність виплати аліментів, грубо порушуючи обов`язки щодо необхідності утримання малолітньої дитини, які покладені на нього як батька частиною другою статті 51 Конституції України та статтею 180 Сімейного кодексу України, ігноруючи вимоги Білоцерківського районного відділу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про необхідність виконання аліментних зобов`язань і попередження про притягнення до кримінальної відповідальності, маючи умисел, направлений на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), у період часу з червня 2015 року по лютий 2016 року, з травня 2016 року по квітень 2017 року, з серпня 2019 року по червень 2020 року, з лютого 2022 року по червень 2022 року, з лютого 2023 року по червень 2023 року, з серпня 2023 року по лютий 2024 року, з квітня 2024 року по жовтень 2024 року злісно ухилився від сплати аліментів на утримання малолітньої дитини, а саме: без поважних причин офіційно не працював, не вживав заходів для офіційного працевлаштування, а після офіційного працевлаштування у ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» на посаду електромонтера з експлуатації розподільчих мереж в січні 2024 року з метою ухилення від сплати аліментів не повідомляв державну виконавчу службу відомості про місце своєї роботи та приховував фактичні доходи.

В результаті зазначених дій у ОСОБА_4 утворилася заборгованість по сплаті аліментів на утримання малолітньої дитини у сумі 215 741 грн 33 коп., що сукупно перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів.

Допитаний у судовому засіданні 15.01.2025 обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 164 КК України, за обставин, правильно, на його думку, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, фактичні обставини справи і зібрані по ньому докази не заперечує, не оспорює.

По суті обвинувачення та заданих запитань обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що дійсно є батьком малолітньої Злати, дійсно є рішення суду щодо стягнення з нього аліменти, які він не сплачував, а також не повідомив виконавчу службу про своє працевлаштування, вважаючи, що вони самі мали дізнатися і стягувати аліменти. Зауважив, що з дитиною тривалий час не бачиться. Вину визнає, розуміє необхідність сплачувати аліменти та утримувати свою дитини. Заборгованість буде погашена шляхом стягнення 60 % його заробітку.

Суд, заслухавши думки присутніх учасників судового провадження, аналізуючи надані в судовому засіданні показання, приходить до висновку, що ці показання є логічними і послідовними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ним змісту істотних для даного кримінального провадження обставин вчинення кримінального правопорушення, добровільності та щирості його позицій.

Тому, беручи до уваги, що обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, ствердив обставини, викладені в обвинувальному акті, з`ясувавши, що він правильно розуміє зміст фактичних обставин кримінального провадження, що немає сумнівів у добровільності та щирості його позицій, роз`яснивши обмеження права оскаржити визнані ним обставини в апеляційному порядку, заслухавши думки присутніх у судовому засіданні учасників судового провадження, суд на підставі частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) визнав недоцільним досліджувати докази стосовно обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Зважаючи на усе наведене та даючи правову оцінку діям обвинуваченого, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , злісного ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів) і кваліфікує такі дії за частиною першою статті 164 КК України.

При цьому суд бере до уваги правові позиції Верховного Суду (стаття 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»), згідно з якими злісне ухилення від сплати аліментів полягає у тривалому та наполегливому ухиленні від виконання обов`язку зі сплати аліментів шляхом приховування свого місця проживання, роботи, фактичного заробітку або інших грошових надходжень, незважаючи на попередження про кримінальну відповідальність. Для встановлення ознаки злісності немає значення, чи виражалися такі дії винуватої особи у відмові від виконання покладених на неї обов`язків, чи мали форму ігнорування, уявної неспроможності або необізнаності про необхідність їх виконання, оскільки всі ці обставини у будь-якому випадку зумовлюють ухилення від сплати коштів на утримання дітей. Неможливість особи тривалий час здійснювати грошові перекази для погашення заборгованості за аліментами через її скрутне матеріальне становище, відсутність коштів та через те, що ця особа має на утриманні сім`ю та інших малолітніх дітей, не звільняють цю особу від виконання ним батьківських обов`язків щодо утримання всіх його неповнолітніх дітей та не може свідчити про відсутність підстав притягнення до кримінальної відповідальності за статтею 164 КК України (зокрема, постанови Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 19.08.2021 у справі № 175/3922/19, від 28.09.2023 у справі № 495/922/21).

Питання про призначення обвинуваченому покарання суд вирішує, керуючись вимогами статей 65-67 КК України, роз`ясненнями, викладеними в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з подальшими змінами), правовими позиціями Верховного Суду, виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості й індивідуалізації покарання, враховуючи характер суспільної небезпечності і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Досліджуючи дані, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 згідно з долученими прокурором доказами, судом встановлено, що він є громадянином України, народився 02.05.1987 у селі Надросівка Володарського району Київської області, зареєстрований і фактично проживає у названому селі, за місцем проживання характеризується позитивно як товариська особа, яка має багато друзів, брав активну участь у благоустрою села, скарг на його поведінку до старости села не надходило, освіта професійно-технічна, одружений, окрім малолітньої потерпілої має на утриманні ще двох малолітніх дітей, раніше мав судимість, яка за станом на тепер погашена.

Передбачених статтею 67 КК України обставин, що обтяжують обвинуваченому покарання, органом досудового розслідування і судом не встановлено.

До обставин, які згідно зі статтею 66 КК України пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття, про що зазначено в обвинувальному акті та прокурором у судовому засіданні.

Складення досудової доповіді щодо обвинуваченого не доручалося, зважаючи на розгляд даного кримінального провадження в порядку статті 381 КПК України (ухвала суду від 02.01.2025, а.п. 12-13).

Враховуючи усе викладене та беручи до уваги, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд дійшов до таких висновків.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує вчинення ним кримінального проступку за визначенням статті 12 КК України, відсутність обтяжуючих та наявність пом`якшуючої покарання обставини, бере до уваги особу винного, визнання ним своєї вини, надання суду правдивих та послідовних показів.

З огляду на наведене вище та враховуючи позицію прокурора, інших учасників судового провадження, суд дійшов до висновку про доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді громадських робіт на максимальний строк, передбачений санкцією частини першої статті 164 КК України, оскільки обвинувачений має значну заборгованість зі сплати аліментів на утримання малолітньої потерпілої, наявність якої та необхідність погашення якої ним цілком усвідомлюється, проте не вживає жодних заходів на погашення цієї заборгованості, розраховуючи лише на роботу органів державної виконавчої служби.

На переконання суду, таке покарання обвинуваченому ОСОБА_4 буде достатнім для його виправлення та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Призначення обвинуваченому інших видів покарання суд вважає недоцільним.

Крім того враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 не становить собою суспільної небезпеки, не ухилявся від викликів до суду без поважних причин, а міра покарання, яка йому призначається, не пов`язана з ізоляцією від суспільства, тому суд за таких обставин вважає недоцільним обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись частиною першою статті 164 КК України, статтями 369-371, 373, 374, 392-395, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 164 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 не обирати.

Копії цього вироку негайно після проголошення вручити прокурору ОСОБА_10 , обвинуваченому ОСОБА_4 , законному представнику потерпілої ОСОБА_5 та представнику потерпілої ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Згідно з частиною другою статті 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано; у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1