20 січня 2025 року
Єдиний унікальний № 501/73/25
Провадження № 1-кс/501/26/25
У Х В А Л А

16 січня 2025 року слідчий суддя Іллічівського міського суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорноморську Одеської області клопотання слідчого СВ ВП №1 Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні №0000059 від 04 грудня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді надійшло вказане клопотання, в якому слідчий просить накласти арешт на майно, вилучене в ході обшуку іншого володіння особи, а саме: службового кабінету А341, що розташований на третьому поверсі адміністративної будівлі Одеського національного технологічного університету за адресою: м. Одеса, вул. Канатна, 112, проведеного 09 січня 2025 року, а саме на:

- грошові кошти на загальну суму 11700 гривень номіналом по 500 гривень у кількості 23 купюри та 200 гривень у кількості 2 купюр, які поміщено до полімерного сейфпакету НПУ № 7327413;

-аркуш паперу з відміткою «Саракул 11700», який поміщено до полімерного сейфпакету НПУ № 7327421;

-мобільний телефон марки Samsung A24 в корпусі рожевого кольору в силіконовому прозорому чохлі, який належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який поміщено до полімерного сейфпакету НПУ №7327422;

- грошові кошти в сумі 800 гривень, номіналом по 500 гривень у кількості 1 купюри, 200 гривень у кількості 1 купюри та 100 гривень у кількості 1 купюри, які поміщено до полімерного сейфпакету НПУ № РSР3128559;

- грошові кошти в сумі 4800 гривень, номіналом 1000 гривень у кількості 1 купюри, 500 гривень у кількості 4 купюр, 200 гривень у кількості 7 купюр, 100 гривень у кількості 4 купюр, які поміщено до полімерного сейфпакету НПУ № РSР3128560;

- залікова книжка на ім`я ОСОБА_8 та відомості обліку успішності студентів III курсу на 8 арк., яку поміщено до полімерного сейфпакету НПУ № 7327423;

- посадова інструкція завідувача лабораторії від 2023 р. на 7 арк. та посадова інструкція завідувача лабораторії від 2019 р. на 7 арк., які поміщено до полімерного сейфпакету НПУ № 7327424.

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що в провадженні СВ ВП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області, перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000059 від 04 грудня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що з 18 серпня 2021 року за адресою: м. Одеса, вул. Канатна, 112 здійснює діяльність заклад вищої освіти Одеський національний технологічний університет, який є правонаступником Одеської національної академії харчових технологій утвореної 21 вересня 2002 року, до основного виду діяльності якого входить провадження освітньої діяльності, яка забезпечує здобуття особами вищої освіти відповідального ступня за обраними ними спеціальностями.

В той же час, відповідно до наказу в.о. ректора Одеської національної академії харчових технологій № 163-02 від 22 серпня 2005 року у вказаному закладі вищої освіти працевлаштована на посаду старшого лаборанта кафедри політекономії ОСОБА_7 , якій наказом в.о. ректора Одеського національного технологічного університету № 518-02 від 11 жовтня 2024 року продовжено строк роботи на умовах строкового трудового договору по 22 жовтня 2025 року на посаді завідувача лабораторії кафедри маркетингу, підприємництва і торгівлі Одеського національного технологічного університету.

ОСОБА_7 , будучи тривалий час, а саме з 2005 року працевлаштованою у Одеському національному технологічному університеті набула широкого кола знайомих з числа службових осіб Одеського національного технологічного університету та його структурних підрозділів.

У невстановлену наразі досудовим слідством обставин, перебуваючи в місті Одесі, однак не пізніше 20 листопада 2024 року завідувач лабораторії кафедри маркетингу, підприємництва і торгівлі Одеського національного технологічного університету ОСОБА_7 вступила в злочину змову зі службовими особами Одеського національного технологічного університету у тому числі Навчально-наукового інституту економіки, управління і бізнесу ім. Г.Е. Венштейна Одеського національного технологічного університету.

