Справа № 698/892/24
Провадження № 1-кп/698/24/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 р.селище Калинопіль

Катеринопільський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000892 від 08.07.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Єрки, Катеринопільського району, Черкаської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 194 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 , 08.07.2024 року близько 12 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в приміщенні будинку, який перебуває у володінні ОСОБА_6 , за місцем спільного проживання з останньою, за адресою: АДРЕСА_1 , вчиняючи правопорушення пов`язане з домашнім насильством, а саме діяння економічного насильства, що вчиняються між особами, які спільно проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VIII, реалізуючи свій злочинний умисел, з метою умисного знищення чужуго майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, через виниклий напередодні конфлікт з ОСОБА_6 в ході якого остання висловила бажання, щоб ОСОБА_5 залишив дане місце проживання, з метою помсти, за допомогою вогневого джерела запалювання (палаючий сірник, не загашений тютюновий виріб), за місцем проживання підпалив одяг, який зберігався у дерев`яній шафі в одній з кімнат будинку, внаслідок чого, відбулося загорання та тим самим у вказаній кімнаті будинку почалась пожежа, тим самим, ОСОБА_5 вчинив підпал вказаного будинку.

У результаті вказаних дій ОСОБА_5 , направлених на умисне знищення та пошкодження чужого майна і умисне протиправне заподіяння смерті іншій особі, полум`ям було знищено меблі, речі домашнього вжитку, 5 дерев`яних вікон та пошкоджено облаштування стін та стелі будинку по всій площині. Згідно висновку експерта № СЕ-19/124-24/10574-БТ від 24.09.2024 вартість будівельних робіт, необхідних для усунення пошкоджень житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , внаслідок пожежі, яка відбулася 08.07.2024 складає 73638,00 грн..

Після вчинення підпалу, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, довівши таким чином свій злочинний умисел до кінця.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України умисне знищення та пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

Він же, 08.07.2024 року близько 12 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в приміщенні будинку, який перебуває у володінні ОСОБА_6 , за місцем спільного проживання з останньою, за адресою: АДРЕСА_1 , достовірно знаючи, що після спільного розпивання алкогольних напоїв остання знаходиться у стані алкогольного сп`яніння та спить у сусідній кімнаті вказаного будинку, тобто перебуває у безпорадному стані, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті людини, бажаючи настання смерті потерпілої ОСОБА_6 , вчиняючи правопорушення пов`язане з домашнім насильством, тобто діяння фізичного насильства, що вчиняються в сім`ї в межах місця проживання особами, які спільно проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VIII, через виниклий напередодні конфлікт з потерпілою, в ході якого остання висловила бажання, щоб ОСОБА_5 залишив дане місце проживання, з метою помсти та умисного вбивства ОСОБА_6 під час пожежі, за допомогою вогневого джерела запалювання (палаючий сірник, не загашений тютюновий виріб), за місцем проживання підпалив одяг, який зберігався у дерев`яній шафі в дальній спальній кімнаті будинку, внаслідок чого, відбулося загорання, при цьому, ОСОБА_5 впевнившись, що ОСОБА_6 спить у сусідній кімнаті, а внаслідок загорання одягу в будину сталася пожежа, покинув приміщення будинку, у якому спала ОСОБА_6 , та територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця.

Однак, ОСОБА_6 з допомогою сусідів, які помітили дим та полум`я в будинку за місцем проживання потерпілої, була евакуйована з палаючого будинку та була переміщена на подвір`я, у зв`язку з чим кримінальне правопорушення спрямоване на протиправне позбавлення ОСОБА_6 життя не було закінчено ОСОБА_5 з причин, які не залежали від його волі.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав частково, за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України не визнав та пояснив суду, що вони відмічали день народження ОСОБА_6 .. Вранці 8 липня 2024 року він встав і пішов прогулятися, а коли прийшов, ОСОБА_6 йому сказала, щоб він йшов туди де був. Він розсердився і кинув в будинку у свою одежу палаючий сірник, оскільки всі меблі в будинку були його та він робив ремонт в будинку потерпілої. Однак він не думав, що одежа так бистро загориться. Після чого, намагався погасити вогонь водою, але у нього не вийшло, тому зачинивши двері в кімнату у якій запавив речі, сказав ОСОБА_6 , яка спала у сусідній кімнаті будинку вийти, але вона була п`яна та щось сказала, що саме він не зрозумів, після чого вийшов з будинку на двір. При цьому, обвинувачений ОСОБА_5 пояснив суду, що умислу на умисне вбивство потерпілої ОСОБА_6 у нього не було.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав частково, його винуватість у вчиненні інкримінованих йому злочинів, повністю доведена сукупністю досліджених під час судового розгляду доказів.

