Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Провадження № 1-кп/490/514/2024
У Х В А Л А

05 листопада 2024 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

судді - ОСОБА_2

судді - ОСОБА_3

при секретарі - ОСОБА_4

за участі прокурора - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

його захисника - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження № 0000236 про обвинувачення

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Миколаєві, є українцем, громадянином України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 111, частиною 1 статті 263 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

І……У судове засідання свідки не з`явились, з огляду на що сторони вважали за доцільне у судовому засіданні оголосити перерву.

ІІ……Далі, прокурор просив про продовження строку раніше обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

1. В обґрунтування послався про те, що обвинувачений обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти основ Національної безпеки України та існують ризики того, що, перебуваючи на волі, він може вдатись до ухилення від слідства та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та іншим чином перешкодити кримінальному провадженню.

2. Обвинувачений проти задоволення заявленого клопотання заперечував.

2. Захисник вважав заявлене клопотання таким, що не є належним чином обґрунтованим, вказані прокурором ризики надуманими, з огляду на що просив змінити обраний відносно ОСОБА_6 запобіжний захід на не пов`язаний з триманням під вартою.

Встановлені судом обставин із посиланням на докази

1. 27 жовтня 2023 року в провадження Центрального районного суду міста Миколаєва надійшло кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених частиною 2 статті 111, частиною 1 статті 263 Кримінального Кодексу України.

2. . В межах цього кримінального провадження 04 травня 2023 року було затримано.

2.1. Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 06 травня 2023 року відносно нього обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалами слідчий суддів строк тримання ОСОБА_6 продовжувався неодноразово

2.2. Ухвалами Центрального районного суду міста Миколаєва строк тримання обвинуваченого під вартою продовжувався неодноразово.

Зрештою, ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва від 02 жовтня 2024 року, залишеною без змін ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 17 жовтня 2024 року, строк тримання під вартою обвинуваченого був продовженим до 01 грудня 2024 року включно.

3. Під час обрання цього запобіжного заходу слідчі судді та суд виходили, зокрема, з того, що перебуваючи на волі, обвинувачений може переховуватись від слідства та суду, а також - продовжити свою злочинну діяльність.

4. Розгляд справи у суді може бути охарактеризований таким чином.

4.1. Судом завершене підготовче провадження та суд призначив судовий розгляд.

4.2. Далі, перед початком дослідження обставин справи та перевірки їх доказами обвинувачений просив про заміну захисника, це клопотання судом було задоволеним, після чого захисник ознайомився з матеріалами кримінального провадження.

4.3. Далі, суд перейшов до дослідження обставин справи та перевірки їх доказами.

Зокрема, прокурор оголосив обвинувальний акт; суд встановив особу обвинуваченого та з`ясував його ставлення до висунутого обвинувачення.

Після чого суд з`ясував обсяг та порядок дослідження доказів. Відповідно до ухвали суду, докази у справі мають досліджуватись в таких обсягу та порядку:

1)дослідження документів;

2)допит свідків;

3)допит обвинуваченого

4.4. Наразі суд дослідив усі наявні в розпорядженні сторін документи.

4.5. Далі суд має перейти до допиту свідків, проте свідки у судове засідання 05 листопада 2024 року не з`явились

5. Відповідно до статті 1 Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року (затвердженого Законом України № 2102- ІХ від 24 лютого 2022 року) /із змінами, внесеними Указами: від 14 березня 2022 року № 133/2022 (затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ); від 18 квітня 2022 року № 259/2022 (затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ), від 17 травня 2022 року № 341/2022 (затвердженим Законом України від 23 травня 2022 року № 2263-ІХ), від 12 серпня 2022 року № 573/2022 (затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ), від 07 листопада 2022 року № 757/2022 (затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738 - ІХ), від 06 лютого 2023 року № 58/2023 (затвердженим Законом України від 07 лютого 2023 року № 2915-ІХ), від 01 травня 2023 року (затвердженим Законом України від 02 травня 2023 року № 3057-ІХ), від 26 липня 2023 року № 451/2023 (затвердженим Законом України від 27 липня 2023 року № 3275-ІХ), від 06 листопада 2023 року № 734/2023 (затвердженим Законом України від 07 листопада 2023 року № 3429-IX), від 05 лютого 2024 року № 49/2024 (затвердженим Законом України від 06 лютого 2024 року № 3564-ІХ), від 06 травня 2024 року № 271/2024 (затвердженим Законом України від 08 травня 2024 року № 3684-ІХ), від 23 липня 2024 року № 469/2024 (затвердженим Законом України від 23 липня 2024 року № 3891-ІХ)/ з 24 лютого 2022 року й до теперішнього часу в Україні безперервно діє військовий стан.

Положення закону, якими керувався суд під час постановлення ухвали.

Щодо подальшого руху кримінального провадження

Відповідно до частини 1 статті 327 Кримінального Процесуального Кодексу України

Якщо в судове засідання не прибув за викликом свідок …, заслухавши думку учасників судового провадження, суд після допиту інших присутніх свідків призначає нове судове засідання і вживає заходів для його прибуття.

Щодо суті питання про доцільність подальшого перебування обвинуваченого під вартою

1. Відповідно до статті 331 Кримінального Процесуального Кодексу України

Під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

/частина 1/

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

/частина 2/

2. Відповідно до частини 1 статті 5 Кримінального Процесуального Кодексу України

Процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

При цьому відповідно до частини 3 статті 22 Конституції України: При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод .

3. Відповідно до статті 177 Кримінального Процесуального Кодексу України

метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1.переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2.знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3.незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4.перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5.вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити перелічені дії.

4. Відповідно до приписів статті 176 Кримінального Процесуального Кодексу України.

Запобіжними заходами є:

1)особисте зобов`язання;

2)особиста порука;

3)застава;

4)домашній арешт;

5)тримання під вартою.

/частина 1/

…

Під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-1142 ... Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

/частина 6/

5. Відповідно до приписів статті 183 Кримінального Процесуального Кодексу України

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою ...статті 176 цього Кодексу.

/частина 1/

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

/частина 3/

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1.щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2.щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3.щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4.щодо злочину, передбаченого статтями 255 - 255-3 Кримінального кодексу України;

5.щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

...

Під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109 114 2 Кримінального кодексу України.

/частина 4/

6. Конституційний Суд України у своєму рішенні № 7-р(ІІ)/2024 від 19 червня 2024 року зазначив, зокрема, таке

Відповідно до [Кримінального Процесуального] Кодексу «завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура» (стаття 2); «під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом» (частина перша статті 12).

Конституційний Суд України з урахуванням наведеного та з огляду на приписи статті 131, частин першої, третьої статті 176, статті 177, частини першої статті 183 Кодексу наголошує, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні використовують для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного або обвинуваченого, тримання під вартою є винятковим і найбільш суворим серед таких запобіжних заходів, як особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, оскільки під час його застосування особу позбавляють свободи. Водночас такий запобіжний захід порівняно з указаними більш м`якими запобіжними заходами за певних умов може стати єдиним дійсно дієвим й обґрунтованим запобіжним заходом для виконання завдань кримінального провадження, зокрема, в умовах воєнного стану, коли забезпечення правопорядку в державі ускладнено, а масові загрози життю і здоров`ю людей, іншим їхнім засадничим правам і свободам надвисокі. За таких умов без тримання особи під вартою, особливо якщо така потреба зумовлена тяжкістю й характером злочинів, у яких підозрюють або обвинувачують особу, наявністю ризиків, визначених статтею 177 Кодексу, практично неможливо буде забезпечити виконання цією особою процесуальних обов`язків, запобігти її спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, іншій неналежній процесуальній поведінці, що перешкоджатиме здійсненню кримінального провадження або й зовсім унеможливить його й створюватиме у зв`язку із цим загрози низці публічних інтересів.

Конституційний Суд України зауважує, що застосування за

частиною шостою статті 176 Кодексу під час дії воєнного стану запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до особи, яку підозрюють або обвинувачують у вчиненні злочинів проти основ національної безпеки України ... , за наявності ризиків, визначених статтею 177 Кодексу, є потрібним засобом для забезпечення ефективності розслідування цих злочинів і виконання завдань кримінального провадження в умовах воєнного стану, що обумовлено потребою посиленого захисту суверенітету, територіальної цілісності, недоторканності, обороноздатності, державної, економічної й інформаційної безпеки України.

/пункт 6.2/

[Відповідно до частини 6 статті 176 Кримінального Процесуального Кодексу України] застосування до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залежить не лише від тяжкості злочину, у якому її підозрюють або обвинувачують, а й від наявності ризиків, що їх визначено статтею 177 Кодексу.