Відповідно до відведеної роді пособника, ОСОБА_7 , після створення службовими особами навчального закладу умов, за яких студентам вищого навчального закладу створено перешкоди під час складання іспитів, наслідком чого є відрахування із навчального закладу, повинна звертатися до таких студентів навчального закладу та повідомляти про необхідність передачі особисто через неї для службових осіб навчального закладу неправомірної вигоди за безперешкодне складання іспитів та уникнення відрахування з навчального закладу.

Так, у вересні 2024 року, більш точний час, в ході досудового розслідування встановити не вдалось у ОСОБА_8 виникли проблеми з навчанням, а саме зі складанням іспиту з предмету «Конфліктологія» у Навчально-науковому інституті економіки, управління і бізнесу ім. Г.Е. Венштейна Одеського національного технологічного університету.

З метою з`ясування порядку отримання допуску, проходження та складання іспиту з предмету «Конфліктологія», 20 листопада 2024 року більш точний час, в ході досудового розслідування встановити не вдалось, ОСОБА_8 звернувся до деканату Навчально-наукового інституту економіки, управління і бізнесу ім. Г.Е. Венштейна Одеського національного технологічного університету та в ході отримання відомостей щодо порядку проходження іспиту з предмету «Конфліктологія» співробітники деканату скерували ОСОБА_8 до службового кабінету ОСОБА_7 за № А-341, що розташований на третьому поверсі Одеського національного технологічного університету за адресою: м. Одеса, вул. Канатна, 112.

Надалі, з метою отримання повної інформації про законний порядок проходження екзамену з предмету «Конфліктологія», 20 листопада 2024 року більш точний час, в ході досудового розслідування встановити не вдалось, ОСОБА_8 , прибувши до службового кабінету ОСОБА_7 за № А-341, що розташований на третьому поверсі Одеського національного технологічного університету за адресою: м. Одеса, вул. Канатна, 112 повідомив останній про наявні проблеми у навчанні, а саме про складність здачі екзамену за предметом «Конфліктологія» та висловив прохання ОСОБА_7 , щодо роз`яснення ОСОБА_8 законного порядку проходження виказаного іспиту.

Того ж дня 20 листопада 2024 року близько 11 год. 00 хв., ОСОБА_7 перебуваючи у своєму службовому кабінеті № А-341, що розташований на третьому поверсі Одеського національного технологічного університету за адресою: м. Одеса, вул. Канатна, 112, діючи з корисливих мотивів та єдиним злочинним наміром незаконного збагачення, в ході розмови зі студентом ОСОБА_8 повідомила останньому для безперешкодного складання іспиту з предмету «Конфліктологія» ОСОБА_8 необхідно надавати особисто через неї для службових осіб навчального закладу Одеський національний технологічний університет неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 4 000 грн за безперешкодну здачу іспиту з предмету «Конфліктологія», а також 11 600 грн за безперешкодне складення усієї сесії, погрожуючи у разі відмови відрахуванням із вищого навчального закладу.

Однак 03 грудня 2024 року ОСОБА_8 розуміючи протиправність вимог ОСОБА_7 , діючої в інтересах службових осіб Одеського національного технологічного університету звернувся до правоохоронних органів з повідомленням про вчинення злочину.

27 грудня 2024 року близько 11 год. 30 хв., ОСОБА_7 перебуваючи у своєму службовому кабінеті № А-341, що розташований на третьому поверсі Одеського національного технологічного університету за адресою: м. Одеса, вул. Канатна, 112, діючи з корисливих мотивів та єдиним злочинним наміром незаконного збагачення, в ході розмови зі студентом ОСОБА_8 виказала останньому прохання надавати особисто через неї для службових осіб навчального закладу Одеський національний технологічний університет неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 3 500 грн за безперешкодну здачу іспиту з предмету «Конфліктологія», погрожуючи у разі відмови відрахуванням із вищого навчального закладу.