Так, потерпіла ОСОБА_6 суду пояснила, що в той день був її день народження. Вони поїли і ОСОБА_5 сказав, що піде десь пройдеться, після чого залишив будинок, а вона лягла відпочити у кімнаті. Потім він прийшов п`яний та зайшов до неї в кімнату, тому вона спитала його де він був та сказала, щоб ішов туди де був. На, що ОСОБА_5 розердився та сказав, що все в будинку спалить, після чого підпалив шафу зі своєю одежею, в результаті чого почалася пожежа в будинку, під час якої вона спала в сусідній кімнаті. Як залишила будинок потерпіла не пам`ятає. Сусіди їй повідомили, що знайшли її у веранді на підлозі палаючого будинку, після чого витягли у двір. При цьому, потерпіла пояснила суду, що в результаті підпалу та пожежі, сам будинок та речі, які в ньому перебували, були знищені та пошкоджені, у зв`язку з чим їй була завдана майнова шкода.

Як пояснила в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , 08.07.2024 року близько 12 години дня вона перебувала за місцем свого проживання та почула, що сусідка ОСОБА_9 кричить, що пожар, тому вона вибігла на дорогу зі свого двору та побачила, що горить будинок навпроти її будинку, тріщали вікна. Вона зі своїм сином ОСОБА_10 побігли до палаючого будинку та побачили, що з двору виходив ОСОБА_5 у п`яному стані, який сказав їм, що ОСОБА_11 в будинку. Тому вони побігли до палаючого будинку дивитися де тітка ОСОБА_11 , але у будинок зайти було неможливо. Потім вони побачили у веранді ноги тітки ОСОБА_12 та витягли її на двір. Тітка ОСОБА_11 теж була п`яна, оскільки від неї був запах алкоголю. Крім того, свідок пояснила суду, що вона ніколи не чула, щоб сусіди сварилися.

Свідок ОСОБА_13 пояснила суду, що 08.07.2024 року близько 12 години дня її невістка зайшла до хати й сказала, що по сусідству пожар. Вона вийшла на вулицю й побачила, що горить будинок, тому позвала сусідку ОСОБА_14 . Потім вони побачили, що з будинку вийшов якийсь чоловік у трусах. ОСОБА_14 його спитала де ОСОБА_11 і він відповів, що вона в будинку. ОСОБА_14 з сином зайшли до веранди будинку і витягли тітку ОСОБА_15 на двір. Вогонь палахкотів з вікон будинку, тому вона викликала пожежних, оскільки боялася, що загориться сусідній будинок.

Свідок ОСОБА_16 пояснив суду, що 08.07.2024 року близько 12 години дня, він з мамою перебували за місцем свого проживання, коли почули крики про пожежу, після чого побігли до будинку сусідів, де проживали ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .. Зустрівши там ОСОБА_5 , який виходив з будинку, мама його запитала де тітка ОСОБА_11 , на що ОСОБА_5 відповів, що вона в будинку. Знаходячись біля вказаного будинку, який горів, він намочив свою футболку, щоб зайти в будинок, оскільки звідти йшов їдкий дим, але нагнувшись побачив, що на полу при вході в будинок лежить тітка ОСОБА_11 , і він з мамою відтягнули її до воріт. Крім того, пояснив суду, що вони зразу думали, що тітка ОСОБА_11 вчаділа, але потім він почув від неї запах алкоголю і зрозумів, що вона п`яна.

