Справа № 626/719/22
Провадження № 1-кс/626/1627/2024
УХВАЛА

11 грудня 2024 року м.Берестин

Слідчий суддя Красноградського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна по кримінальному провадженні за № 0000222 від 07.05.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України,

ВСТАНОВИВ:

25.10.2024 року до суду надійшло вищезазначене клопотання із якого вбачається наступне. В провадженні СВ відділення №1 Красноградського РВП перебували матеріали кримінального провадження №0000222 від 07.05.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

04.10.2022 року ухвалою слідчого судді Красноградського районного суду в рамках проведення розслідування було накладено арешт на чотири пари взуття туфлі, та інше майно, яке вже повернуто власнику, визначено місцем зберігання вилучених речей кімнату зберігання речових доказів ВП №1 Красноградського РВП ГУНП в Харківській області.

На даний час з дня накладення арешту на майно минуло 2 роки, частина майна, на яке також було накладено арешт уже повернуто заявнику, окрім 4-х пар взуття. Крім того, стан досудового розслідування ОСОБА_3 не відомо, підозра йому не вручена, тому він не має процесуального статусу по справі, вилучені речі до цього часу не повернуто, тому просить суд скасувати арешт на вилучене 27.09.2022 року майно, зокрема взуття, та повернути його володільцю.

В судове засідання ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_4 не прибули. Від слідчого відділення №1 СВ Красноградського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 надійшло письмове пояснення, згідно якого зазначає, що не заперечують проти задоволення клопотання, так як слідчим проведено всі необхідні слідчі дії по арештованому майну.

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що заявлене клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

На підставі ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно вимог ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Із мотивувальної частини ухвали слідчого судді Красноградського районного суду Харківської області від 04.10.2022 року вбачається, що підставами накладення арешту на майно є необхідність проведення подальших експертиз та встановлення наявності фото, відеозаписів з місця події, забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадження.

Ухвалою слідчого судді Красноградського районного суду Харківської області від 30.10.2023 року клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна задоволено частково, мобільний телефон марки Iphone 13 та коробку до нього передано на відповідальне зберігання власнику.

Аналізуючи положення кримінально процесуального законодавства з приводу накладення арешту на майно особи, обов`язковою передумовою, яка обґрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину, наявність обґрунтованої підозри, підставу для арешту майна; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що визначено положенням ч. 2 ст. 173 КПК України. При цьому обов`язок доведення існування зазначеної умови КПК України покладається на орган досудового розслідування.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що слід врахувати необхідність забезпечення справедливого балансу між конкуруючими інтересами відповідної особи і суспільства в цілому. Необхідно зважати й на те, що цілі, згадані в цьому положенні можуть мати певне значення при визначені того, чи забезпечено баланс між вимогами відповідних суспільних інтересів і основоположним правом заявника на власність. В обох контекстах держава користується певним полем розсуду при визначені заходів, які необхідно вжити для забезпечення дотримання Конвенції. Рішення "Sargsyan v. Azerbaijan", n.220.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ісмаїлов проти Росії" від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Нормою ст. 41 Конституції України встановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Задовольняючи клопотання про скасування арешту майна, а саме чотирьох пар взуття-туфель власником яких є ОСОБА_3 , суд виходить з того, що слідчим на даний час проведено всі необхідні слідчі дії з арештованим майном.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 171, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання про скасування арешту майна по кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000222 від 05.05.2022 року, за № 0000222 від 07.05.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Красноградського районного суду Харківської області від 04.10.2022 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000222 від 05.05.2022 року, на чотири пари взуття-туфель, власником яких є ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя