Справа№938/7/25
Провадження № 1-кп/938/52/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000102 від 07.09.2024 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , працюючого, з вищою освітою, депутатом не обирався, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопрушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , будучи особою, яка керує транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що заподіяло потерпілій ОСОБА_7 тяжке тілесне ушкодження, тобто вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.2 ст. 286 КК України.

Кримінальне правопорушення вчинив при таких обставинах.

ОСОБА_5 , керуючи 06.09.2024 року біля 22.40 годин в темну пору доби власним автомобілем марки «AUDI » модель «А6 QUATTRO» з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , на задньому пасажирському сидінні якого знаходилася пасажир ОСОБА_7 , проїздив ділянкою автомобільної дороги регіонального значення Р-24 сполученням «Татарів - Кам`янець-Подільський» в селі Кривопілля Верховинського району Івано-Франківської області в напрямку селища Ворохта Надвірнянського району, Івано-Франківської області, 21+400 км.

Водій ОСОБА_5 , рухаючись вказаною ділянкою автодороги, діючи недбало та необережно, не передбачив можливість настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був та міг їх передбачити, проявив неуважність під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не обрав в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки для інших учасників руху та не вжив заходів до негайного зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, чим порушив п.п. п.п.1.3,1.5, 1.10, 2.3, 10.1, 12.1, 12.2, 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, що набрали чинності з 01.01.2002 року (зі змінами та доповненнями), внаслідок чого не впоравшись із керуванням автомобіля, виїхав за межі проїзної частини автомобільної дороги на праве узбіччя, в зв`язку з чим керований ним автомобіль заїхав у кювет.

У результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля, яким керував ОСОБА_5 , - потерпіла ОСОБА_7 , згідно з висновком судово- медичної експертизи від 17.12.2024 року, отримала тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми із забійною раною правої лобно-тім`яно-скроневої ділянки, синцем повік правого ока, саднами обличчя, переломами кісток склепіння (лобної кістки), основи (клиновидної та решітчастої кісток) та лицевого (обох верхніх щелеп) черепа, пневмоцефалією, забоєм головного мозку середнього ступеня тяжкості та гострою субдуральною гематомою лобної ділянки, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя та закритих переломів обох плечових кісток у нижніх третинах діафізу, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості як таких, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вказав, що вину визнає повністю, дійсно в той день, він керував, як водій, своїм автомобілем, на передньому пасажирському сидінні якого сидів ОСОБА_8 , а на задньому ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 . Потерпіла ОСОБА_7 та ОСОБА_10 є його рідними сестрою та братом. Їдучи з Верховини до ОСОБА_11 ) був різкий поворот, автомобільь злетів у кювет. Сестра отримала тілесні ушкодження, її відвезли в лікарню.

Потерпіла ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце його проведення повідомлена належним чином, подала заяви, підписані її кваліфікованим цифровим підписом, в яких просила розглядати дану справу в її відсутності, карати обвинуваченого не суворо, призначивши йому покарання, не пов`язане з позбавленням волі та не позбавляти брата права керувати автомобілем (а.с.46,128).

Крім визнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, повністю доведена дослідженими в судовому засіданні належними та допустимими доказами:

-рапортом старшого інспектора-чергового Верховинського РВП ГУ НП в області від 07.09.2024 року (а.с.49-50), з якого вбачається, що 06.09.2024 року о 22.53 годин до чергової частини Верховинського РВП надійшло повідомлення від ОСОБА_5 ,2000 року народження, що в с.Кривопілля під перевалом водій транспортного засобу Ауді А6 д.н.з. НОМЕР_1 не справився з керуванням, з`їхав у кювет, внаслідок чого пасажирка ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження;