Винність обвинуваченого ОСОБА_5 також з об`єктивною достовірністю підтверджується дослідженими судом доказами, а саме:

-протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 08.07.2024 року о 17 год. 20 хв., згідно якого 08.07.2024 року близько 11 год. 00 хв. в АДРЕСА_2 , співмешканець ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснив підпал будинку заявниці ОСОБА_6 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 ;

-рапортом старшого інспектора сектору моніторингу Звенигородського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_17 від 08.07.2024 року;

-витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000892 від 08.07.2024 року про те, що за місцем проживання ОСОБА_18 , що за адресою: АДРЕСА_1 , відбулася пожежа в будинку;

-диском «DVD-R» з відеозаписами за 08.07.2024 року з нагрудних камер поліцейських слідчо-оперативної групи Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, під час опрацювання виклику за фактом пожежі та проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 ;

-DVD диском з відеозаписом із нагрудних відео реєстраторів за 08.07.2024 року;

-висновком про причину виникнення пожежі від 08.07.2024 року, згідно якого ймовірною причиною виникнення пожежі, яка сталася 08.07.2024 року, за адресою: АДРЕСА_1 , у житловому будинку являється підпал;

-постановою про визнання речовим доказом від 09.07.2024 року, а саме: вилучені та оглянуті пожежне сміття, яке поміщено до сейф пакету № WAR0024325, залишок упаковки від сірників, який поміщено до сейф пакету № WAR0024326, футболка синього кольору, яка поміщена до сейф пакету № WAR1356726 та штани сірого кольору, які поміщено до сейф пакету № PSP3214568, які зберігаються в камері зберігання речових доказів, після проведення відповідних експертиз;

-протоколом огляду місця події від 08.08.2024 року в період часу з 16 год. 00 хв. до 17 год. 10 хв. та фото таблиці до нього, згідно якого під час огляду території домоволодіння будинку за адресою: АДРЕСА_1 , за участю ОСОБА_6 було зафіксовано пошкодження, які має будинок та речі, які були в ньому, в результаті пожежі;

-протоколом огляду предмету від 05.08.2024 року в період часу з 08 год. 12 хв. до 08 год. 37 хв., згідно якого оглянуто диск «DVD-R» з відеозаписами за 08.07.2024 року з нагрудної камери поліцейського офіцера громади Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_19 , на якому зафіксовано працівників Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , сусідів, під час опрацювання виклику 08.07.2024 року за повідомленням про факт пожежі у будинку за адресою: АДРЕСА_1 ;

-постановою про визнання предмету речовим доказом та приєднання його до матеріалів кримінального правопорушення від 05.08.2024 року, а саме: диск «DVD-R» з відеозаписами за 08.07.2024 року з нагрудної камери поліцейського офіцера громади Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_19 , під час опрацювання виклику за фактом пожежі та проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 ;

-DVD диском з відеозаписом із нагрудного відео реєстратора ПОТ Звенигородського РВП за 08.07.2024 року;

-протоколом огляду предмету від 09.08.2024 року в період часу з 14 год. 15 хв. до 14 год. 40 хв., згідно якого оглянуто диск «DVD-R» на якому містяться долучені копії відеозаписів за 08.07.2024 року з нагрудних камер слідчо-оперативної групи Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, на якому зафіксовано, що ОСОБА_5 повідомляє про те, що він дійсно підпалив дерев`яну шафу з одягом та вирішив покинути ОСОБА_6 , у зв`язку з тим, що вони посварилися.

-постановою про визнання предмету речовим доказом та приєднання його до матеріалів кримінального правопорушення від 09.08.2024 року, а саме: диск «DVD-R» з відеозаписами за 08.07.2024 року з нагрудних камер слідчо-оперативної групи Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, під час опрацювання виклику за фактом пожежі та проведення огляду місця події за адресою.6 вул. Коцюбинського, 54;

-висновком судово-психіатричного експерта № 450 від 02.08.2024 року, згідно якого ОСОБА_5 , на період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованих йому дій, тобто станом на 08.07.2024 року, та на теперішній час виявляв і виявляє ознаки легкої розумової відсталості з помірно-вираженими, компенсованими емоційно-вольовими порушеннями збудливого типу та виявляв і виявляє ознаки розладів психіки і поведінки внаслідок вживання алкоголю з синдромом залежності, постійною формою вживання, що враховуючи не психотичний рівень розладів, компенсованість, психопаторподібним порушень, незначну глибину вроджень інтелектуальних вад, при збереженості продуктивності когнітивних процесів, критичних і прогностичних функцій не позбавляло на період інкримінованих йому дій та не позбавляє на теперішній час його здатності усвідомлювати свої дії та свідомо керувати ними, не перешкоджає йому брати участь у слідчих діях та в судовому процесі. ОСОБА_5 застосування примусових заходів медичного характеру не потребує;

