Справа № 331/4495/24
Провадження № 1-кп/331/317/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2025 року м.Запоріжжя

Жовтневий районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі спеціального судового провадження в залі суду в м.Запоріжжі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000962 від 18.06.2024 р., з обвинувальним актом відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м.Бердянська Запорізької області, українця, громадянина

України, одруженого, не працюючого, який за реєстрований і прожи-

ває за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченому ст.111-1 ч.7 КК України,

в с т а н о в и в:

24.02.2022 р. Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», в зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України, затвердженими Верховною радою України, в тому числі Законом України №11234 «Про затвердження Указу президента про продовження дії воєнного стану» продовжено воєнний стан до 11.08.2024 р.

Відповідно до положень ч.1 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 р. (в редакції від 07.05.2022 р. - Закон №1207-VII), тимчасово окупована російською федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Тимчасова окупація російською федерацією територій України, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для російської федерації жодних територіальних прав.

Тимчасово окупованою територією, відповідно до п.7 ч.1 ст.1-1 Закону №1207-VII, є частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупа-ційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації.

Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих терито-рій України № 309 від 22.12.2022 р. м.Бердянськ та Бердянський район Запорізької області належать до переліку тимчасово окупованих російською федерацією територій з 27.02.2022 р.

Після остаточної військової окупації м.Бердянська Запорізької області представниками збройних формувань російської федерації фактично узурповано всі владні повноваження на тимчасово окупованій території громади шляхом збройного захоплення адміністративних будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, встановлення інституту військових комендатур, запровадження тотального контролю та жорсткого управління в усіх сферах життєдіяльності громади, фактичної ліквідації приватної власності, свободи слова, пересування та волевиявлення, а також шляхом повсякденного залякування населення, застосування фізичного і психологічного впливу до окремих категорій суспільства та верств населення, в тому числі шляхом незаконного позбавлення волі діючих представників органів державної влади України та місцевого самоврядування.

Продовжуючи встановлення тотального контролю та розповсюджуючи свою владу на захоплених військових шляхом територіях м.Бердянська Запорізької області, представники збройних формувань рф, діючи за підтримки місцевих колаборантів, окупаційної адміністрації та інших лояльних до держави-агресора верств місцевого населення з числа діючих та колишніх співробітників правоохоронних органів України, створили на тимчасово окупованій території Запорізької області незаконний правоохоронний орган - «УВД по г.Бердянску и Бердянскому району», створеному на території тимчасово окупованого м.Бердянськ Запорізької області, який розташований за адресою: Запорізька область, м.Бер-дянськ, вул.Шевченка, буд.31, який наділений повноваженнями правоохоронного органу.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і пра-воохоронних органів» до правоохоронних органів у тому числі віднесено органи Національної поліції України.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про Національну поліцію» завданнями поліції є:

1) забезпечення публічної безпеки і порядку;

2) охорона прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави;

3) протидії злочинності;

4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Тобто правоохоронний орган - це державна установа, діяльність якої спрямована на захист національної безпеки, забезпечення стану законності й правопорядку, захист прав, свобод та інтересів громадян, суспільства і держави та на реалізацію інших законодавчо визначених функцій держави.

Також правоохоронні органи - це державні органи, що на підставі відповідного законодавства здійснюють правоохоронну діяльність.

Правоохоронна діяльність - це вид державної діяльності, яка здійснюється з метою охорони права спеціально уповноваженими органами шляхом застосування юридичних заходів впливу в суворій відповідності з законом і при неухильному дотриманні встановленого ним порядку і може бути реалізована через систему правоохоронних органів. З метою здійснення правоохоронної діяльності створюються відповідні органи, які називаються правоохоронними.

Таким чином, правоохоронні органи - це існуючі в суспільстві й державі установи та організації, що здійснюють правоохоронну та правозахисну функції, основне завдання яких полягає в забезпеченні законності, захисту прав та законних інтересів громадян, юридичних осіб, боротьбі з кримінальними та іншими правопорушеннями. Під правоохоронним органом розуміють державну установу, яка діє в системі органів влади й виконує на основі закону державні функції (владні, організаційно-розпорядчі, контрольні тощо) в різних сферах внутрішньої та зовнішньої діяльності держави.