Так, 30 грудня 2024 року близько 11 год. 35 хв., перебуваючи у своєму службовому кабінеті № А-341, що розташований на третьому поверсі Одеського національного технологічного університету за адресою: м. Одеса, вул. Канатна, 112, попередньо узгодивши зі студентом ОСОБА_8 дату його прибуття за допомогою месенджеру «Telegram», діючи в якості пособника за попередньою змовою з невстановленими наразі службовими особами Одеського національного технологічного університету ОСОБА_7 , особисто отримала від студента ОСОБА_8 , грошові кошти у сумі 3 500 грн за не вчинення службовими особами Одеського національного технологічного університету в інтересах ОСОБА_8 дій з використанням наданого їм службового становища, а саме за: безперешкодне складання ОСОБА_8 іспиту з предмету «Конфліктологія» погрожуючи у разі відмови відрахуванням з вищого навчального закладу - Одеського національного технологічного університету.

Того ж дня, ОСОБА_7 , діючи за вказівкою невстановлених службових осіб Одеського національного технологічного університету, в ході розмови з ОСОБА_8 повідомила останньому про необхідність вирішення ОСОБА_8 питання щодо складення ним іспитів, заліків та курсових робіт ІІ семестру 2025 навчального року та проінформувала про подальше надання нею інструкцій дій ОСОБА_8 стосовно безперешкодного складення майбутньої сесії засобами мобільного зв`язку.

07 січня 2025 року близько 11 год. 13 хв., попередньо узгодивши дату та час прибуття з ОСОБА_8 , ОСОБА_7 перебуваючи у своєму службовому кабінеті № А-341, що розташований на третьому поверсі Одеського національного технологічного університету за адресою: м. Одеса, вул. Канатна, 112, діючи з корисливих мотивів та єдиним злочинним наміром незаконного збагачення, в ході розмови зі студентом ОСОБА_8 виказала останньому прохання надати особисто через неї для службових осіб навчального закладу Одеський національний технологічний університет чергову частину неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів у сумі 11 700 грн за безперешкодне складення ОСОБА_8 іспитів, заліків та курсових робіт ІІ семестру 2025 навчального року погрожуючи у разі відмови відрахуванням з вищого навчального закладу - Одеського національного технологічного університету та повідомила останнього про необхідність її завчасного інформування щодо дати та часу прибуття до неї з черговою частиною неправомірної вигоди для себе та службових осіб навчального закладу.

В подальшому, розуміючи протиправність своїх вимог та злочинність намірів, діючи в якості пособника для невстановлених наразі досудовим слідством службових осіб навчального закладу Одеського національного технологічного університету 09 січня 2025 року близько 10 год. 55 хв., перебуваючи в своєму службовому кабінеті № А-341, що розташований на третьому поверсі Одеського національного технологічного університету за адресою: м. Одеса, вул. Канатна, 112 отримала від студента ОСОБА_8 чергову частину неправомірної вигоди у сумі 11 700 грн за не вчинення службовими особами відділу, в інтересах ОСОБА_8 , як того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданого їм службового становища, а саме: за безперешкодне складення ОСОБА_8 іспитів, заліків та курсових робіт ІІ семестру 2025 навчального року погрожуючи у разі відмови відрахуванням з вищого навчального закладу - Одеського національного технологічного університету.

Однак того ж дня завідувача лабораторії кафедри маркетингу, підприємства і торгівлі Одеського національного технологічного університету ОСОБА_7 було затримано правоохоронним органами в порядку ст. 208 КПК України, а її злочину діяльність припинено.

Так, 09 січня 2025 року у період часу з 11:00 год по 13:35 год старшим слідчим слідчого відділення відділу поліції №1 Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , прокурором Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_6 в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України, у зв`язку з настанням невідкладного випадку, пов`язаного із врятуванням майна та безпосереднього переслідування осіб, які підозрюються у вчиненні злочину у кримінальному провадженні здійснено проникнення до іншого володіння особи службового кабінету А341, що розташований на третьому поверсі адміністративної будівлі Одеського національного технологічного університету за адресою: м. Одеса, вул. Канатна, буд. 112, який перебуває у володінні ОСОБА_7 з метою проведення невідкладного обшуку.