протоколом огляду місця події від 07.09.2024 року зі план-схемою та фототаблицями (а.с.52-62), відповідно до якого оглядом місця події є проїзна частина автомобільної дороги Р-24 сполученням «Татарів - Кам`янець-Подільський» 21+400 км у селі Кривопілля Верховинського району Івано-Франківської області; огляд здійснювався зі сторони центру с.Кривопілля в напрямку селища Ворохта Надвірнянського району; вказана ділянка дороги без вуличного освітлення, має асфальтне покриття, яке на момент огляду в сухому стані, без вибоїн, має заокруглення в ліву сторону по ходу огляду, після якого йде на підйом, має по одній смузі для руху в попутньому та зустрічному напрямках, які розділені суцільною лінією дорожньої розмітки 1.1 шириною 15 см; на вказаній ділянці дороги перед початком заокруглення розташований міст через потік, який має асфальтне покриття, бетонне огородження та металеві перила, до якого здійснено прив`язку місця проведення огляду та який відображено на план-схемі під №1; за мостом з правої сторони по ходу огляду за межами проїзної частини дороги розташоване грунтове узбіччя від краю проїзної частини дороги до початку кювета шириною 6,3 м на початку заокруглення, після чого зменшується та становить 4,7 м та відображене на план-схемі під №2; з правої сторони по ходу огляду за межами проїзної ділянки дороги у кюветі виявлено легковий автомобіль марки «AUDI» модель «А6 QUATTRO» з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 чорного кольору, який передньою частиною спрямований у напрямку смт.Ворохта Надвірнянського району; на вказаному автомобілі наявні механічні пошкодження в його передній правій частині, а також в автомобілі спущені переднє праве та заднє праве колеса; автомобіль відображено на план-схемі під №3; за результатами огляду місця події вилучено вищевказаний автомобіль та ключ запалювання до нього;

-висновком експерта від 13.11.2024 року №СЕ-19/109-24/13333-ІТ (а.с.85-91), згідно з яким у модулі керування системою безпеки автомобіля «AUDI А6» (номерний знак НОМЕР_1 ) міститься інформація щодо швидкості транспортного засобу, роботи робочої гальмівної системи, системи стабілізації, антиблокувальної системи, роботи системи пасивної безпеки, а також графіки зміни динамічних параметрів автомобіля в момент зіткнення (передня права частина кузова) та в період в 0,0…0,250 с, у момент первинного контакту (права передня частина кузова) швидкість автомобіля «AUDI А6» (номерний знак НОМЕР_1 ) складала 35,0 км/год.; у період часу -5,0 ….-3,0 с до моменту первинного контакту вказаний автомобіль рухався зі швидкістю в межах 82,0…86,0 км/год із натиском на педаль акселератора в межах 0….25%, в період часу -2,5….-1,5 с. до моменту первинного контакту швидкість автомобіля зменшувалася від значення 85,0 км/год. до 75,0 км/год в процесі гальмування, в період часу -1….-0,0 с. до моменту первинного контакту швидкість автомобіля зменшувалася від значення 63,0 км/год. до 35,0 км/год в процесі гальмування з активованими системами стабілізації та антиблокувальної, що супроводжувалося частковою втратою зчеплення коліт транспортного засобу з дорожнім покриттям, вихідні параметри, що характеризують роботу робочої гальмівної системи вказаного автомобіля, дають підстави стверджувати, що дана система на момент ДТП перебувала в працездатному стані;

-висновком експерта від 28.10.2024 року №СЕ-19/109-24/14137-ІТ (а.с.93-96), відповідно до якого на момент експертного огляду та дослідження система рульового керування автомобіля марки «AUDI А6» (номерний знак НОМЕР_1 ) знаходилася в стані відмови, який пов`язаний з порушенням геометрії встановлення керованих коліс, внаслідок пошкодження деталей підвіски переднього правого керованого колеса, пошкодження колісного диску даного колеса, що відповідно призвело його розгерметизацію, несправності (пошкодження) системи рульового керування вказаного автомобіля знаходяться в зоні локалізації аварійних пошкоджень, не є наслідком конструктивних недоліків та виникли в результаті розвитку ДТП, а тому водій не мав можливості їх виявити до настання ДТП;

-протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 25.10.2024 року (а.с.77-80), яким на підставі ухвали слідчого судді Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 17.10.2024 року (а.с.74-76) вилучено в КНП «Верховинська багатопрофільна лікарня» Верховинської селищної ради» медичну картку стаціонарного хворого №27984/2024 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 20.11.2024 року (а.с.66-68), яким на підставі ухвали слідчого судді Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 12.11.2024 року (а.с.63-65) вилучено в КНП «Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради» медичну картку стаціонарного хворого №8059/2024 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-висновком експерта від 20.11.2024-17.12.2024 року №189 (а.с.81-83), згідно з яким у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлено тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми із забійною раною правої лобно-тім`яно-скроневої ділянки, синцем повік правого ока, саднами обличчя, переломами кісток склепіння (лобної кістки), основи (клиновидної та решітчастої кісток) та лицевого (обох верхніх щелеп) черепа, пневмоцефалією, забоєм головного мозку середнього ступеня тяжкості та гострою субдуральною гематомою лобної ділянки, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя, а також тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів обох плечових кісток у нижніх третинах діафізу, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості як таких, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

При призначенні покарання суд враховує, що у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16.10.2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи». Також у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005 року) та «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.02.2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

Крім того, загальні засади призначення покарання визначені в ст. 65 КК України, відповідно до якої покарання призначається 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу, 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненного кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. А згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_5 є ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 99), його місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 (а.с.99), на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах не знаходиться (а.с. 103,104), раніше не судимий (а.с.100-101, посвідчення водія йому видано 08.12.2021 року серії НОМЕР_2 (а.с.123), на депозитному банківському рахунку, відкритого на його ім`я наявні 300000 гривень (а.с.115), працює таксистом УКЛОН та ВОЛТ (а.с.130-166), на момент вчинення вказаного ДТП не перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с.97).

Згідно з досудовою доповіддю Солом`янського РВ філії ДУ «Центр пробації у м.Києві та Київській області» від 15.01.2025 року (а.с.43-45), ризик вчинення ОСОБА_5 повторного кримінального правопорушення оцінюється як низький, ризик небезпеки для суспільства - низький, виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб).

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд відносить те, що він щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, добровільно відшкодував завдані збитки, про що зазначено в обвинувальному акті та підтверджено потерпілою (а.с.7,38).

Як вбачається з обвинувального акта, обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено (а.с.6).

У ч. 2 ст. 4 КК України закріплено, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Впродовж періоду з часу вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому вказаного кримінального правопорушення та по час ухвалення судом даного вироку не набирав чинності закон про кримінальну відповідальність, яким скасовувалася б кримінальна протиправність діяння, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, пом`якшувалася б кримінальна відповідальність за його вчинення або іншим чином поліпшувалося становище обвинуваченого.

Відповідно до ч. 2 ст.286 КК України (в редакції закону, що діяв на час вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, тобто станом на 06.09.2024 року) порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжке тілесне ушкодження караються позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Таким чином, санкцією ч. 2 ст. 286 КК України передбачено тільки основне покарання у виді позбавлення волі, а також можливість суду призначити засудженому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами або без такого.

Суд звертає увагу, що в ч. 1 ст. 69 КК України закріплено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Суд враховує обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 1) щире каяття; 2) активне сприяння розкриттю злочину; 3) добровільне відшкодування завданих збитків.

Вказані обставини, що пом`якшують покарання, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (тяжкий, але необережний злочин), особу винного (раніше не судимий, молодий вік, наявність доходу), обставини, що пом`якшують його покарання (щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих злочином збитків), істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, думку потерпілої, яка є рідною сестрою обвинуваченого, а також враховуючи, що прокурор, захисник та обвинувачений у судових дебатах просили призначити останньому покарання у виді штрафу, то суд вважає за можливим призначити йому покарання за ч. 2 ст. 286 КК України зі застосуванням ч. 1 ст.69 КК України та призначити покарання у виді штрафу.

Суд звертає увагу, що санкція ч. 2 ст. 286 КК передбачає покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого. У цьому випадку додаткове покарання є альтернативним, а доцільність його застосування вирішується судом у кожному конкретному випадку.

Суд вважає за недоцільне застосування до ОСОБА_5 додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки відсутні будь-які обставини, що обтяжують його покарання, він працює таксистом, використання ним в умовах воєнного стану в країні транспортного засобу є засобом для його пересування та пересування близьких родичів, в тому числі потерпілої, яка клопотала перед судом не позбавляти обвинуваченого права керувати транспортними засобами.

Запобіжний захід ОСОБА_5 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання суд не вбачає.

Цивільний позов не заявлено.

Витрати на проведення судових експертиз в данному кримінальному провадженні становлять 11142,6 гривень (а.с. 5), а саме за висновок експерта від 13.11.2021 року №СЕ-19/109-24/13333-ІТ кошти в сумі 7959 гривень (а.с.108), за висновок експерта від 28.10.2024 року №СЕ-19/109-24/14137-ІТ 3183,6 гривень (а.с.107).

Дану суму слід стягнути з обвинуваченого в дохід держави, оскільки відповідно до ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, суд зобов`язаний вирішити питання про скасування арешту майна та про долю речових доказів у порядку ч. 9 ст. 100 КПК України.

Постановою від 07.09.2024 року визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000102 від 07.09.2024 року (а.с.109) вилучений автомобіль марки «AUDI » модель «А6 QUATTRO» з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 та ключ запалювання живлення до нього, які належать ОСОБА_5 , 2000 року народження, на які ухвалою слідчого судді Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 11.09.2024 року накладено арешт (а.с.110-112). Вказані речові докази зберігаються у Верховинському РВП ГУНП в Івано-Франківській області (а.с.113).

Постановою від 27.12.2022 року визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000102 від 07.09.2024 року (а.с.114) медичну документацію потерпілої ОСОБА_7 , а саме: медичну карту стаціонарного хворого КНП Верховинська багатопрофільна лікарня за № 8059/24, медичну карту стаціонарного хворого КНП Обласна клінічна лікарня за № 27987/2024, карту виїзду швидкої медичної допомоги №468 та один цифровий носій інформації DVD-R, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження (органу досудового розслідування).

Як вбачається з матеріалів справи транспортний засіб марки «AUDI » модель «А6 QUATTRO» з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 та ключ запалювання живлення до нього належать обвинуваченому ОСОБА_5 , 2000 року народження.

Враховуючи, що спеціальна конфіскація (ст.96-1, ст.96-2 КК України) застосовується тільки за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, а вчинений ОСОБА_5 злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України, є кримінальним правопорушенням з необережною формою вини, то вищевказаний автомобіль та ключ запалювання до нього слід повернути власнику обвинуваченому. Інші речові докази медичну документацію слід повернути відповідним лікувальним установам.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати виним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання зі застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 6000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 102000 (сто дві тисячі) гривень.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави 11142 (одинадцять тисяч сто сорок дві) гривні 60 копійок витрат за проведення експертиз.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Верховинського районного суду від 11.09.2024 року на автомобіль марки «AUDI » модель «А6 QUATTRO» з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_3 ключ запалювання живлення до нього.

Речові докази по справі після набрання вироком законної сили :

- автомобіль марки «AUDI » модель «А6 QUATTRO» з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 та ключ запалювання живлення до нього повернути власнику ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- медичну документацію потерпілої ОСОБА_7 , а саме: медичну карту стаціонарного хворого КНП "Верховинська багатопрофільна лікарня" за № 8059/24, медичну карту стаціонарного хворого КНП "Обласна клінічна лікарня" за № 27987/2024, карту виїзду швидкої медичної допомоги №468 - повернути вказаним медичним закладам;

- один цифровий носій інформації DVD-R повернути потерпілій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительці АДРЕСА_1 .

На вирок суду може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду через Верховинський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику.

Суддя ОСОБА_12