Після окупації військами рф м.Бердянська та Бердянського району Запорізької, не пізніше квітня 2022 р. на вказаній території окупантами створено незаконний правоохорон-ний орган «УВД по г.Бердянску и Бердянскому району» за адресою м.Бердянськ, вул.Шевченка, буд.31. На даний орган представниками окупаційної адміністрації покладено здійснення функцій щодо: забезпечення публічної безпеки, захисту прав і свобод громадян, протидії злочинності, фіксація та документування правопорушень, та інше.

Таким чином, на незаконний орган, орган «УВД по г.Бердянскуи Бердянскому району» покладено завдання щодо здійснення правоохоронної діяльності на тимчасово окупованій території м.Бердянська та Бердянського району.

Тобто, незаконний орган, створений представниками окупаційної адміністрації не пізніше квітня 2022 р. «УВД по г.Бердянску и Бердянскому району» за адресою м.Бердянськ, вул.Шевченка, буд.31 - є правоохоронним органом.

У червні 2022 р., більш точна дата та час органом досудового розслідування не встановлені, ОСОБА_5 , перебуваючи на території окупованого зс рф м.Бердянська Запорізької області, діючи умисно, з власних корисливих та ідеологічних мотивів, з метою підтримання окупаційної влади, встановленої збройними формуваннями російської федерації, маючи проросійські погляди та критичне ставлення до діючої законної влади в Україні, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, всупереч вимог діючого законодавства України, прийняв пропозицію невстановлених досудовим розслідуванням осіб із числа представників окупаційної влади м.Бердянська та добровільно зайняв посаду «старшого государственного инспектора безопасности дорожного движения отделения технического надзора отдела ГИБДД» у незаконному правоохоронному органі «УВД по г.Бердянску и Бердянскому району», створеному на тимчасово окупованій території м.Бердянська Запорізької області, який розташований за адресою: Запорізька область, м.Бердянськ, вул.Шевченка, буд.31, та перебуваючи на займаній посаді, здійснював несення служби, чергування, що серед іншого включало в себе контроль за дотриманням правил дорожнього руху.

ОСОБА_5 , зайнявши зазначену посаду, будучи наділеним повноваженнями діяти від імені незаконно створеного правоохоронного органу - «УВД по г.Бердянску и Бердянскому району», створеному на тимчасово окупованій території м.Бердянська Запорізької області, здійснював протиправну діяльність в інтересах держави-агресора та з метою підтримання окупаційної влади на території м.Бердянська Запорізької області, здійснював несення служби, чергування, що серед іншого включало в себе забезпечення охорони правопорядку під час проведення незаконного референдуму про входження Запорізької області до складу російської федерації у вересні 2022 р., на «УИК № 8» за адресою: м.Бердянськ, вул.Мелітопольське шосе,27.

У судовому засіданні допит обвинуваченого ОСОБА_5 не здійснювався через проведення судового розгляду в порядку спеціального судового провадження на підставі ч.3 ст.323 КПК України, при цьому обвинувачений викликався до суду через засоби масової інформації у передбачений законом спосіб, однак у судове засідання не з`явився.

Судом встановлено, що дане кримінальне провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia) відповідає загальним засадам кримінального провадження, з урахуванням особливостей, встановлених законом. Стороною обвинувачення та судом використані всі передбачені законом можливості для дотримання прав обвинуваченого, зокрема, право на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя.

Дослідивши під час спеціального судового провадження в судовому засіданні надані стороною обвинувачення докази, суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується наступними доказами.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 р. м.Бердянськ та Бердянський район Запорізької області належать до переліку тимчасово окупованих російською федерацією територій з 27.02.2022 року.

Відповідно до повідомлення про вчинення кримінального правопорушення від 01.01.2024 р. № 59/5/6/1-38 (т.1 а.с.154-157) встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває та фактично проживає на тимчасово окупованій території, а саме в с.Роза м.Бердянська Запорізької області, добровільно співпрацює з окупаційною владою рф, зокрема зайняв посаду державного інспектора з транспорту органів так званої «міліції рф», військове звання - капітан.

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.01.2024 р. (т.1 а.с.160-163) вбачається, що свідок ОСОБА_6 впізнала особу, зображену на фото під № 2, як ОСОБА_5 , за зовнішніми ознаками, загальними рисами обличчя, який погодився на співпрацю з окупантами та зайняв посаду поліцейського в незаконному органі, згідно довідки до протоколу на фото № 2 зображений ОСОБА_5 .

