УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2025 рокуСправа № 495/13960/23
Номер провадження 1-в/495/31/2025

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючої судді Братків І. І.,

за участі секретаря судового засідання Трофімчук О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгороді-Дністровському подання заступника начальника Білгород-Дністровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області Альони Боболєвої про приведення судового рішення у відповідність до закону,

УСТАНОВИВ:

30.08.2024 Заступник начальника Білгород-Дністровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області Альона Боболєва звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із поданням про приведення судового рішення у відповідність до закону.

Таке подання мотивоване тим, що 9.08.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року (далі- Закон ), встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто, до 3028 грн.) - Є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Законом підвищено поріг кримінальної відповідальності за крадіжки шахрайства, привласнення чи розтрату чужого майна (ст. 185, 190, 191 КК України), чим скасовано кримінальну відповідальність за вчинення таких діянь, якщо вартість викраденого майна складає менше двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Отже, ОСОБА_1 обвинувачувалась в тому, що в травні 2023 року, діючи з прямим умислом, направленим на заволодіння чужим майном шляхом обману, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого, завдала потерпілому матеріальну шкоду у сумі 1000 гривень. Таким чином, відповідно до ч. 3 ст. 51 КУпАП в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009 року, на момент вчинення інкримінованого кримінального правопорушення ОСОБА_1 , вартість декриміналізовано такого майна не перевищувала 0,2 неоподаткованого мінімуму доходів громадян, тобто в 2023 році ця сума складала 2684 грн. Якщо вартість викраденого майна перевищувала дану суму то наставала кримінальна відповідальність.

Отже, заволодіння чужим майном шляхом обману вартістю до 2684 грн. на час, до якого відносять інкриміновані ОСОБА_1 діяння, кваліфікуються за ч. 1 ст. 51 КУпАП як дрібне викрадення чужого майна шляхом шахрайства.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.08.2024 таке подання передано на розгляд судді ОСОБА_2 .

Згідно з розпорядженням керівника апарату Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06.02.2025 № 262 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи у зв`язку із відстороненням судді ОСОБА_2 від здійснення правосуддя на підставі рішення Першої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 25.11.2024 та протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 06.02.2025 зазначена справа розподілена судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Братків І. І.

Засуджена ОСОБА_1 у судове засідання не прибула, про дату та час судового засідання сповіщена належним чином, шляхом надсилання судової повістки за адресою проживання, однак конверт повернувся до суду без вручення адресату.

З урахуванням викладеного, на підставі абз 2. ч. 5 ст. 539 КПК України, справу розглянуто за відсутності засудженої, оскільки його стан не погіршується.

У судове засідання представник Білгород-Дністровського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області не прибув. Провідний інспектор Кузнецова О.Ю. 21.03.2025 надала заяву про розгляд подання участі в судовому засіданні.

У судове засідання прокурор Орлик В.В. не прибув, 21.03.2025 подав заяву в якій не заперечував щодо розгляду подання без сторін.

Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що таке подання слід задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 13 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27.12.2023 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України та на підставі санкції даної статті призначено їй покарання у виді 1 року обмеження волі. Відповідно до ст. 75 КК України звільнено засуджену ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк в 1 рік. Відповідно до ст. 76 КК України покладено на засуджену ОСОБА_1 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи.

Розпорядження про виконання вироку Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27.12.2023, що набрав законної сили 29.01.2024 на у відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області 21.06.2024 та прийнято до виконання.

Відповідно до п. 13 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі Закон), яким ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення викладено в новій редакції відповідно до якої дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - є адміністративно караним.

До 09 серпня 2024 року відповідно до ст. 51 КУпАП адміністративно караним було викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення перевищувала 0,2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян була кримінально караною.

Таким чином, внаслідок набрання чинності вказаним Законом з 09 серпня 2024 року було скасовано кримінальну протиправність діяння за викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становила від 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Кримінального кодексу України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з пунктом 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

В свою чергу підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України встановлено податкову соціальну пільгу у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Згідно з ч.2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

На переконання суду, унесення згаданих вище змін до законодавства України про адміністративну відповідальність безпосередньо впливає на закон України про кримінальну відповідальність, адже ці зміни визначають розмежування між діями які необхідно кваліфікувати як дрібну крадіжку, наслідком чого є притягнення особи до адміністративної відповідальності, і таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за що передбачена кримінальна відповідальність.

Беручи до уваги викладене, фактична декриміналізація викрадення майна, вартість якого не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, має зворотну дію в часі, оскільки поліпшує становище особи.

Повертаючись до обставин вчиненого кримінального правопорушення, необхідно зважити на таке.

ОСОБА_1 засуджена за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Водночас ОСОБА_1 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України вчинене 07.05.2023, вартість майна, яким вона заволоділа що встановлена за вироком становить 1000 гривень.

Для кваліфікації правопорушення як адміністративного чи кримінального, необхідно виходити з того, що прожитковий мінімум станом на 1 січня 2023 році становив 2684 гривні, у зв`язку з чим нижня межа кримінальної караності крадіжки, вчиненої у 2023 році, настає, якщо вартість предмета становить 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, тобто 2684 гривні.

З урахуванням положень ст. 5 КК, а також тієї обставини, що вартість викраденого майна на час вчинення кримінального правопорушення не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, ОСОБА_1 вчинила дрібну крадіжку, за що передбачено відповідальність ст. 51 КУпАП.

Виходячи з наведеного, подання слід задовольнити та звільнити ОСОБА_1 від покарання, призначеного вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27.12.2023 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, оскільки розмір шкоди є меншим 2684 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, враховуючи фактичну декриміналізацію розміру викраденого майна, за яке настає кримінальна відповідальність, суд дійшов до переконання, що засуджену ОСОБА_3 слід звільнити від покарання, призначеного за вироком суду, у зв`язку із усуненням караності діяння.

Керуючись ст. 74 КК України, ст.ст. 376, 537, 539 КПК України суд,

ПОСТАНОВИВ:

подання заступника начальника Білгород-Дністровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області Альони Боболєвої про приведення судового рішення у відповідність до закону задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання за ч. 1 ст. 190 КК України, призначеного вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27.12.2023, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя Ірина БРАТКІВ