Суворовський районний суд міста Одеси
Провадження №1-кс/523/423/25
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

13 лютого 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , старшого слідчого СВ Відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , підозрюваної та її захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Чечельник Вінницької області, громадянки України, з базовою середньою освітою, розлученої, не судимої, офіційно не працевлаштованої, фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваної у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.302 та ч.2 ст.303 КК України,

в с т а н о в и в:

13 лютого 2025 року до Суворовського районного суду м. Одеси надійшло клопотання старшого слідчого СВ Відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , яку підозрюють у створенні та утриманні місць розпусти з метою наживи (2 епізоди), у сутенерстві, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, а також у повторному вчиненні останнього діяння.

За даним фактом розслідується кримінальне провадження №0001196 від 01 серпня 2024 року, за ознаками ч.2 ст.302, ч.2 ст.303 та ч.3 ст.303 КК України. Об 11 годині 10 хвилин 11 лютого 2025 року ОСОБА_6 затримано слідчим, після чого їй повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.302, ч.2 ст.303 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор послався на обґрунтованість вказаної підозри та існування ризиків переховування від органу досудового розслідування та суду; знищення, схову або спотворення будь-якої із речей, документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних в цьому ж провадженні; перешкоджання провадженню шляхом підкупу, погроз, тиску на його учасників, створення інших умов та обставин з метою уникнення кримінальної відповідальності; вчинення інших кримінальних правопорушень чи продовження кримінального правопорушення, в якому підозрюється.

З`ясувавши думку прокурора в підтримку внесеного клопотання, а також заперечення сторони захисту, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.ст.177 та 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний не виконає покладені на неї процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Тримання під вартою може бути застосовано, зокрема, до несудимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Проте, тяжкість злочину законом не визначається підставою для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а не тільки тримання під вартою, і при цьому, за своєю правовою природою запобіжний захід не є кримінальним покаранням.

Наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Обґрунтування неможливості запобігти ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, також повинна бути обумовлена даними. Достатні дані при цьому повинні бути не уявними або ж припустимими, а конкретними, визначеними, необхідними, підтвердженими відповідними доказами (рішення ЄСПЛ в справі «Клішин проти України»).

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні, зокрема, тяжкого злочину (ч.2 ст.303 КК України), санкція якого передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до семи років.

Підозра у вмінених діяннях обґрунтовується результатами проведених оперативних закупівель, протоколами оглядів предметів та іншими матеріалами провадження, в їх сукупності, та в цілому не оспорюється стороною захисту.

Підозрювана вперше притягується до кримінальної відповідальності, має декілька захворювань хронічного характеру, потребує сторонньої допомоги та продовження інтенсивного лікування, із загрозою втрати зору, показує про наявність житла в м. Одесі та перебування у фактичних шлюбних відносинах.

Доводи прокурора про існування ризиків, передбачених пунктами 2-5 ч.1 ст.177 КПК України, є необґрунтованими доказами припущеннями.

Оцінюючи надані сторонами докази, слідчий суддя не погоджується із тим, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити подальшу належну поведінку підозрюваної та виконання нею процесуальних обов`язків в межах даного кримінального провадження, виходячи з особи підозрюваної, її незадовільного стану здоров`я, а також поясненнями про визнання власної причетності до розслідуваних злочинів.

Таким чином необхідно визнати, що існує лише обґрунтований тяжкістю інкримінованих діянь ризик можливого ухилення підозрюваної від органу досудового розслідування і суду, для запобігання якого до ОСОБА_6 достатньо застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Керуючись ст.ст.176-178,181-184,193,194 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 відмовити.

Застосувати стосовно підозрюваної у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.302, ч.2 ст.303 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк до 11 квітня 2025 року включно.

ОСОБА_6 доставити до місця перебування під домашнім арештом, після чого звільнити з під варти.

Заборонити ОСОБА_6 цілодобово залишати місце свого фактичного проживання, окрім випадків, обумовлених потребою звернення за медичною допомогою чи проходження лікування.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за викликом; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця свого проживання та/або роботи; не відлучатися за межі Одеської області без дозволу слідчого, прокурора чи суду; утримуватись від спілкування із свідками та іншими підозрюваними в даному провадженні на строк до 11 квітня 2025 року включно.

Попередити підозрювану ОСОБА_6 про наслідки ухилення від покладених на неї слідчим суддею обов`язків.

Роз`яснити підозрюваній, що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваної, яка перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана впродовж п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1