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.04.2024 р. (т.1 а.с.164-165, 168) вбачається, що свідок ОСОБА_7 впізнав особу, зображену на фото під № 2, як ОСОБА_5 , за зовнішніми ознаками, загальними рисами обличчя, який погодився на співпрацю з окупантами та зайняв посаду поліцейського в незаконному органі, згідно довідки до протоколу на фото № 2 зображений ОСОБА_5 .

Аналогічна інформація збережена на DVD-R диску згідно протоколу виготовлення копії від 18.06.2024 р. (т.1 а.с.166, 167).

Відповідно до протоколу про проведення пред`явлення для впізнання від 04.04.2024 р. (т.1 а.с.169-171) вбачається, що свідок ОСОБА_8 впізнала особу, зображену на фото під № 2, як ОСОБА_5 , за зовнішніми ознаками, загальними рисами обличчя, який погодився на співпрацю з окупантами та зайняв посаду поліцейського в незаконному органі, згідно довідки до протоколу на фото № 2 зображений ОСОБА_5 .

Аналогічна інформація збережена на DVD-R диску згідно протоколу виготовлення копії від 18.06.2024 р. (т.1 а.с.172, 173).

Відповідно до протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем від 06.03.2023 р. (т.1 а.с.193-213), проведеної на підставі ухвали слідчого судді Запорізького апеляційного суду від 26.04.2023 р. в рамках досудового розслідування кримінального провадження за № 0002233 від 14.11.2022 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.111 ч.2 КК України, дозвіл на використання отриманої інформації в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000962 від 18.06.2024 р., відносно ОСОБА_5 , наданий ухвалою слідчого судді Запорізького апеляційного суду від 20.06.2024 р. (т.1 а.с.218), встановлено, що 27.04.2023 р. користувач ОСОБА_9 створила в мережі «Telegram» закриту групу « ІНФОРМАЦІЯ_3 », в якій поширювала інформацію щодо організації роботи незаконно створеного правоохоронного органу на території Запорізької області т.зв. «ОП№2 УВД по г.Бердянску и Бердянскому району ГУВД по Запорожской области», в листуванні з абонентом

« ОСОБА_10 » виявлено наказ № 4 від 22.07.2022 р. про призначення « ОСОБА_5 на должность государственного инспектора безопасности дорожного движения отделения технического надзора отдела ГИБДД УВД по г.Бердянску и Бердянскому району, по контракту, с 01 июня 2022 г., вновь принятого по заявлению, установив должностной оклад по 17-му тарифному разряду в размере 17960 рублей. Основание: заявление ОСОБА_5 », а також виявлено документ «Штатка УВД», де під № 87 зазначений ОСОБА_5 як «старший государственный инспектор безопасности дорожного движения отделения технического надзора отдела ГИБДД».

Відповідно до протоколу огляду від 01.07.2024 р. (т.1 а.с.219-224) предметом огляду є DVD-R диск, на якому збережена папка під назвою «Telegram Dekstop Нетеса», в якій збережена інформація про листування з користувачем « ОСОБА_10 », а саме наявний 4 від 22.07.2022 р. про призначення « ОСОБА_5 на должность государственного инспектора безопасности дорожного движения отделения технического надзора отдела ГИБДД УВД по г.Бердянску и Бердянскому району, по контракту, с 01 июня 2022 г., вновь принятого по заявлению, установив должностной оклад по 17-му тарифному разряду в размере 17960 рублей. Основание: заявление ОСОБА_5 », а також наявний документ «Штатка УВД», де під № 87 зазначений ОСОБА_5 як «старший государственный инспектор безопасности дорожного движения отделения технического надзора отдела ГИБДД».

Відповідно до протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем від 13.11.2022 р. (т.1 а.с.235-249), проведеної на підставі ухвали слідчого судді Запорізького апеляційного суду від 14.09.2022 р. в рамках досудового розслідування кримінального провадження за № 0000102 від 29.03.2022 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.28 ч.2,111 ч.2, 111-1 ч.7 КК України, дозвіл на використання отриманої інформації в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000962 від 18.06.2024 р., відносно ОСОБА_5 , наданий ухвалою слідчого судді Запорізького апеляційного суду від 27.06.2024 р. (т.2 а.с.10), встановлено, що в мережі Інтернет у додатку «Telegram» був зареєстрований акаунт ОСОБА_11 , обліковий запис під ім`ям « ОСОБА_12 ».

Аналогічна інформація збережена на DVD-R диску згідно протоколу виготовлення копії від 01.07.2024 р. (т.1 а.с.250, 251).