За статтею 177 Кодексу метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; учинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому його підозрюють, обвинувачують (частина перша); підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, що їх визначено частиною першою статті 177 Кодексу (частина друга). До того ж під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за частиною шостою статті 176 Кодексу не встановлено винятків щодо дотримання приписів статей 178, 194 Кодексу, які визначають обставини, з`ясування яких є обов`язком слідчого судді, суду як для застосування цього запобіжного заходу, так і для його продовження.

[Такі критерії] для застосування слідчим суддею, судом до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, [мають застосовуватись під час застосування частини 6 статті 176 Кримінального Процесуального Кодексу України]

...

Аналізуючи частину першу статті 183 Кодексу, Конституційний Суд України звертає увагу, що законодавець визначив застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за частиною шостою статті 176 Кодексу без доведення прокурором, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, визначеним статтею 177 Кодексу. Однак це не позбавляє можливості слідчого суддю, суд застосувати інший, більш м`який, запобіжний захід, визначений Кодексом.

Відповідно до Кодексу можливість застосування застави до особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, визначених частиною третьою або четвертою статті 183 Кодексу (друге речення частини першої статті 182); «під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 1091142, 2582586, 260, 261, 402405, 407, 408, 429, 437442 Кримінального кодексу України» (абзац восьмий частини четвертої статті 183). Тобто із наведених приписів Кодексу випливає, що законодавець закріпив дискрецію слідчого судді, суду під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за частиною шостою статті 176 Кодексу не визначати або визначати розмір застави з урахуванням підстав та обставин, установлених статтями 177, 178 Кодексу.

Виходячи зі змісту приписів статей 3, 8, частин першої, другої статті 29, частини першої статті 55, частини першої статті 62, частини першої статті 64 Конституції України Конституційний Суд України вважає, що відповідно до вказаних приписів Кодексу під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за частиною шостою статті 176 Кодексу є можливість, за певних підстав та обставин, визначених статтями 177, 178 Кодексу, застосувати заставу як більш м`який запобіжний захід. Отже, за частиною шостою статті 176 Кодексу запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не визначено як безальтернативний винятковий запобіжний захід.

/пункт 6.3/

7. Відповідно до статті 199 Кримінального Процесуального Кодексу України строк тримання під вартою може бути продовженим у разі наявності підстав для застосування такого запобіжного заходу та додаткового доведення того, що завершити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали не є можливим, а раніше заявлені ризики не зменшились або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

8. Відповідно до сталої практики Європейського Суду з прав людини, особа в будь-якому випадку повинна демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, які безпосередньо його стосуються, утримуватись від використання заходів, що затягують провадження у справі, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для пришвидшення процедури слухання.

Щодо організації наступного судового засідання

Судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі:

1) неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин;

…

4-1) введення воєнного стану або під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України;

5) наявності інших підстав, визначених судом достатніми.

/частина 1/

Суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження. У разі якщо сторона кримінального провадження чи потерпілий заперечує проти здійснення дистанційного судового провадження, суд може ухвалити рішення про його здійснення лише вмотивованою ухвалою, обґрунтувавши в ній прийняте рішення. Суд не має права прийняти рішення про здійснення дистанційного судового провадження, в якому поза межами приміщення суду перебуває обвинувачений, якщо він проти цього заперечує, крім випадків здійснення дистанційного судового провадження в умовах воєнного стану.

/частина 2/

Застосовувані в дистанційному судовому провадженні технічні засоби і технології мають забезпечувати належну якість зображення і звуку, дотримання принципу гласності та відкритості судового провадження, а також інформаційну безпеку. Учасникам кримінального провадження має бути забезпечена можливість чути та бачити хід судового провадження, ставити запитання і отримувати відповіді, реалізовувати інші надані їм процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки, передбачені цим Кодексом.

/частина 3/

…

Суд може постановити ухвалу про участь учасника кримінального провадження у судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні суду…

Якщо особа, яка братиме участь у судовому провадженні дистанційно, знаходиться у приміщенні, розташованому на території, яка перебуває під юрисдикцією суду, або на території міста, в якому розташований суд, судовий розпорядник або секретар судового засідання цього суду зобов`язаний вручити такій особі пам`ятку про її процесуальні права, перевірити її документи, що посвідчують особу, та перебувати поряд з нею до закінчення судового засідання.