За результатом проведення обшуку виявлено та вилучено майно, а саме:

-грошові кошти на загальну суму 11700 гривень номіналом по 500 гривень у кількості 23 купюри та 200 гривень у кількості 2 купюр, які поміщено до полімерного сейфпакету НПУ № 7327413;

-аркуш паперу з відміткою «Саракул 11700», який поміщено до полімерного сейфпакету НПУ № 7327421;

-мобільний телефон марки Samsung A24 в корпусі рожевого кольору в силіконовому прозорому чохлі, який належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який поміщено до полімерного сейфпакету НПУ №7327422;

- грошові кошти в сумі 800 гривень, номіналом по 500 гривень у кількості 1 купюри, 200 гривень у кількості 1 купюри та 100 гривень у кількості 1 купюри, які поміщено до полімерного сейфпакету НПУ № РSР3128559;

- грошові кошти в сумі 4800 гривень, номіналом 1000 гривень у кількості 1 купюри, 500 гривень у кількості 4 купюр, 200 гривень у кількості 7 купюр, 100 гривень у кількості 4 купюр, які поміщено до полімерного сейфпакету НПУ № РSР3128560;

- залікова книжка на ім`я ОСОБА_8 та відомості обліку успішності студентів III курсу на 8 арк., яку поміщено до полімерного сейфпакету НПУ № 7327423;

- посадова інструкція завідувача лабораторії від 2023 р. на 7 арк. та посадова інструкція завідувача лабораторії від 2019 р. на 7 арк., які поміщено до полімерного сейфпакету НПУ № 7327424.

Постановою слідчого від 10 січня 2025 року вказані речі та документи визнано речовими доказами.

Слідчий зазначає, що в ході досудового розслідування, з метою збереження речових доказів виникла необхідність накласти арешт на вказане майно, оскільки є підстави вважати, що воно є доказом злочину, було об`єктом кримінально-протиправних дій та набуте кримінально-протиправним шляхом, зберігає на собі інформацію, що має важливе доказове значення, містить відомості які можуть бути використані як доказами факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Вказує, що оскільки особи, причетні до вчинення вказаного злочину, обізнані про те, що за викладеними фактами здійснюється досудове розслідування та розуміючи важливість для досудового розслідування збереження майна, яке вилучене під час обшуку, останні можуть спотворити речі та документи, а тому метою накладення арешту є збереження речових доказів та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, перетворення, відчуження.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання. Додатково пояснив, що метою накладення арешту на майно, є їй збереження як речових доказів. 11700 грн, що вилучені під час обшуку це саме ті кошти, які попередньо оглянуті, ідентифіковані та передані свідком ОСОБА_8 підозрюваній. Щодо інших вилучених грошових коштів це кошти, як можливо передавалися їй свідком раніше як неправомірна вигода. Мобільний телефон містить важливі відомості щодо осіб, які можуть бути причетними до вчинення кримінального правопорушення, у якому здійснюється досудове розслідування. Залікова книжка на ім`я ОСОБА_8 та відомості обліку успішності студентів ІІІ курсу мають доказове значення, оскільки були вилучені у кабінеті підозрюваної, хоча мали б знаходиться у деканаті, а посадові інструкції необхідні для доведення посадових обов`язків підозрюваної. Клопотання про арешт майна подане своєчасно, наступного робочого дня після його вилучення.

Представник власника майна заперечував проти накладення арешту на майно. Зокрема, вказував, що мобільний телефон вже оглянутий слідчим, а тому подальше його знаходження у сторони обвинувачення безпідставно обмежує право власності підозрюваної на володіння цим телефоном. Оскільки експертиз по ньому не призначено, то його збереження як речового доказу можливе шляхом передачі власнику з відібранням від неї письмового зобов`язання про його збереження. Вона не має можливості придбати новий мобільний телефон. Також вказував, що грошові кошти у розмірі 800 грн необхідно повернути підозрюваній, оскільки це кошти, які вона збирала як благодійну допомогу, а 4800 грн це її особисті кошти. Вказані кошти необхідно їй повернути, оскільки доказового значення вони не мають, та враховуючи її скрутне матеріальне становище. Залікову книжку на ім`я ОСОБА_8 та відомості обліку успішності студентів ІІІ курсу вже давно можливо було оглянути скопіювати та повернути. Ці документи не вилучалися у кабінеті підозрюваної, їх принесли з деканату особи, які були присутні при обшуку, однак, у протокол не вписані та періодично залишали місце проведення обшуку та поверталися до нього. Посадові обов`язки також можливо оглянути, зробити копії та повернути власнику.

Слідчим до клопотання надані наступні докази, які були досліджені слідчим суддею: витяг з ЄРДР; заява ОСОБА_8 про вжиття заходів правового характеру відносно ОСОБА_7 ; постанова про визначення підслідності кримінального правопорушення та направлення кримінального провадження за підслідністю; постанова про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні; протокол допиту свідка ОСОБА_8 ; рапорт оперуповноваженого; постанова про створення групи слідчих; постанова про зміну групи прокурорів; протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_8 ; протокол обшуку, відповідно до якого 09 січня 2025 року слідчим ОСОБА_5 , прокурором ОСОБА_6 проведено обшук службового кабінету А341, що розташований на третьому поверсі адміністративної будівлі Одеського національного технологічного університету за адресою: м. Одеса, вул. Канатна, буд. 112, під час якого виявлено та вилучено речові докази, на які слідчий просить накласти арешт; протокол обшуку, відповідно до якого 09 січня 2025 року слідчим ОСОБА_5 проведено обшук будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого нічого не виявлено та не вилучено; протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, відповідно до якого було затримано ОСОБА_7 ; протокол допиту підозрюваної ОСОБА_7 ; інформація про ОСОБА_7 з ДМСУ; навчальна картка студента ОСОБА_8 ; витяг з наказу про працевлаштування ОСОБА_7 в Одеському національному технологічному університеті; повідомлення про підозру ОСОБА_7 за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України; протокол огляду предмета грошових коштів на загальну суму 11700 грн, вилучені під час обшуку; протокол огляду предмета мобільного телефону Samsung Galaxy A24A; постанова про визнання речей та документів речовими доказами та визначення місця зберігання речових доказів.

Прокурором під час розгляду клопотання додатково надані наступні докази, які були досліджені слідчим суддею: ухвалу слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області від 13 січня 2025 року, якою надано слідчому та прокурору дозвіл на проведений як невідкладний 09 січня 2025 року обшук службового кабінету А341, що розташований на третьому поверсі адміністративної будівлі Одеського національного технологічного університету за адресою: м. Одеса, вул. Канатна, буд. 112.

Представником власника майна надані наступні докази, які були досліджені слідчим суддею: характеристика з місця проживання на ОСОБА_7 від 09 січня 2025 року, відповідно до якої остання характеризується позитивно, проживає разом з донькою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; свідоцтво про укладення шлюбу ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Також судом було досліджено роздруківку з Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи щодо дати реєстрації в системі клопотання слідчого про арешт майна.

Заслухавши учасників провадження, які прибули, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Частиною 2 ст. 171 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Частиною 2 ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 Кримінального процесуального кодексу України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Наданими матеріалами підтверджується, що СВ ВП №1 Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000059 від 04 грудня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.

У вказаному кримінальному провадженні 09 січня 2025 року старшим слідчим слідчого відділення відділу поліції №1 Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , прокурором Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_6 в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України, проведено обшук іншого володіння особи службового кабінету А341, що розташований на третьому поверсі адміністративної будівлі Одеського національного технологічного університету за адресою: м. Одеса, вул. Канатна, буд. 112, який перебуває у володінні ОСОБА_7 .

За результатом проведення обшуку виявлено та вилучено майно, а саме:

-грошові кошти на загальну суму 11700 гривень номіналом по 500 гривень у кількості 23 купюри та 200 гривень у кількості 2 купюр, які поміщено до полімерного сейфпакету НПУ № 7327413;

-аркуш паперу з відміткою «Саракул 11700», який поміщено до полімерного сейфпакету НПУ № 7327421;

-мобільний телефон марки Samsung A24 в корпусі рожевого кольору в силіконовому прозорому чохлі, який належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який поміщено до полімерного сейфпакету НПУ №7327422;

- грошові кошти в сумі 800 гривень, номіналом по 500 гривень у кількості 1 купюри, 200 гривень у кількості 1 купюри та 100 гривень у кількості 1 купюри, які поміщено до полімерного сейфпакету НПУ № РSР3128559;

- грошові кошти в сумі 4800 гривень, номіналом 1000 гривень у кількості 1 купюри, 500 гривень у кількості 4 купюр, 200 гривень у кількості 7 купюр, 100 гривень у кількості 4 купюр, які поміщено до полімерного сейфпакету НПУ № РSР3128560;

- залікова книжка на ім`я ОСОБА_8 та відомості обліку успішності студентів III курсу на 8 арк., яку поміщено до полімерного сейфпакету НПУ № 7327423;

- посадова інструкція завідувача лабораторії від 2023 р. на 7 арк. та посадова інструкція завідувача лабораторії від 2019 р. на 7 арк., які поміщено до полімерного сейфпакету НПУ № 7327424.

10 січня 2025 року слідчий із використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи подав слідчому судді клопотання про накладення арешту на вказане майно. Клопотання слідчого зареєстровано в системі 10 січня 2025 року (пятниця) о 18:57, а в канцелярії суду 13 січня 2025 року (понеділок).

10 січня 2025 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України пособництво в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого їх службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

13 січня 2025 року слідчий суддя Іллічівського міського суду Одеської області постановив ухвалу (справа № 501/73/25, провадження № 1-кс/501/25/25), якою надав слідчому та прокурору дозвіл на проведений 09 січня 2025 року вказаний вище обшук, який проводився без ухвали слідчого судді на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України.

Дослідженими матеріалами підтверджується необхідність накладення арешту на грошові кошти у розмірі 11700 грн та аркуш паперу з відміткою «Саракул 11700», оскільки є достатні підстави вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, тобто є доказом у кримінальному провадженні. Так, саме ці кошти були ідентифіковані та передані свідку ОСОБА_8 та в подальшому передані ним підозрюваній. Перебування цього майна у іншої особи може призвести до його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

В той же час, слідчий суддя вважає, що в накладенні арешту на інші речі та документи слід відмовити.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Слідчий суддя вважає, що слідчий та прокурор не довели необхідність арешту вказаного майна.

Так, з клопотання про арешт майна вбачається, що воно подане виключно з метою забезпечення збереження речових доказів. Про цю мету накладення арешту майна вказав і прокурор у судовому засіданні.

В той же час, вилучений мобільний телефон є власністю підозрюваної ОСОБА_7 і за загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 100 КПК України, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Враховуючи мету арешту майна, вказану слідчим та прокурором (збереження речових доказів), оцінивши докази, додані до клопотання, слідчий суддя вважає, що будь-яка з перелічених у абз. 2 ч. 3 ст. 170 КПК України обставин, у даному випадку відсутня.

При цьому, мобільний телефон, на переконання слідчого судді відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, тобто є доказом у кримінальному провадженні. Однак він був детально оглянутий та сфотографований слідчим, що вбачається з наданого слідчому судді протоколу огляду предмета від 10 січня 2025 року, тобто відомості, які містяться у телефоні, і власне мають доказове значення, були слідчим зафіксовані (зокрема, переписка у месенджерах з особами - імовірними співучасниками кримінального правопорушення). Також слідчий суддя наголошує, що підозрювана не вчиняла жодних дій, які б свідчили про наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. Більше того, підозрювана добровільно надала слідчому доступ до свого телефону. Експертизи щодо телефону слідчим не призначалися. Враховуючи мету накладення арешту, яку вказали слідчий у клопотанні та прокурор у судовому засіданні (збереження речових доказів), та враховуючи вказані обставини, слідчий суддя не вбачає потреби у знаходженні вказаного мобільного телефону, який є власністю підозрюваної, її майном, у розпорядженні слідчого, а тому його слід повернути власнику, враховуючи, зокрема, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Крім того, доступ до мобільного телефону особи та відомостей, які в ньому містяться, на переконання слідчого судді, неодмінно становить втручання у права, передбачені ст. 8 Європейської конвенції з прав людини та ст. 1 Першого протоколу до вказаної конвенції.

Слідчий суддя вважає, що законність такого втручання та легітимність мети втручання у даному випадку є очевидними. Щодо необхідності справедливої рівноваги між інтересами захисту права власності та загальними інтересами, то на переконання слідчого судді, враховуючи мету арешту, не призначення будь-яких експертиз щодо телефону, потребу підозрюваної у користуванні телефоном для зв`язку з рідними, необхідність втручання у вказані права підозрюваної є непропорційною після огляду телефону та фіксації відомостей які у ньому містяться і які становлять інтерес для сторони обвинувачення.

Щодо накладення арешту на грошові кошти у розмірі 800 грн та 4800 грн, то слідчий суддя вважає, що ці кошти не відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а отже не є доказом у кримінальному провадженні. Так, в матеріалах, доданих до клопотання відсутні докази того, що ОСОБА_7 надавались будь-які інші грошові кошти, як неправомірна вигода, окрім грошових коштів у розмірі 11700 грн, які вилучені під час обшуку, ідентифіковані, і які підлягають арешту, про що зазначено вище.

При ухваленні рішення щодо мобільного телефону та грошових коштів у розмірі 800 грн та 4800 грн, слідчий суддя не розглядає можливість конфіскації майна, його спеціальної конфіскації майна та розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, оскільки клопотання про арешт майна подане виключно з метою збереження речових доказів, що було підтверджено прокурором під час розгляду клопотання у суді.

Щодо необхідності арешту залікової книжки на ім`я ОСОБА_8 , відомостей обліку успішності студентів III курсу на 8 арк., посадової інструкції завідувача лабораторії від 2023 року, посадової інструкції завідувача лабораторії від 2019 року, слідчий суддя зазначає таке. Беручи до уваги мету арешту цього майна визначену слідчим, слідчий суддя враховує, що це майно може бути доказом, виходячи з критеріїв, зазначених у статті 98 КПК України.

В той же час, слідчий суддя бере до уваги і ту обставину, що за повідомленням прокурора, зазначені залікова книжка та відомості успішності студентів мають доказове значення не їх змістом, а фактом їх виявлення у кабінеті підозрюваної.

Слідчий суддя враховує, що збереження оригіналів вказаних документів у слідчого, матиме наслідком зрив навчального процесу щодо певних студентів у Одеському національному технологічному університеті.

Крім того, на момент розгляду клопотання, вказані документи перебувають у розпорядженні слідчого сім діб. Слідчий суддя не має наміру втручатися у повноваження слідчого, однак, як суддя, який здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, вважає, що протягом вказаного строку, враховуючи об`єм вказаних документів, сторона обвинувачення мала можливість їх оглянути, сфотографувати, скопіювати та детально описати у відповідному протоколі.

Щодо доводів представника власника майна про те, що клопотання слідчим подано з пропуском строку визначеного ч. 5 ст. 171 КПК України, а тому в його задоволенні слід відмовити, то слідчий суддя їх відхиляє, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 5 ст.171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

На переконання слідчого судді термін «робочий день» слід тлумачити у взаємозв`язку з термінами «неробочий день», «вихідний день», «святковий день», і, у зв`язку з цим, його зміст розкривається шляхом протиставлення цих термінів. Таким чином, робочий день у вказаній нормі позначає добу, коли здійснює роботу суд, орган досудового розслідування тощо, але не визначає часові межі роботи цих установ та органів.