Відповідно до протоколу огляду від 01.06.2024 р. (т.2 а.с.1-7) предметом огляду є протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем від 13.11.2022 р. та додатку до протоколу, а саме DVD-R диску, на якому наявний файл з назвою «Адреса и председатели ОСОБА_13 » в чаті «Референдум», а також зафіксовані відомості щодо співробітників поліції, які здійснювали охорону громадської безпеки виїзних груп, зокрема під порядковим номером 8 зазначена виборча дільниця під цим же номером з місцем розташування за адресою: м.Бердянськ, вул.Запорізьких козаків, буд.9/97, охорону громадського порядку на цій дільниці здійснював ОСОБА_14 відповідно до службового документа «Расстановка личного состава ВУМВД россии в Запорожской области, ГУВД по Запорожской области и заинтересованых силових структур, задействованного на охрану общественного порядка в период проведения референдума на территории Запорожской области».

Відповідно до Інформації УДМС у Запорізькій області від 29.04.2024 р. (т.2 а.с.47, 59-63, 64) ОСОБА_5 є громадянином України, документований паспортом громадянина України НОМЕР_1 , виданий 29.11.1996 р. Бердянським МВ УМВСУ в Запорізькій області, а також паспортом громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 від 19.08.2020 р., орган видачі 2317.

Допитана в судовому засіданні в режимі відеоконференцз`язку свідок ОСОБА_8 пояснила суду, що в с.Роза Бердянського району вони мають батьківський будинок, куди часто приїздили. Сім`я ОСОБА_15 є їхніми сусідами, будинки розташовані по одній вулиці, навскіс. До повномасштабного вторгнення ОСОБА_5 працював у ДАІ, після вторгнення військових рф, він, одразу, не вагаючись перейшов на бік ворога. Біля будинку ОСОБА_5 вона бачила поліцейські автомобілі з символікою рф, ОСОБА_5 спілкувався з російськими поліцейськими. Особисто з ОСОБА_5 вона після повномасштабного вторгнення не розмовляла, зі слів сусіда, який залишився на окупованій території, їй відомо, що ОСОБА_5 працює в поліції рф, але свою посаду він приховує від сусідів. Також їй відомо, що дружина ОСОБА_5 - ОСОБА_16 також співпрацювала з окупаційною владою. До війни вона працювала продавчинею в магазині. У вересні 2023 р., під час виборів якихось депутатів, ОСОБА_16 була головою виборчої комісії на виборчій дільниці, яка розташовувалась у місцевій школі. Також свідок пояснила, що старший син ОСОБА_15 є військовослужбовцем ЗСУ, він перестав спілкуватися з батьками.

Допитаний в судовому засіданні в режимі відеоконференцз`язку свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що до війни ОСОБА_5 працював в ДАІ, після повномасштабного вторгнення пішов на співпрацю з росіянами та продовжив роботу в поліції рф, біля його будинку в с.Роза бачили поліцейські автомобілі рф.

Під час судових дебатів захисник - адвокат ОСОБА_4 просила виключити свідчення подружжя ОСОБА_17 з матеріалів справи як неналежний та недопустимий доказ, оскільки використання свідчень ОСОБА_17 порушує міжнародні стандарти справедливого судового розгляду, так як показання не ґрунтуються на особистому досвіді та не мають безпосереднього відношення до справи (неналежність доказів), базуються на чутках та неперевіреній інформації, що суперечить нормам КПК України (недопустимість доказів).

Проаналізувавши показання допитаних безпосередньо в судовому засіданні свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , суд вважає, що вони є належними та допустимими, оскільки свідки особисто бачили, що до будинку, в якому мешкав ОСОБА_5 , приїздили поліцейські машини з символікою правоохоронного органу окупаційної влади, він особистого спілкувався з поліцейськими рф, тобто показання свідків безпосередньо стосуються предмету доказування в цій справі - діяльності ОСОБА_5 на користь держави-агресора, та базуються не на чутках та неперевіреній інформації, незважаючи на те, що після повномасштабного вторгнення свідки не спілкувались особисто з ОСОБА_5 відносно його служби в незаконно створеному правоохоронному органі. Стосовно того, що свідкам відомо про співпрацю ОСОБА_5 з окупантами зі слів інших осіб - сусідів ОСОБА_5 та їхніх сусідів, суд приймає пояснення свідка ОСОБА_8 щодо неможливості назвати прізвище сусіда, оскільки ця особа залишилась на окупованій території, з огляду на що суд вважає, що в разі розголошення особистих даних цієї особи це може становити певну небезпеку для цієї особи з боку окупаційної влади.