-висновком експерта № СЕ-19/124-24/10565-ФД від 04.09.2024 року, згідно якого на поверхні футболки темно-синього кольору та на поверхні штанів сірого кольору, які надано на дослідження, виявлено сліди зміненого дистилятного нафтопродукту, вид якого встановити не вдалось можливим з причини фізико-хімічних змін його складу;

-висновком експерта № СЕ-19/124-24/11158-ФХД від 04.09.2024 року, згідно якого на пожежному смітті чорного кольору, яке надано на експертизу, слідів нафтопродуктів чи пально-мастильних матеріалів, у межах чутливості застосованих методів не виявлено;

-висновком експерта № СЕ-19/124-24/10574-БТ від 24.09.2024 року, згідно якого вартість будівельних робіт, необхідних для усунення пошкоджень житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , внаслідок пожежі, яка відбулася 08.07.2024, складає 73638,00 грн.;

-висновком експерта № СЕ-19/124-24/13630-ПТ від 02.10.2024 року, згідно якого осередок пожежі, яка відбулася 08.07.2024 року у житловому будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , знаходився в дальному правому куті приміщення кімнати № 2 (позначення умовне) будинку, в місці розташування шафи з одягом. Джерелом запалювання, яке зумовило займання наявного горючого середовища в осередку пожежі, було вогневе джерело запалювання (палаючий сірник, не загашений тютюновий виріб), занесене безпосередньо у горюче середовище. Причиною виникнення пожежі стало займання горючого середовища в осередку пожежі, внаслідок дії на нього стороннього вогневого джерела запалювання;

-висновком експерта № СЕ-19/124-24/11159-ФХД від 08.10.2024 року, згідно якого на фрагменті картону з ознаками термічного впливу, який наданий на експертизу, виявлено сліди зміненого дистилятного нафтопродукту (бензин, гас, дизельне паливо, нафтова олива), вид якого встановити не видалось можливим з причини фізико-хімічних змін його складу;

-висновком експерта № СЕ-19/124-24/10581-БД від 14.10.2024 року, згідно якого встановлено генетичні ознаки зразка букального епітелію ОСОБА_5 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , які наведено в таблиці 1.1 додатку 1;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 19.08.2024 року в період часу з 15 год. 16 хв. до 15 год. 25 хв., під час якого ОСОБА_5 вказав, зокрема, що після того, як він зранку похмелився, у нього з ОСОБА_6 виник словесний конфлікт, так як вона сказала йому забиратись геть з будинку і пішла спати до сусідньої кімнати, потім після того, як випадково кинув недопалок у шафу з одягом (були відкриті двері), не подумавши пішов з будинку. Бачив, що почало диміти, але він думав, що потухне. ОСОБА_6 з будинку він не виводив і не будив її;

-DVD диском з відеозаписом проведення слідчого експерименту з ОСОБА_5 ;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 30.10.2024 року в період часу з 12 год. 22 хв. до 12 год. 38 хв., під час якого потерпіла ОСОБА_6 вказала на обставини, при яких у неї з ОСОБА_5 виник словесний конфлікт, під час якого вона сказала йому забиратись з будинку, а сама пішла спати. Також пояснила, що у будинку було багато диму, але крізь сон вона його не відчувала, і якби її не розбудила сусідка ОСОБА_20 , вона так би і спала далі. Сусіди її вивели з будинку та посадили на поріг перед входом у будинок;

-DVD диском з відеозаписом проведення слідчого експерименту з потерпілою ОСОБА_6 ;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 30.10.2024 року в період часу з 12 год. 48 хв. до 12 год. 57 хв., під час якого свідок ОСОБА_8 вказала на обставини, за яких вона опинилась біля будинку потерпілої ОСОБА_6 , а також на поведінку обвинуваченого під час пожежі. Також пояснила, що нахилившись до низу біля веранди будинку вона побачила ноги ОСОБА_6 та разом зі своїм сином витягли ОСОБА_6 на подвір`я, вмили водою та привели її до тями.

На думку суду, зазначені вище докази є належними та допустимими, оскільки вони узгоджуються між собою та в повній мірі доводять вину ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому злочинів.

Вирішуючи питання про спрямованість умислу обвинуваченого ОСОБА_5 саме на вбивство потерпілої ОСОБА_6 , що заперечується стороною захисту, суд виходить з наступного.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 07.02.2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» - закінчений замах на умисне вбивство особи вчиняється з прямим умислом, коли винна особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачала його суспільно-небезпечні наслідки і бажала їх настання.

