УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 522/16219/24

Провадження № 1-кп/522/2071/25

07 квітня 2025 року місто Одеса

Приморський районний суд міста Одеси у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м.Одесі заяву обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності в порядку ст.46 КК України у кримінальному провадженні № 0001176, відомості про яке внесено 08.08.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Ленінграда, РФ, громадянки України, українки, з вищою освітою, працюючої директором ПП «Пантера», розлученої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

обвинуваченої - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

У проваджені Приморського районного суду м.Одеси перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001176, відомості про яке внесено 08.08.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно ОСОБА_3 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 , 07.08.2024 о 13.39 годині, керуючи власним технічно справним автомобілем «TOYOTA AVENSIS», номерний знак НОМЕР_1 , здійснювала рух у денний час доби, в умовах необмеженої видимості, по асфальтованому, сухому дорожньому покриттю проїзної частини Італійського бульвару у Приморському районі міста Одеси, де організований односторонній двохрядний рух, з боку вулиці Канатна у бік вулиці Лейтенанта Шмідта.

Наблизившись до нерегульованого перехрестя з головною дорогою вулицею Лейтенанта Шмідта, на якій організований односторонній рух і проїзна частина має три попутні смуги, що позначені відповідною горизонтальною дорожньою розміткою, водій ОСОБА_3 , під час виконання маневру правого повороту з правої смуги свого напрямку руху, частково виїхала на це перехрестя і зупинилась перед нерегульованим пішохідним переходом, організованим через вулицю Лейтенанта Шмідта, зосередивши всю свою увагу на транспорті, що рухався по головній дорозі і наближався до неї з лівого боку, надаючи їм перевагу у русі.

Таким чином, зупинившись перед пішохідним переходом водій ОСОБА_3 не переконалась, що після відновлення руху вперед, своїми діями вона не створить небезпеки для життя і здоров`я інших учасників дорожнього руху, не завдасть матеріальних збитків, чим проявила злочинну недбалість.

У той самий час, по цьому нерегульованому пішохідному переходу, позначеному горизонтальною дорожньою розміткою 1.14.2 «зебра», у попутному з автомобілем «ТOYOTA AVENSIS» напрямку і праворуч від нього, проїзну частину вулиці Лейтенанта Шмідта перетинала пішохід ОСОБА_5 , рухаючись у постійному темпі спокійного кроку.

Як наслідок, повертаючи праворуч на нерегульованому перехресті з інтенсивним рухом, водій ОСОБА_3 заходів, що виключають виникнення і розвиток аварійної ситуації не вжила, вкрай уважною не була, постійно за дорожньою обстановкою та її зміною не стежила, під час відновлення руху вперед, виїжджаючи на пішохідний перехід, при відсутності будь-яких перешкод технічного або іншого характеру, не дала дорогу пішоходу ОСОБА_5 , яка перетинала проїзну частину по цьому переходу та мала перевагу у русі, ідопустила наїзд на неї передньою частиною автомобіля, під час якого відбулось відкидання тіла потерпілої, з наступним її падінням на дорожнє покриття.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинені тілесні ушкодження, у вигляді: закритого перелому основи ? плеснової кістки правої стопи із задовільним стоянням уламків. Вказане тілесне ушкодження спричинене дією тупих твердих предметів, якими могли бути частини кузову автомобіля та дорожнє покриття в умовах ДТПП (наїзд автомобіля на пішохода) 07.08.2024 року, і відноситься до тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості.

У даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля «ТОХОТА AVENSIS», номерний знак НОМЕР_1 , регламентувались вимогами пунктів 10.1; 18.1 Правил дорожнього руху України, належним виконанням яких водій мала гарантовану технічну можливість запобігти наїзду на пішохода.

Крім того, дії водія автомобіля «TOYOTA AVENSIS», номерний знак НОМЕР_1 , що не відповідали вимогам пункту 10.1: 18.1 Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору, знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням цієї даної дорожньо-транспортної пригоди.

Своїми необережним діями у формі злочинної недбалості ОСОБА_3 грубо порушила вимоги пунктів: 1.5; 2.3 6); 4.16; 10.1; 18.1 «Правил дорожнього руху», введені в дію з 01.01.2002 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, що зобов`язують водія:

п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

6) «Бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 4.16 ПДР «Пішохід має право:

а) на перевагу під час переходу проїзної частини позначеними нерегульованими пішохідними переходами, а також регульованими переходами за наявності на те відповідного сигналу регулювальника чи світлофора»;

п. 10.1 ПДР «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

п. 18.1 ПДР «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека», чим спричинила потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 подала письмову заяву про звільнення її від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.286 КК України, на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з її примиренням з потерпілою ОСОБА_5 при цьому зазначила, що матеріальну шкоду потерпілій відшкодувала, свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнає, щиро кається та розуміє нереабілітуючі наслідки такого звільнення її від кримінальної відповідальності.

Прокурор ОСОБА_4 ,. у судовому засіданні не заперечувала проти звільнення обвинуваченої ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.286 КК України, у зв`язку з її примиренням з потерпілою ОСОБА_5 , на підставі ст. 46 КК України.

Потерпіла ОСОБА_5 також просила звільнити обвинувачену ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.286 КК України, у зв`язку з її примиренням з обвинуваченою, оскільки у неї відсутні будь-які претензії матеріального та морального характеру до обвинуваченої у зв`язку з їх відшкодуванням у повному обсязі.