Під час судового розгляду стороною захисту не ставилось питання щодо визнання будь-яких інших доказів сторони обвинувачення недопустимими та недостовірними. Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений КПК України, суду надано не було.

Захисник - адвокат ОСОБА_4 вважає, що в діях ОСОБА_5 відсутній склад інкримінованого йому злочину, оскільки, будучи цивільною особою, він працевлаштувався до правоохоронного органу рф після окупації вимушено, з метою власного фінансового забезпечення, його дії підпадають під дію Положень Четвертої Женевської конвенції від 1949 року та Додаткового Протоколу І 1977 р., які гарантують цивільним особам, що перебувають під владою окупаційної держави, право на працю та забезпечення своїх основних потреб. Відповідно до Декларації про поліцію 1979 р. поліцейські не можуть бути переслідувані за виконання своїх службових обов`язків, якщо це здійснюється і межах законодавства, навіть якщо це відбувається в умовах окупації. ОСОБА_5 не брав участі в репресіях або насильстві, а лише виконував свої професійні обов`язки з забезпечення правопорядку. Просила виправдати ОСОБА_5 та закрити кримінальне провадження, оскільки його працевлаштування після окупації за нормами міжнародного гуманітарного права не є злочином та не містить складу кримінального правопорушення.

Оцінюючи доводи сторони захисту, суд приходить до наступного висновку.

Диспозицією ч.7 ст.111-1 КК України передбачена відповідальність за добровільне зайняття громадянином України посади в незаконних судових або правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території, а також добровільна участь громадянина України в незаконних збройних чи воєнізованих формуваннях, створених на тимчасово окупованій території, та/або в збройних формуваннях держави-агресора чи надання таким формуванням допомоги у веденні бойових дій проти Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізовувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

Зі змісту диспозиції ст.111-1 КК України вбачається, що суб`єктом даного кримінального правопорушення може бути лише громадянин України.

Наявність у ОСОБА_5 громадянства України підтверджується Інформацією УДМС у Запорізькій області від 29.04.2024 р. (т.2 а.с.47, 59-63, 64), що ОСОБА_5 є громадянином України, документований паспортом громадянина України НОМЕР_1 , виданий 29.11.1996 р. Бердянським МВ УМВСУ в Запорізькій області, таким чином, ОСОБА_5 є суб`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України.

Добровільність зайняття посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окуповані території, фактично стороною захисту не оспорюється, а лише наголошується на тому, що він зайняв посаду з метою власного фінансового забезпечення. Доводи сторони захисту, що ОСОБА_5 не брав участі в репресіях або насильстві, а лише виконував свої професійні обов`язки з забезпечення правопорядку, суд не приймає, оскільки, добровільно зайнявши посаду в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території, ОСОБА_5 виконував свої професійні обов`язки на користь держави-агресора, покладаючись на законодавство держави-агресора, всупереч законодавству України. Крім того, органом досудового розслідування ОСОБА_5 не інкримінується добровільна участь громадянина України в незаконних збройних чи воєнізованих формуваннях, створених на тимчасово окупованій території.

Таким чином, суд зазначає, що під час судового розгляду знайшов своє підтвердження факт добровільного зайняття громадянином України ОСОБА_5 посади у незаконному правоохоронному органі, який був створений після окупації м.Бердянська та Бердянського району Запорізької області, представниками окупаційної влади від імені держави-агресора - рф, тобто створений усупереч діючому в Україні законодавству та з метою укріплення окупаційної влади на захоплених територіях. При цьому, українські правоохоронні органи були позбавлені можливості здійснювати функції охорони громадського порядку на цих територіях, тобто, є очевидним, що незаконно створені правоохоронні органи, в тому числі «Отдел ГИБДД по г.Бердянську и Бердянскому району», діяли за вказівкою окупаційної влади та активно впроваджували на окупованих територіях нові правила поведінки місцевого населення, які є відмінними від українського законодавства, тому участь обвинуваченого у співпраці з окупаційною владою та виконання діяльності саме в інтересах цієї влади має в собі ознаки колабораційної діяльності.

Матеріали кримінального провадження не містять жодної інформації про те, що ОСОБА_5 діяв під примусом або потерпав від психологичного або фізичного тиску на нього з боку окупантів або інших незаконних військових формувань, а також про те, що він перебував на межі виживання та йому необхідно було працевлаштуватись з метою свого фінансового забезпечення.