У ч. 2 ст. 15 КК України вказано, що закінченим замахом на вчинення злочину вважаються дії, направлені на його досягнення, при якому винний зробив усе, що вважав за необхідне, однак злочин не було доведено до кінця з причин, які не залежали від його волі.

Згідно з п. 22 вказаної Постанови, вирішуючи питання про наявність у діях особи умислу на вбивство, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, треба враховувати спосіб, знаряддя злочину, локалізацію поранень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного, що передували події, їх стосунки. Вказана правова позиція відображена також у постанові від 31.01.2013 року Верховного Суду України по справі № 5-32кс12.

За змістом ст. 24 КК України, наявність вини у формі умислу передбачає, що особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала або свідомо допускала їх настання.

Про наявність умислу на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, в даному кримінальному провадженні, може свідчити спосіб вчинення злочину (умисний підпал будинку, в якому у стані алкогольного сп`яніння спала потерпіла), взаємовідносини між обвинуваченим та потерпілою, а саме підтверджено, що між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_6 виник словесний конфлікт, який закінчився підпалом будинку.

Під час судового розгляду судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 , будучи обізнаним про те, що потерпіла ОСОБА_6 знаходиться у стані алкогольного сп`яніння та спить у сусідній кімнаті будинку, про що він сам не заперечував під час судового розгляду, запалив одяг у дерев`яній шафі. Після чого, усвідомлюючи протиправність своїх дій та наслідки, які можуть настати у вигляді смерті потерпілої та бажаючи їх настання, обвинувачений ОСОБА_5 не вчиняв будь-яких дій, спрямованих на ліквідацію пожежі, або надання допомоги потерпілій ОСОБА_6 ..

Покази ОСОБА_5 в частині того, що він підпаливши речі хотів знищити ремонт, який ним був зроблений в будину потерпілої та закрив двері до сусідньої кімнати, що на його думку не загрожувало сметю ОСОБА_6 від вогню, судом сприймаються критично, оскільки в судому засіданні достовірно встановлено, що потерпіла, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, самостійно не змогла залишити палаючий будинок, хоча і намагалася, та була врятована виключно завдяки стороньої допоги.

Таким чином, проаналізувавши досліджені докази, суд приходить до переконання, що обвинувачений ОСОБА_5 виконав всі дії, які він вважав необхідними для заподіяння смерті потерпілій, однак саме втручання сторонніх осіб не дало можливості обвинуваченому довести свій умисел до кінця.

Оцінюючи зазначені вище докази в сукупності та взаємозв`язку, а також спосіб вчинення злочину та засіб його вчинення, взаємовідносини між обвинуваченим та потерпілою, поведінку ОСОБА_5 після підпалу будинку, суд беззаперечно вважає доведеним спрямованість умислу ОСОБА_5 саме на заподіяння смерті потерпілій ОСОБА_6 , яка, однак, не настала з причин, що не залежали від його волі.

З урахуванням викладеного, оцінивши вищенаведені докази та встановлені на їх підставі фактичні обставини в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що вони поза всяким розумним сумнівом доводять в повному обсязі винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень в обсязі обвинувачення, яке було підтримане прокурором і кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, як закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, а також за ч. 2 ст. 194 КК України, як умисне знищення та пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

Оцінюючи покази обвинуваченого, надані ним під час допиту, та мотиви, що спонукали останнього змінити свою позицію під час судових дебатів, на якій він наполягав упродовж судового розгляду, суд виходить з наступного.

Так, під час допиту обвинувачений ОСОБА_5 стверджував, що свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України не визнає повністю, оскільки не мав наміру на вбивство потерпілої.

В той же час, суд переконаний, що визнання обвинуваченим своєї провини за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України на стадії судових дебатів, не пов`язане з щирим каяттям обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєному та покликане іншими мотивами, зокрема, мотивом уникнення суворого покарання.

Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, визнання тих обставин, які ставляться в провину, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Тож, до таких висновків суд дійшов, з огляду на посткримінальну поведінку ОСОБА_5 , який не відшкодував потерпілій навіть частково заподіяні збитки, маючи об`єктивну можливість під час судового розгляду, не попрохав вибачення у потерпілої, не здійснив жодних намагань поспілкуватися з потерпілою та запропонувати хоча б якусь допомогу.

