Справа № 204/2812/25
Провадження № 1-кп/204/749/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2025 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному порядку у м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000032, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.02.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Долинівка, Білгород-Дністровського району, Одеської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 20.01.2025 року приблизно о 02 годині 00 хвилин, перебував за місцем свого мешкання, а саме: АДРЕСА_2 , де в ході словесного конфлікту з колишньою співмешканкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є потерпілою в кримінальному провадженні, раптово виник злочинний умисел, направлений на заподіяння потерпілій легкого тілесного ушкодження. Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , знаходячись в зазначений час та у зазначеному місці, з метою реалізації свого злочинного умислу направленого на спричинення легкого тілесного ушкодження, стоячи обличчям до потерпілої на відстані менше одного метра, наніс три удари в обличчя кожен по черзі, долонями лівої та правої рук ділянками ближче до кисті.В результаті протиправних дій ОСОБА_4 , відповідно до висновку судово-медичного експерта відділу комісійних судово-медичних експертиз та експертиз потерпілих, обвинувачених та інших осіб ДСУ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» № 610е від 07.03.2025 року, потерпілій ОСОБА_5 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми: струсу головного мозку, забійної рани потиличної ділянки дещо, синців на верхній повіці лівого ока, на синці носу по центру, в проекції нижньої щелепи зліва, на нижній губі зліва з розповсюдженням на слизову оболонку. Виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 днів, але не більше, як три тижні (21 день). На підставі: п.2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. № 6.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 , які виразились в умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, кваліфікуються, як вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, повністю згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами скоєного ним кримінального проступку, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч.1 ст.394 КПК України, та за участі захисника - адвоката ОСОБА_6 , подав до суду письмову заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, без судового розгляду у судовому засіданні за його відсутності.

Потерпіла ОСОБА_5 не заперечувала проти розгляду обвинувального акта у спрощеному порядку, без судового розгляду у судовому засіданні за її відсутності, про що надала до суду відповідну заяву.

Таким чином, за результатами спрощеного провадження встановлено, що обставини вчинення ОСОБА_4 кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчать додані до обвинувального акту їх письмові заяви.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали обвинувального акту та матеріали кримінального провадження, керуючись законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена повністю поза розумним сумнівом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані вірно за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При призначенні виду та розміру покарання, необхідного та достатнього для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, який свою вину визнав повністю, раніше не судимий, на обліку лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, офіційно працевлаштований, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття. Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи, з якою винний перебував у близьких відносинах.

Відповідно до положень ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

З урахуванням викладеного,суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе при призначенні покарання у вигляді штрафу. Саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даним про особу обвинуваченого, встановленим судом обставинам, що пом`якшують та обтяжують покарання останнього. Призначення іншого виду покарання суд вважає недоцільним.

Підстав для призначення обвинуваченому покарання з застосуванням положень ст. 69 КК України, суд не вбачає.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженню обвинуваченому не обирався.

Судові витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст.ст.369-370, 373-374, 381-382, 395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його отримання, в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду, через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська, з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Відповідно до ч. 4 ст.382 КПК України, копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано,набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1