Крім того, суд ураховує, що за загально відомою інформацією з лютого до вересня 2022 року між Україної та тимчасово окупованими територіями діяв так званий «зелений коридор», через який усі громадяни та мешканці м.Бердянська та Бердянського району могли вільно пересуватися, будь-яких спроб залишити тимчасово окуповану територію ОСОБА_5 не робив. Також, суд приймає до уваги показання свідка ОСОБА_8 про участь дружини ОСОБА_5 - ОСОБА_18 в проведенні виборів до органів окупаційної влади, що також свідчить про добровільність залишення обвинуваченого на окупованій території та, відповідно, добровільність зайняття ним посади в незаконному правоохоронному органі. Також, для зарахування до штату незаконного правоохоронного органу ОСОБА_5 особисто написав заяву, що було підставою для призначення його на посаду.

Отже, проаналізувавши надані стороною обвинувачення докази, суд приходить до переконання, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи та розуміючи наслідки діяння, яке ним вчинялось, а саме посилення присутності окупаційної влади рф на території Бердянського району, добровільно зайняв посаду саме в правоохороному органі, отримавши при цьому певні повноваження від імені окупаційної адміністрації, тому його діяльність, яка не є такою, що необхідна для забезпечення нормального життя цивільного населення на окупованих територіях, має в собі ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України.

Таким чином, аналізуючи дослідженні в судовому засіданні докази, суд знаходить їх достовірними, допустимими, такими, що узгоджуються між собою, та в повній мірі поза розумним сумнівом доводять винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину, в тому числі добровільність зайняття ним посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території, та кваліфікує дії ОСОБА_15 за ч.7 ст.111-1 КК України за ознаками добровільного зайняття громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території.

Суд при призначенні покарання має враховувати дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, та вимоги ч.2 ст.50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів. При призначенні покарання суд ураховує також роз`яснення, які містить п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (в редакції Постанови Верховного Суду №8 від 12.06.2009 р.), що суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обставини, що пом`якшують покарання,: відсутні.

Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України, відсутні.

При призначенні ОСОБА_5 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного.

Так, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, мешкає на тимчасово окупованій території України, має на утриманні неповнолітню дитину.

ОСОБА_5 вчинено тяжкий злочин проти основ національної безпеки України та такі злочини є найбільш суспільно небезпечними посяганнями.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.7 ст.111-1 КК України, з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах та в органах влади, з конфіскацією всього належного йому майна, що на думку суду буде відповідати принципам та меті призначення покарання.

Підстав для звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання відповідно до вимог ст.ст.75, 76 КК України, або для призначення відповідно до ст.69 КК України покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч.7 ст.111-1 КК України, суд не знаходить.

Відповідно до інформації ГУНП в Запорізькій області від 29.04.2024 р. (т.2 а.с.44) ОСОБА_5 в період з 24.01.2000 р. по 12.11.2013 р., звільнений з органів внутрішній справ наказом ГУМВС України в Запорізькій області від 12.11.2013 р. № 467 о/с за ст.64 «ж» (за власним бажанням) «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ» з посади старшого інспектора дорожньо-патрульної служби взводу з обслуговування стаціонарного посту № 5 роти дорожньо-патрульної служби ДАІ ГУМВС в спеціальному званні «старший лейтенант міліції».

Крім того, враховуючи, що ОСОБА_5 вчинив особливо тяжкий злочин, суд вважає за необхідне на підставі ст. 54 КК України, позбавити його спеціального звання - «старший лейтенант міліції».

Речові докази по справі відсутні.

Судові витрати по справі відсутні.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 15.07.2024 р. відносно ОСОБА_5 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, який до набрання вироком законної сили суд вважає за доцільне залишити без змін.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 15.07.2024 р. накладено арешт, шляхом заборони відчуження, на належне ОСОБА_5 нерухоме майно, а саме:

- житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 у розмірі 1/3 частки,

- квартиру за адресою: АДРЕСА_2 у розмірі 1/2 частки.

Враховуючи, що санкцією ч.7 ст.111-1 КК України передбачена конфіскація майна, суд вважає недоцільним скасовувати арешт на майно.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 12 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах та в органах влади строком на 15 років, з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ст.54 КК України позбавити ОСОБА_5 спеціального звання - «старший лейтенант міліції».

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту фактичного затримання.

Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити захиснику в порядку абз.6 ч.3 ст.323 КПК України та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1