При цьому, відповідно до ч. 6 ст 115 КПК України, якщо відповідну дію належить вчинити в суді або в органах досудового розслідування, то строк закінчується у встановлений час закінчення робочого дня в цих установах. Однак жодна норма не вимагає від відповідної особи обов`язкового фізичного вчинення відповідної дії в суді або в органах досудового розслідування. Більше того, відповідно до ст. 35 КПК України, заява, клопотання тощо може бути подана із використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи. На переконання суду положення ч. 6 ст. 115 КПК України не встановлюють обмежень на подання заява, клопотання в неробочий час суду, органу досудового розслідування, якщо такі дії вчиняються із використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи.

В будь-якому випадку ч. 5 ст 171 КПК України, визначає єдиний наслідок недотримання строку, який нею передбачений, а саме: майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. Ця норма не вказує на неможливість розгляду чи задоволення клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна, якщо воно подане після закінчення визначеного в ній строку.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

Частиною 3 статті 173 КПК України передбачено, що відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення.

Тож, оскільки клопотання про арешт майна задоволено частково, то майно, на яке арешт ане накладено, підлягає негайному поверненню його власнику.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131, 170, 309, 372 Кримінального процесуального кодексу України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході обшуку іншого володіння особи, а саме: службового кабінету А341, що розташований на третьому поверсі адміністративної будівлі Одеського національного технологічного університету за адресою: м. Одеса, вул. Канатна, 112, проведеного 09 січня 2025 року, а саме на:

-грошові кошти на загальну суму 11700 гривень номіналом по 500 гривень у кількості 23 купюри та 200 гривень у кількості 2 купюр, які в ході обшуку оглянуто, вилучено та поміщено до полімерного сейфпакету НПУ № 7327413;

-аркуш паперу з відміткою «Саракул 11700», який в ході обшуку оглянуто, вилучено та поміщено до полімерного сейфпакету НПУ № 7327421,

шляхом заборони його відчуження та користування ним.

В іншій частині у задоволенні клопотання відмовити.

Негайно повернути власнику майна:

-мобільний телефон марки «Samsung А24» в корпусі рожевого кольору в силіконовому прозорому чохлі, який належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який в ході обшуку оглянуто, вилучено та поміщено до полімерного сейфпакету НПУ №7327422;

-грошові кошти в сумі 800 гривень, номіналом по 500 гривень у кількості 1 купюри, 200 гривень у кількості 1 купюри та 100 гривень у кількості 1 купюри, які в ході обшуку оглянуто, вилучено та поміщено до полімерного сейфпакету НПУ № PSP3128559;

-грошові кошти в сумі 4800 гривень, номіналом 1000 гривень у кількості 1 купюри, 500 гривень у кількості 4 купюр, 200 гривень у кількості 7 купюр, 100 гривень у кількості 4 купюр, які в ході обшуку оглянуто, вилучено та поміщено до полімерного сейфпакету НПУ № PSP3128560;

-залікова книжка на ім`я ОСОБА_8 та відомості обліку успішності студентів III курсу на 8 арк., які в ході обшуку оглянуто, вилучено та поміщено до полімерного сейфпакету НПУ № 7327423;

-посадова інструкція завідувача лабораторії від 2023 р. на 7 арк. та посадова інструкція завідувача лабораторії від 2019 р. на 7 арк., які в ході обшуку оглянуто, вилучено та поміщено до полімерного сейфпакету НПУ № 7327424;

Ухвала підлягає виконанню згідно з Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 р. № 1104.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення чи з дня отримання копії ухвали, якщо її було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує.

Копію ухвали вручити (надіслати) слідчому, прокурору та власнику майна.

Слідчий суддя