У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі :

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

у складі учасників справи:

прокурора ОСОБА_3

підозрюваної ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

кримінальне провадження 1-кс/308/933/25

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в місті Ужгороді клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_6 погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000491 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 12 жовтня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваної

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки селища Королево, Виноградівського району, Закарпатській області, яка зареєстрована та проживає АДРЕСА_1 , працюючої начальником загального відділу Королівської селищної ради, громадянки України, раніше не судимої,-

встановив:

14 лютого 2025 року слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_6 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням погодженим прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000491 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 12 жовтня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваної ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 підозрюється у тому, що 12 жовтня 2024 року близько 08 години 20 хвилин керуючи технічно справним автомобілем марки «Mercedes-benz» моделі «ML 280 CDI» державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі у населеному пункті селища Королево, Берегівського району, Закарпатської області неподалік будинку № 169, по вулиці Центральній, діючи в супереч вимогам п.п. 1.3, 1.5, 1.10 з посиланням на термін «безпечна швидкість», «дорожня обстановка», «небезпека для руху»,2.3 б., 10.1, 12.1 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, будучи самовпевненим, нехтуючи особистою безпекою та безпекою інших учасників дорожнього руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та її зміни, не забезпечив безпеку дорожнього руху, втратив керованість транспортним засобом, виїхав за межі проїзної частини дороги у лівий кювет, який знаходиться за лівим узбіччям по ходу його руху, де допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід - ОСОБА_7 , отримала тілесні ушкодження у вигляді забійної рани правої лобно скроневої ділянки голови, дифузний забій головного мозку, множинні закритті переломи ребер зліва III, IV,V,VI, VII, ребер по передній паховій лінії, справа III, IV. ребер по передній лінії, закритий передом середньої третини променевої кістки зліва, травматична ампутації правої стопи на рівні нижньої третини гомілки з множинними скальпованими ранами прямих гомілки.

Тілесні ушкодження у вигляді дифузного забою головного мозку з травматичним набряком головного мозку є небезпечним для життя та згідно п.2.1.3в « Правил судово- медичного визначення ступеня яжкості тілесних ушкоджень відносяться тяжких тілесних ушкоджень та знаходяться у прямому причинному зв`язку з настання смерті ОСОБА_7 .

Таким чином, водій ОСОБА_8 , порушила вимоги п.п. 1.3, 1.5, 1.10, 2.3б), 10.1, 12.1, Правил дорожнього руху України, якими визначено:

п.1.3. - Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими;

п.1.5. - Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити підрозділ міліції, власника дороги або уповноважений ним орган;

п.1.10. Терміни, що наведені у цих Правилах, мають таке значення:

безпечна швидкість - швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах;

дорожня обстановка сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів та їх стан), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

небезпека для руху зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися. Окремим випадком небезпеки для руху є рух у межах смуги транспортного засобу іншого транспортного засобу назустріч загальному потоку;

п.2.3. - Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п.10.1. - Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

п. 12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

Порушення водієм ОСОБА_4 вище вказаних вимог Правил дорожнього руху України, знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали, зокрема отриманням потерпілою ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень, що потягли за собою її смерть.

У встановленому ст. ст. 276, 277, 278 КПК України порядку 13.02.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло смерть потерпілому.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_9 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити його з наведених у ньому підстав.

представник підозрюваної адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання прокурора заперечив, просив застосувати домашній арешт у нічний час доби.

підозрювана ОСОБА_4 проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту заперечила.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши подане клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшла до наступних висновків.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризиків.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого (стаття 178 КПК України).

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені першою ст.177 КПК.

13 лютого 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло смерть потерпілому.

Обґрунтованість підозри містить у собі два аспекти. Перший стосується питання права: підозра має стосуватися правопорушення, передбаченого законом. Другий стосується питання факту: мають бути доведені обставини, які за розумного та неупередженого тлумачення викликають підозру щодо причетності певної особи до певного кримінального правопорушення. У Рішенні Нечипорук і Йонкало проти України(п. 175) ЄСПЛ вкотре повторив, що термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. При цьому тлумачення поняття «обґрунтованості» буде залежати від усіх обставин справи (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom (Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства).

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

При дослідженні доданих до клопотання доказів, суд приходить до висновку, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Фактично, слідчий суддя повинен встановити, чи є запропонований запобіжний захід (домашній арешт) пропорційним для запобігання ризику або ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, з метою захисту прав підозрюваного та дотримання принципу верховенства права.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував на те, що домашній арешт вважається «позбавленням волі» в розумінні статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рішення Великої Палати у справі Buzadji проти Республіки Молдова від 5 липня 2016 року, заява № 23755/07, параграф 104). Метою цієї статті є захист від самовільного та необґрунтованого позбавлення волі. Тому, слідчий суддя повинен всебічно оцінити обставини, на які посилаються сторона обвинувачення та сторона захисту.

Основними ризикам, на які посилається сторона обвинувачення у даному клопотанні є запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, можливість незаконного впливу на свідків, потерпілих в даному кримінальному провадженні.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя врахував наявність ризиків, передбачених пунктами п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК, а саме переховуватися від органів досудового розслідування, суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином вагомість наявних доказів, а також тяжкість покарання за вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 в тому числі сімейний стан, вік, наявність постійного місця проживання.

На підставі наведеного, зважаючи на необхідність дотримання цілей та загальних засад кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до переконання, що клопотання слідчого, про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю слід задовольнити частково.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.176, 178, 181, 184, 186, 193, 194, 196, 309, 310, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання задовольнити частково.

Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби починаючи з 23.00 год. вечора до 6.00 год. ранку наступного дня в межах строку досудового розслідування до 13 квітня 2025 року включно.

Покласти на ОСОБА_4 , наступні обов`язки:

- не залишати місце постійного проживання, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 без письмового дозволу слідчого, прокурора або суду в нічний час доби починаючи з 23.00 год. вечора до 6.00 год. ранку ;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання;

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим викликом;

- утриматись від спілкування із свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_4 , що в разі невиконання вищезазначених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_4 , що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали було проголошено 24 лютого 2025 року о 16 год. 50 хв..

Слідчий суддя ОСОБА_1