Комінтернівський районий суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кп/641/29/2025 Справа № 641/4966/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 ,

захисника обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_12

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000397 від 26.03.2019 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 233, ч. 3 ст. 209 КК України, ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 233, ч. 3 ст. 209 КК України, ОСОБА_10 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 233, ч. 3 ст. 209 КК України, ОСОБА_11 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України, ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

На розгляді Комінтернівського районного суду м. Харкова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000397 від 26.03.2019 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 233, ч. 3 ст. 209 КК України, ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 233, ч. 3 ст. 209 КК України, ОСОБА_10 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 233, ч. 3 ст. 209 КК України, ОСОБА_11 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України, ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України. Стосовно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід тримання під вартою, строк тримання під вартою закінчується 09 березня 2025 року.

У судовому засіданні прокурор Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з письмовими клопотаннями про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 прокурор посилався на те, що існує обґрунтована підозра обвинуваченого у вчиненні інкримінованого особливо тяжкого кримінального правопорушення, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна та вважає, що існують ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, які стали підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу, та продовжують існувати і наразі їх вагомість не зменшилась, а саме переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконний вплив на потерпілих та свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 заперечував проти продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив змінити ОСОБА_6 запобіжний захід на нічний домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_6 заперечував проти клопотання прокурора про продовження йому строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив обрати запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Суд, вислухавши думку учасників судового засідання щодо доцільності продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_13 , прийшов до наступного висновку.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 10.01.2020 до обвинуваченого ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому неодноразово продовжуванням, востаннє ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09.01.2025 строком на 60 днів, ухвала припиняє свою дію 09.03.2025.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Так, відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першої цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до вимог ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Характер та фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення-злочину свідчить про підвищену суспільну небезпеку, оскільки ОСОБА_6 звинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України.

Однак, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Прокурор при розгляді клопотання має довести про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим вказаного кримінального правопорушення, що підтверджується вищевказаними доказами, які зібрані під час досудового розслідування, а також те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При розгляді питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд враховує наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим в кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 , однак вважає за можливе застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його реєстрації, оскільки застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту є більш доцільним, саме такий запобіжний захід забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних обов`язків.

Згідно зі ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого, законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

З урахуванням вищенаведеного, клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою задоволенню не підлягає, а клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_6 про обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обґрунтовано та підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 197, 199, 314, 316, 331 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без задоволення.

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задовольнити частково.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід з тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» на цілодобовий домашній арешт за зареєстрованим місцем його проживання: АДРЕСА_1 .

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з-під варти в залі суду.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступні обов`язки:

-прибувати до суду за першою вимогою;

- не залишати місце постійного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності перебувати в безпечному місці в період оголошення сигналу повітряної тривоги;

-не відвідувати кафе, бари, ресторани;

-повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання;

-здати для зберігання до відповідних органів державної влади паспорт для виїзду за кордон при його наявності.

Ухвалу передати для виконання до Відділу поліції № 1 Харківського районного управління поліції № 3 ГУ НП в Харківській області.

Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись в його житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на обвинуваченого обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

Строк дії ухвали 2 місяці з моменту її проголошення до 26 квітня 2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Cуддя- ОСОБА_1