/частина 7/

…

Якщо особа, яка братиме участь у судовому провадженні дистанційно, тримається в установі попереднього ув`язнення або установі виконання покарань, дії, передбачені абзацом другим частини сьомої цієї статті, здійснюються службовою особою такої установи.

Особа, яка тримається в установі попереднього ув`язнення або установі виконання покарань, може брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні такої установи за допомогою її технічних засобів та з використанням власного кваліфікованого електронного підпису.

У разі відсутності власного кваліфікованого електронного підпису участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції здійснюється з використанням електронного кабінету установи або кабінету її службової особи.

Технічну можливість участі у відеоконференції, належну якість зображення та звуку, інформаційну безпеку тощо забезпечує така установа.

/частина 9/

Хід і результати процесуальних дій, проведених у режимі відеоконференції, фіксуються за допомогою технічних засобів відео- та звукозапису. Відео- та звукозапис відеоконференції зберігаються в матеріалах кримінального провадження в порядку, передбаченому Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи.

/частина 10/

…

Дистанційне судове провадження згідно з правилами цієї статті може здійснюватися в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій під час здійснення судового провадження з будь-яких питань, розгляд яких віднесено до компетенції суду.

/частина 12/

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Щодо подальшого руху кримінального провадження

1. Наразі у судове засідання не прибули свідки.

При цьому прокурор наполягає на неможливості встановлення обставин справи за їх відсутності.

Відповідно до процитованих вище приписів статті 327 Кримінального Процесуального Кодексу України за таких обставин у судовому засіданні слід оголосити перерву.

2. Далі, суд має визначити дату та час наступного судового засідання.

З урахуванням навантаження суду та сторін у справі, суд вважає за необхідне оголосити перерву до 03 грудня 2024 року до 10:00 години.

Щодо суті питання про доцільність подальшого перебування обвинуваченого під вартою

І......Системний аналіз процитованих вище приписів статей 176, 183 Кримінального Процесуального Кодексу України /в редакції Закону від 16 серпня 2022 року доводить, що під час дії військового стану до осіб, які обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 114-2 Кримінального Кодексу України, можуть бути застосованими такі запобіжні заходи, як тримання під вартою та застава.

ІІ......З огляду на ці приписи діючого законодавства суд, повертаючись до обставин розгляду цього кримінального провадження, відзначає таке.

1. Оскільки по справі здійснюється судовий розгляд, наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_6 у вчиненні злочину, що йому інкримінується, на даній стадії судового розгляду не перевіряється, а встановлення його вини/невинуватості можливо лише під час ухвалення вироку по суті пред`явленого обвинувачення.

Метою ж застосування запобіжного заходу відносно нього наразі є забезпечення можливості подальшого розслідування кримінальної справи, яке /подальше розслідування/ повинно підтвердити або розвіяти підозру.

З огляду на таке на цьому етапі кримінального провадження висунуту ОСОБА_6 «підозру» слід вважати обґрунтованою.

2. Стосовно наявності в умовах цього кримінального провадження передбачених законом ризиків суд відзначає таке.

2.1. Попередніми ухвалами слідчого судді та суду встановлена наявність ризику того, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватись від суду.

Наявність цього ризику підтверджується тим, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, у разі підтвердження вини у якому до нього може бути застосоване безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 15 років або довічного позбавлення волі, що цілком здатне спонукати його до вчинення дій щодо втечі.

Наведене у сукупності доводить, що ризик втечі з боку ОСОБА_6 наразі існує та не зник.

2.2. Попередніми ухвалами слідчого судді та суду встановлена наявність ризику того, що ОСОБА_6 може продовжити свою злочинну поведінку.

Наявність такого ризику узгоджується зі змістом висунутої йому підозри, а саме із вказаними в обвинувальному акті мотивами його дій та обставинами їх вчинення.

3. З огляду на наявність таких ризиків суд, доходе такого.

3.1. Оскільки, як доведено вище, наразі відносно ОСОБА_6 існує обґрунтована підозра у вчиненні злочину та декілька передбачених законом ризиків, задля запобігання яким застосовується запобіжні заходи, підстави для скасування обраного відносно неї запобіжного заходу наразі є відсутніми.

3.2. Процесуальні підстави для визначення суми застави відносно ОСОБА_6 , яким є відповідне клопотання, наразі є відсутніми.

3.3. Зміна обраного відносно нього запобіжного заходу на інший запобіжний діючим законодавством не передбачена.