Під час судового розгляду поведінка обвинуваченого жодним чином не вказувала на щирий жаль з приводу інкримінованих подій та осуд своєї поведінки, навпаки ОСОБА_5 намагався ввести суд в оману твердженнями про те, що закривши двері до сусідньої кімнати, де він зійснив підпал речей, не могло завдати шкоди потерпілій, яка спала в сусідній кімнаті будинку.

Навіть під час судових дебатів, пояснюючи суду мотиви, з яких вирішив змінити покази, обвинувачений не переконав суд у щирості такої позиції та наявності дійсного каяття.

Окремо, суд зауважує і на ті обставини, що бажання обвинуваченого визнати свою провину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, виникло у ОСОБА_5 на стадії судових дебатів, тобто після завершення судового розгляду, зокрема, після допиту потерпілої, свідків та дослідження наданих стороною обвинувачення доказів, які у своїй сукупності, спростовували зайняту стороною захисту попередню позицію.

Отже, наведені обставини не свідчать на користь позиції сторони захисту щодо щирого визнання ОСОБА_5 своєї провини і дійсного каяття у скоєному, та, вочевидь, викликають у суду обґрунтований сумнів.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд, керуючись ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які, відповідно до ст. 12 КК України, належать до категорії тяжких та особливо тяжких, дані про особу обвинуваченого, який є особою похилого віку, раніше не судимий, характеризується посередньо, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Також, суд враховує, позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання, а також позицію потерпілої, яка вибачила обвинуваченого, просила суворо не карати, а також наслідки вчинених злочинів та поведінку під час та після вчинення злочинних дій й оцінку скоєного обвинуваченим, відсутність критики, часткове визнання вини, не відшкодування заподіяної шкоди.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до п. 6, 6-1, 13 ч. 1 ст. 67 КК України обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, вчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних або близьких відносинах та вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 , а також запобігання вчиненню нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки підстави для призначення покарання більш м`якого, ніж передбачене законом, судом не встановлені, виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції останнього від суспільства і саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушень, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 08.07.2024 встановлено, що ОСОБА_5 фактично був затриманий 08.07.2024 о 20.09 год. безпосередньо після вчинення злочину.

Згідно ухвали слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 09.07.2024 відносно ОСОБА_5 застосований запобіжний захід тримання під вартою на шістдесят днів, який ухвалами слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 29.08.2024 та 07.10.2024 було продовжено по 09.10.2024 року та 09.12.2024 року.

Крім цього 12.12.2024 під час судового засідання, клопотання прокурора про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено та відносно ОСОБА_5 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів, який ухвалою Катеринопільського районного суду Черкаської області від 27.01.2025 року був продовжений на підставі наявності встановлених ризиків при обранні до 27.03.2025 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили, слід продовжити та залишити тримання під вартою, враховуючи наявність встановлених при судовому розгляді ризиків.

Вирішуючи питання про зарахування до строку відбування покарання обвинуваченому терміну попереднього ув`язнення на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, суд вважає зарахувати ОСОБА_5 термін попереднього ув`язнення з 08.07.2024 року по час набуття законної сили вироку, - з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Питання речових доказів слід вирішити відповідно до приписів ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у справі на проведення експертиз (для проведення судової експертизи дослідження нафтопродуктів та паливно-мастильних матеріалів, судової будівельно-технічної експертизи та судової пожежно-технічної експертизи) підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави в порядку ст. 124 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.368, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 194 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 194 КК України у виді позбавлення волі строком на чотири роки;

- за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі строком на вісім років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на вісім років.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту набуття вироком законної сили, зарахувавши в строк покарання на підставі ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення з 08.07.2024 року по час набуття вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою продовжити до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави витрати на залучення експертів в загальному розмірі 20191 (двадцять тисяч сто дев`яносто одна) грн. 34 (тридцять чотири) коп..

Речові докази по справі:

- пожежне сміття; обвуглені залишки упаковки з-під сірників, футболку синього кольору здані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області після набрання вироком законної сили знищити.

DVD-диски з відеозаписами із нагрудних камер (відео реєстраторів) приєднаних до матеріалів кримінального провадження № 0000892 залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Катеринопільський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1