Провадження №: 1-кс/336/323/2025
У Х В А Л А

Іменем України

07 квітня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 за участі секретарки судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000522 від 05.04.2025 за ч. 1 ст. 121 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Бердянськ, Запорізької області, громадянина України, українця, неодруженого, не маючого на утриманні дітей, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

в с т а н о в и в:

07.04.2025 до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 , в якому ставиться питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання обгрунтовано тим, що, 05 квітня 2025 року, в період часу з 14 годин 45 хвилин до 14 годин 50 хвилин, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень, перебуваючи біля торгівельного центру «Амстор» по вулиці Чарівна, 74 в місті Запоріжжя, в ході раптово виниклого конфлікту на ґрунті особистих неприязних відносин з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тримаючи в руці предмет схожий на ніж, наніс ним один удар в область тулуба, тим самим спричинив останньому, згідно довідки, наданої КНП «МЛЕ та ШМД» ЗМР "проникаюче поранення грудної стінки праворуч, поранення 7-го сегменту печінки, гемоперітоніум 2 ступеню." Після чого, ОСОБА_7 , було госпіталізовано бригадою ШМД до медичного закладу, де своєчасно надано медичну допомогу.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

05 квітня 2025 року ОСОБА_4 , затримано за підозрою у вчиненні злочину в порядку ст. 208 КПК України.

06.04.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

В клопотанні зазначено, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними доказами, а також зазначено про наявність ризиків, які вказують на необхідність обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, те, що підозрюваний ОСОБА_4 може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження.

Крім того, в клопотанні зазначено і обгрунтовано, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав і просив задовольнити з підстав, викладених в ньому.

Підозрюваний ОСОБА_4 свою причетність до зазначеного злочину визнав, пояснив, що під час конфлікту з потерпілим дійсно дістав ніж, однак, щоб припинити бійку, а потерпілий необережно сам наткнувся на ніж. Просив обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник просила клопотання прокурора задовольнити частково і обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та докази, подані у його обгрунтування, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим відділенням відділу поліції № 3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000522 від 05.04.2025 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

05.04.2025 ОСОБА_4 затримано за підозрою у вчиненні вказаного злочину, а 06.04.2025 йому повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 121 КК України.

Дослідивши матеріали надані із клопотанням, слідчий суддя вважає, що в ході досудового розслідування здобуто достатньо доказів, які вказують на обгрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України за вказаних вище обставин.

Крім того, слідчий суддя приходить до висновки, що стороною обвинувачення доведена наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; може незаконно впливати на потерпілих у кримінальному провадженні, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення.

На це вказує те, що підозрюваний не має постійного місця проживання і роботи, не одружений, утриманців не має, тобто не має міцних соціальних зв`язків, після вчинення злочину намагався приховати ніж, що вказує на його схильність перешкоджати встановленню істини, а також він раніше судимий.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України, одним із видів запобіжних заходів у кримінальному провадженні є тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Даних про наявність не погашених судимостей у ОСОБА_4 , слідчому судді не надано. Разом з тим, в єдиному реєстрі судових рішень є інформація, що вироком Запорізького апеляційного суду від 28.07.2021 ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі.

Санкцією ч. 1 ст. 121 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує дані про особу ОСОБА_4 , тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, а також обставини та наслідки їх вчинення, ступень участі підозрюваного у вчиненні злочину, згідно повідомлення про підозру, та на підставі досліджених матеріалів, приходить до висновку про підтвердження у повному обсязі ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КК України, про які зазначено у клопотанні.

Слідчим суддею враховано, що обвинувачений ніде не працює, постійного місця проживання не має, не має стійких соціальних зв`язків, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та має судимість, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання на строк від 5 до 8 років позбавлення волі, вчинив злочин із застосуванням насильства та приймав заходи для приховання доказів у справі.

Доводи сторони захисту про можливість обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду клопотання слідчого, наявності встановлених в ході розгляду клопотання вищезазначених ризиків не спростовано.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, у справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Наявність у підозрюваного місця проживання, не виключає можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не засвідчують відсутність наміру переховування від слідства та суду.

Як зазначає Європейський Суд з прав людини, у кожному випадку суд своїм рішенням повинен забезпечувати не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

У рішенні «Чеботарь проти Молдови» 13.11.2007 Європейський суд з прав людини зазначив, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності зі статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ані в момент арешту, ані під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства, про що зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини в справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993.

Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення свідчать про наявність конкретного суспільного інтересу, який кореспондуються з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, та у справі „Ілійков проти Болгарії Європейський суд з прав людини зазначив, що „суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

У зв`язку із зазначеним, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

За таких обставин слідчий суддя вважає можливим не визначати розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 194, 196, 197, ч. 2 ст. 376, ст. 395 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 04 червня 2025 року включно.

Ухвалу для виконання направити уповноваженій службовій особі Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор», вручити копію ухвали підозрюваному, захиснику та прокурору.

Встановити строк дії даної ухвали в частині обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 04 червня 2025 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка тримається під вартою протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складений 08.04.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1