3.4. Суд також відзначає, що з огляду на характер висунутої йому підозри саме його подальше тримання в умовах обмеження свободи (під вартою) поза розумним сумнівом відповідає вимогам суспільного інтересу, а його звільнення є цілком здатним порушити публічний порядок, який наразі дійсно перебуває під загрозою.

Отже, клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 підлягає задоволенню.

Щодо умов тримання ОСОБА_6 під вартою.

Наказом Міністерства юстиції України № 3292/5 від 15 вересня 2023 року передбачене надання особам, до яких застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, платної послуги з доступу до Інтернету та голосової електронної комунікації за допомогою засобів ІР-телефонії.

При цьому пунктом 2 розділу ІІІ цього Наказу передбачене, що перешкодою для надання такої послуги є лише відсутність дозволу суду, у провадженні якого перебуває справа.

З огляду на таке суд наголошує, що матеріали цього провадження не дають підстав для відмови у наданні ОСОБА_6 доступу до такої послуги.

В зв`язку з таким суд вважає за можливе ухвалити про надання обвинуваченому дозволу на користування платною послугою з доступу до Інтернету та голосової електронної комунікації за допомогою засобів ІР-телефонії.

Щодо організації наступного судового засідання.

1. Обвинувачений постійно перебуває у місцях попереднього ув`язнення, на території України запроваджений військовий стан, а ситуація на території міста Миколаєва не дозволяє здійснити його доставку у судове засідання, вважаю за необхідне на підставі статті 336 Кримінального Процесуального Кодексу України забезпечити його участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

2. Стосовно ж заперечень обвинуваченого проти такої форми його участі у судовому засіданні суд в черговий разі відзначає, що вони не можуть бути покладеними у підґрунтя судового рішення.

2.1. Так, процитовані вище приписи статті 336 Кримінального Процесуального Кодексу України доводять, що під час дії воєнного стану, на відміну від інших періодів, позиція обвинуваченого із приводу можливості забезпечення його участі у судовому засіданні не тільки не є вирішальною, але - юридичного значення не має.

Вирішальною ж для вирішення цього питання є оперативна обстановка у певній місцевості та можливості відповідних підрозділів здійснювати доставку обвинувачених до суду з урахуванням інших завдань, що покладаються на них в умовах воєнного стану.

2.2. З огляду на ці обставини суд в черговий раз наголошує на тому, що обов`язок щодо доставки обвинувачених до приміщення Центрального районного суду міста Миколаєва є покладеним на відповідні підрозділи Національної Гвардії України, які наразі є зайнятими виконанням завдань щодо захисті Незалежності та Територіальної цілісності України, з огляду на що не мають можливості забезпечувати доставку обвинувачених до суду.

2.3. Окрім того, оперативна обстановка у місці Миколаєві не дозволяє здійснювати доставку обвинувачених до Центрального районного суду міста Миколаєва з огляду на конструктивні особливості будівлі суду.

2.4. Суд також наголошує на тому, що на цій стадії кримінального провадження об`єктивні (тобто - ті, які існують в дійсності) перешкоди для участі ОСОБА_6 у судовому засіданні в режимі відеоконференції є відсутніми.

Що стосується наполегливого невмотивованого бажання, яке неодноразово висловлювалося обвинувачем у судових засіданнях, то під час дії військового стану вони є недоречними та не можуть слугувати підставами для зміни режиму роботи підрозділів, які виконують бойові завдання..

Керуючись ст.ст. 369-372; 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

1.У судовому засіданні з розгляду кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 111, частиною 1 статті 263 Кримінального Кодексу України - оголосити перерву до 03 грудня 2024 року до 10:00 годину.

2.Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 - до 04 січня 2025 року включно.

Надати ОСОБА_6 дозвіл на користування платною послугою з доступу до Інтернету та голосової електронної комунікації за допомогою засобів IP-телефонії

3.Забезпечити участь обвинуваченого ОСОБА_8 у наступному судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Доручити адміністрації Державної Установи "Миколаївський слідчий ізолятор" забезпечити 03 грудня 2024 року о 10-00 годині участь обвинуваченого ОСОБА_8 у судовому засіданні у режимі відео конференції, а також виконати дії, передбачені частиною 1 статті 345 КПК України.

Ухвала в частині продовження строку тримання обвинуваченого під вартою може бути оскарженою безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів, в решті оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя = ОСОБА_9 =

Суддя = ОСОБА_10 =

Суддя = ОСОБА_11 =