Справа № 487/9228/23
Провадження № 1-кс/487/1902/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2025 м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000666 від 28.12.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 29.12.2022 в частині користування автомобілем марки Volvo, моделі FH 12.380, типу спеціальний вантажний фургон-рефрижератор, реєстраційний номер НОМЕР_1 (справа № 511/2733/22, провадження № 1-кс/511/1179/22), який на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 від 01.08.2017, належить потерпілому у кримінальному провадженні ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим відділенням СУ ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000666 від 28.12.2022 за ч. 2 ст. 289 КК України. Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 29.12.2022 задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на тимчасово вилучене майно шляхом заборони його відчуження, користування та розпорядження, а саме: на автомобіль марки Volvo, моделі FH 12.380, типу спеціальний вантажний фургон-рефрижератор, реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору, зареєстрований на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 від 01.08.2017, належний потерпілому ОСОБА_4 . Так, заявник зазначає, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває значний час, в ході якого проведено комплекс процесуальних дій, експертизи для встановлення обставин кримінального провадження з використанням транспортного засобу. Потерпілий займається волонтерською діяльністю та працює у сфері вантажних перевезень. Крім того, через погіршення стану здоров`я виникла необхідність у продажі транспортного засобу. Посилаючись на вказані обставини, потерпілий вважає, що потреба в подальшому застосуванні арешту шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження тимчасово вилученим майном відпала.

В судовому засіданні ОСОБА_4 та його представник - адвокат ОСОБА_3 не були присутніми, останній у клопотанні просив розгляд здійснювати за їх відсутності.

Слідчий відділу СУ ГУНП в Херсонській області капітан поліції ОСОБА_5 в судовому засіданні не була присутньою, в поданій на адресу суду заяві просила розглянути вказане клопотання без її участі, вирішивший його на розсуд суду. У заяві також зазначила, що станом на 27.03.2025 досудове розслідування кримінального провадження триває, про підозру нікому не повідомлено, рішення в порядку ст. 283 КПК України не приймалося.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що клопотання про скасування арешту майна підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів клопотання встанвлено, що слідчим управлінням ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000666 від 28.12.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснюється за фактом того, що 28 грудня 2022 року на лінію «102» надійшло повідомлення від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що 27.12.2022 невідомі особи в м. Херсоні незаконно заволоділи його автомобілем марки Volvo, моделі FH 12.380, типу спеціальний вантажний фургон-рефрижератор, реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору, та відповідно до GPRS трекера рухаються на ньому по території Роздільнянського району, Одеської області. Вказаний автомобіль був зупинений працівниками СРПП Роздільнянського РВП біля с. Марківка Роздільнянського району, та за результатами виїзду СОГ на місце події встановлено, що 27 грудня 2022 року біля 17:00 в м. Херсоні після ворожого обстрілу військовими рф, пошкодженим автомобілем марки Volvo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився біля магазину ЦУМ, шляхом вільного доступу, незаконно заволоділи військовослужбовці ЗСУ, які буксирували танспортний засіб до м. Подільськ Одеської області. В подальшому вказаний автомобіль було вилучено для проведення судових експертиз, оскільки він зберіг сліди злочину.

Ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 29.12.2022 у вказаному кримінальному провадженні накладений арешт на тимчасово вилучене майно шляхом заборони його відчуження, користування та розпорядження, а саме: на автомобіль марки Volvo, моделі FH 12.380, типу спеціальний вантажний фургон-рефрижератор, реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору, зареєстрований на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 від 01.08.2017 на ОСОБА_4 .

Відповдно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Статтею 132 КПК України встановлені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Застосування цих заходів не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

-існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

-потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

-може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з частинами 1 та 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен, у тому числі, враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

За змістом ч. 1 ст. 174 КПК України, власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Судом встановлено, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснюється з 28.12.2022 року, арешт на транспортний засіб автомобіль марки Volvo, моделі FH 12.380, типу спеціальний вантажний фургон-рефрижератор, реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору, був накладений 29 грудня 2022 року.

У кримінальному провадженні № 0000666, яке триває з 28.12.2022, жодній особі не повідомлено про підозру, рішення в порядку ст. 283 КПК України не приймалися. Відомостей про те, чи планується проведення будь-яких слідчих дій з використанням даного транспортного засобу, слідчим не надано, як і заперечень, що скасування арешту зашкодить інтересам досудового розслідування.

Отже, слідчий суддя вважає, що в подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба.

Слідчий суддя зазначає, що доказове значення майна, як речового доказу, не є достатнім для того, щоб протягом такого тривалого часу забороняти власнику утримувати річ, яка на даний час належить йому на законних підставах, враховуючи, що органом досудового розслідування не встановлено причетності будь-якої особи до вчинення кримінального правопорушення, у якому проводиться досудове розслідування у зазначеному вище кримінальному провадженні.

За такого, слідчий суддя вважає, що в матеріалах кримінального провадження № 0000666 відсутні дані, які б виправдовували подальше втручання держави у володіння ОСОБА_4 на належне йому майно, а тому слід скасувати арешт майна, накладений ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 29.12.2022, на належний потерпілому автомобіль.

Керуючись ст. ст. 170-174 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 29.12.2022, на автомобіль марки Volvo, моделі FH 12.380, типу спеціальний вантажний фургон-рефрижератор, реєстраційний номер НОМЕР_1 (справа №511/2733/22, провадження №1-кс/511/1179/22), який на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 від 01.08.2017 належить ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1