Суд, розглянувши заяву обвинуваченої, вивчивши наявні матеріали справи та вислухавши позиції учасників судового провадження, приходить до наступних висновків.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти у тому числі рішення про закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених частиною другою статті 284 КПК України.

Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Так, згідно ст.46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Разом із тим, відповідно до п. 1 ч. 2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до категорії необережних нетяжких злочинів, щиро розкаялась у вчиненому, а будь-які матеріальні або моральні претензії з боку потерпілого відносно неї відсутні у зв`язку з добровільним відшкодуванням завданого збитку та відповідно до вимог кримінального Закону є раніше не судимою особою.

В судовому засіданні обвинувачена не заперечувала проти звільнення її від кримінальної відповідальності, у зв`язку з примиренням з потерпілою та щодо закриття, у зв`язку із цим кримінального провадження, розуміючи нереабілітуючі наслідки такого звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Після роз`яснення судом обвинуваченій підстав і наслідків звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 46 КК України, а також право заперечувати проти цього і вимагати продовження кримінального провадження в загальному порядку, обвинувачена заявила, що ці підстави, наслідки та право їй зрозумілі і вона не заперечує проти її звільнення від кримінальної відповідальності з підстав, що є нереабілітуючими, визначених у ст. 46 КК України.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про наявність передбачених ст. 46 КК України підстав для задоволення заяви обвинуваченої ОСОБА_3 про звільнення її від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.286 КК України, у зв`язку з її примиренням з потерпілою ОСОБА_5 , у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню, а вказане кримінальне провадження закриттю, на підставі вимог п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Щодо процесуальних витрат у кримінальному провадженні на залучення експертів судом зазначається наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 126 КПК України питання щодо процесуальних витрат суд вирішує у вироку суду або ухвалою.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Як було вище зазначено, кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 2ст. 284 КПК, ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням обвинуваченої з потерпілою, що є нереабілітуючою підставою.

Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.

Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона. До такого висновку дійшов Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у справі№342/1560/20.

На підставі викладеного, у відповідності до ст.126 КПК України з обвинуваченої ОСОБА_3 мають бути стягнуті на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати по проведенню судових експертиз на загальну суму 12 873 (дванадцять тисяч вісімсот сімдесят три) гривні 75 копійки., а саме за проведення:

- судової транспортно-трасологічної експертизи автомобіля «Toyota Avensis», р.н. НОМЕР_2 , вартістю 2 650,48 гривень (акт № 24-4460 від 02.09.2024р)

- судової авто-технічної експертизи технічного стану автомобіля «Toyota Avensis», р.н. НОМЕР_2 , вартістю 2650,48 гривень (акт № 24-4461 від 02.09.2024р)

- судової компютерно-технічної та автотехнічної експертизи по обставинам дорожньо-трнанспортної пригоди, вартістю 7 572,80 гривень, (акт № 24-4497, акт 24-4497/1 від 09.09.2024).

Заходи забезпечення кримінального провадження, а саме арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 13.08.2024р. на автомобіль «Toyota Avensis», р.н. НОМЕР_2 , згідно про реєстрацію транспортного засобу, зареєстрованого 16.10.2018р. в ТСЦ №5141 належить ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 , із можливість установлення подальшого місця зберігання на штрафний майданчик тимчасового тримання транспортних засобів №7 за адресою: м.Одеса, вул. Станційна,27А - після вступу ухвали в законну силу, необхідно скасувати.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у вказаному кримінальному провадженні заявлено не було.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_3 під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження, не застосовувався.

З урахуванням викладеного, керуючись вимогами ст. 46 КК України, ст.ст. 284, 285, 286, 314, 370,372, КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_3 про звільнення її від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.286 КК України, на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілою ОСОБА_5 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України, на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілою ОСОБА_5 .

Кримінальне провадження № 0001176, відомості про яке внесено 08.08.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України - закрити.

Стягнути з ОСОБА_3 користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз у розмірі 12 873 (дванадцять тисяч вісімсот сімдесят три) гривні 80 копійок.

Арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 13.08.2024р. на автомобіль «Toyota Avensis», д.р.н. НОМЕР_2 , згідно про реєстрацію транспортного засобу, зареєстрованого 16.10.2018р. в ТСЦ №5141 належить ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 , із можливість установлення подальшого місця зберігання на штрафний майданчик тимчасового тримання транспортних засобів №7 за адресою: м.Одеса, вул. Станційна,27А- скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні № 0001176, а саме:

- автомобіль «Toyota Avensis», д.р.н. НОМЕР_2 - після набрання ухвали законної сили, повернути за належністю власнику - ОСОБА_3 .

- ком пакт-диск отриманий шляхом виготовлення копій у приміщенні закладу ресторанного господарства «Закусочна» ПП «МакДональдз Юкрейн ЛТД» за адресою: м.Одеса, вул.Пантелеймонвська,17б, з відеозаписом факту ДТП від 07.07.2024, що мала місце за адресою: м.Одеса, вул.Лейтенант Шмідта, після вступу ухвали в законну силу, зберігати в матеріалах вказаного кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Приморський районний суд м.Одеси.

Суддя: