Справа № 357/2737/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши в м. Біла Церква, у відкритому судовому засіданні, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000482, яке внесене до ЄРДР 12 липня 2024 року, стосовно

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Півці Кагарлицького району Київської області, громадянин України, з вищою освітою, неодружений, військовослужбовець, призваний по мобілізації, оператор взводу безпілотних авіаційних комплексів другого механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат», місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, установив таке.

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

ОСОБА_4 посягаючи на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів і охорону здоров`я населення, всупереч положенням ст. 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», діючи умисно, з метою власного вживання, без мети збуту, 11 липня 2024 року приблизно о 21:00 год., знаходячись неподалік будинку № 61 по вулиці Леваневського в м. Біла Церква Київської області на землі незаконно придбав-знайшов поліетиленові пакунки в загальній кількості 5 одиниць, із вмістом психотропної речовини, обіг якої обмежено - «амфетамін», маса якої у речовині становить 2,934 г, які вподальшому поклав до гаманця чорного кольору, що зберігав на передньомупасажирському сидінні у транспортному засобі, марки «ВАЗ 21099» сірого кольору з н.з. НОМЕР_2 та залишив зберігати для власного вживання, без мети збуту.

Після чого, ОСОБА_4 , сів за кермо автомобіля марки «ВАЗ» моделі «21099» з н.з. НОМЕР_3 та почав рух з вулиці Леваневського в бік проспекту Князя Володимира в м. Біла Церква Київської області. В результаті чого, ОСОБА_4 здійснив незаконне перевезення психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін.

У подальшому, ОСОБА_4 рухаючись за кермом автомобіля по проспекту Князя Володимира в м. Біла Церква Київської області, о 21 год. 23 хв. 11 липня 2024 року був зупинений працівниками поліції батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква Управління патрульної поліції в Київської області ДПП для перевірки документів та з метою з`ясування у останнього наявності заборонених в обігу речовин.

Надалі, цього ж дня, тобто 11 липня 2024 року в період часу з 22 год.55 хв. по 22 год. 59 хв. в ході проведення огляду місця події в транспортному засобі марки «ВАЗ 21099» сірого кольору з н.з. НОМЕР_2 останній добровільно видав поліетиленові пакунки в кількості 5 одиниць, із вмістом психотропної речовини, обіг якої обмежено - «амфетамін», маса якої у речовині становить2,934 г.

Відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01 серпня 2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» та Таблиці № 2 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу», маса амфетаміну від 1,5 до 15,0 вважається великими розмірами.

Вказаними діями ОСОБА_4 вчинив незаконне придбання, зберігання та перевезення психотропних речовин без мети збуту, якщо предметом таких дій були психотропні речовини у великих розмірах, тобто кримінальне правопорушення злочин, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України.

ІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, отримавши згоду учасників кримінального провадження, суд визнав за недоцільне дослідження доказів щодо обставин, які ними не оспорювались, оскільки вони розуміли правильно їх зміст, сумнівів у добровільності їх позиції не було, а їм роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

У порядку ч. 4 ст. 349 КПК України, суд допитав обвинуваченого ОСОБА_4 , який повністю визнав пред`явлене йому обвинувачення, підтвердив кожну обставину, про яку зазначено у ньому, кваліфікацію своїх дій за ч. 2 ст. 309 КК України не оспорював та надав покази, які повністю узгоджуються із зазначеними в обвинувальному акті, просив суворо не карати.

ІІІ. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити чи є обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого, і які саме.

За результатами судового розгляду, суд визнає обставиною, що пом`якшує покарання: щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не установлено.

ІV. Мотиви призначення покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 373 КПК України, якщо обвинувачений визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює обвинувальний вирок і призначає покарання, звільняє від покарання чи від його відбування у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, або застосовує інші заходи, передбачені законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання:

1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;

2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;

3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно із ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до практики Верховного Суду, що міститься в постанові від 23 червня 2020 року, у справі № 171/8/17, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення повинна враховуватися судом як загальна засада призначення покарання не лише на підставі належності відповідного правопорушення до певного виду (ст. 12 КК України), але і з обов`язковим урахування конкретних обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України є нетяжким злочином, вчинення якого караються штрафом від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років.

Судом установлено, що ОСОБА_4 винуватість у вчиненому злочині визнав, є військовослужбовцем, до лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не звертався, за місцем служби характеризується добре.

Отож, з огляду на ступінь тяжкості та обставин вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, вищезазначені дані про його особу, обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що досягнення мети покарання, визначеної у ст. 50 КК України, а саме виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженим, так і іншими особами можливе шляхом призначення мінімального покарання, визначеного санкцією ч. 2 ст. 309 КК України, у виді штрафу в розмірі дві тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд вважає, що вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, разом з даними про його особу, свідчать, що ОСОБА_4 не становить такого рівня суспільної небезпеки, який вимагає призначення більш суворого покарання, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Відповідно до п. 5 Перехідних положень ПК України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень.

Отже, розмір штрафу, який має сплатити ОСОБА_4 становить 2000 х 17 = 34 000 гривень.

V. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Судом установлено, що згідно з постановою про долучення до матеріалів кримінального провадження матеріальних об`єктів та визнання їх речовими доказами від 19 липня 2024 року, порошкоподібну речовину бежевого та білого кольору, які знаходяться у п`яти безбарвних прозорих пакетах з полімерного матеріалу з пазовими застібками містять у своєму складі психотропну речовину обіг якої обмежено амфетамін, масою 2,934 г, яка поміщена до спеціального пакету № 0013272, - визнано речовим доказом.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами.

Вказане питання вирішується судом за правилами частини дев`ятої статті 100 КПК України, а саме: … 3) майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується …

Отож, суд вважає, що порошкоподібну речовину бежевого та білого кольору, які знаходяться у п`яти безбарвних прозорих пакетах з полімерного матеріалу з пазовими застібками містять у своєму складі психотропну речовину обіг якої обмежено амфетамін, масою 2,934 г, яка поміщена до спеціального пакету № 0013272 необхідно знищити.

Судом установлено, що згідно з довідкою про витрати на проведення експертизи, висновок експерта від 18 липня 2024 року № СЕ-19/111-24/40709-НЗПРАП, підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 3029,12 гривень.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання, зокрема, на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі. Частиною третьою цієї статті передбачено, що якщо обвинувачено декілька осіб, суд вирішує питання, зазначені в цій статті, окремо щодо кожного з обвинувачених.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Отож, згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України, з ОСОБА_4 на користь держави необхідно стягнути витрати на залучення експерта в розмірі 3029,12 гривень.

Водночас, суд вважає, що з огляду на вид покарання призначеного ОСОБА_4 необхідності в обранні йому запобіжного заходу немає.

Керуючись ст. 100, 124, 368, 374, 381-382, 395, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 2000 (дві тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 3029,12 гривень.

Речові докази: порошкоподібну речовину бежевого та білого кольору, які знаходяться у п`яти безбарвних прозорих пакетах з полімерного матеріалу з пазовими застібками містять у своєму складі психотропну речовину обіг якої обмежено амфетамін, масою 2,934 г, яка поміщена до спеціального пакету № 0013272, - знищити.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду, через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, в порядку встановленому законом, протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його оголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя

Білоцерківського міськрайонного суду ОСОБА_5

Київської області