Справа № 161/5208/24 Провадження №11-кп/802/236/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 грудня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Даним вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стародубівка, Мангушського району, Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, раніше не судимого,

засуджено за ч.2 ст.111 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років, з конфіскацією усього належного йому на праві власності майна.

Відповідно до ст. 54 КК України позбавлено ОСОБА_8 , спеціального звання сержанта внутрішньої служби.

На підставі ст. 55 КК України, позбавлено ОСОБА_8 , права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування, органах державного управління та контролю, правоохоронних органах, підприємствах та організаціях державної чи комунальної власності на строк 3 (три) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 , ухвалено рахувати з моменту приведення вироку до виконання, тобто з моменту фактичного затримання.

Строк відбування покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування, органах державного управління та контролю, правоохоронних органах, підприємствах та організаціях державної чи комунальної власності ОСОБА_8 , ухвалено обчислювати з моменту відбуття основного покарання.

Обраний в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишено без змін.

Арешт накладений на майно належне ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 майно, а саме на: частку житлового будинку загальною площею 47,2 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 23), відповідно до ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 лютого 2024 року - залишено.

Обвинуваченого ОСОБА_8 визнано винуватим та засуджено за вчинення дій, які виразилися в державній зраді, тобто в умисному вчиненні в умовах воєнного стану громадянином України діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України у формі переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, надання іноземній державі або її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Так, наказом начальника Державної установи «Маріупольський слідчий ізолятор» № 6/ОС-21 від 22.01.2021 ОСОБА_8 призначено на посаду молодшого інспектора відділу режиму і охорони Державної установи «Маріупольський слідчий ізолятор».

Згідно Положення про державну установу «Маріупольський слідчий ізолятор», затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 892/5 від 01.03.2020, Маріупольський слідчий ізолятор є державною установою, яка входить до складу Державної кримінально-виконавчої служби, відповідно до діючого законодавства здійснює правозастосовні та правоохоронні функції.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» правоохоронні органи - органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, Бюро економічної безпеки України, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

За таких обставин, ОСОБА_8 , обіймаючи посаду молодшого інспектора відділу режиму і охорони Державної установи «Маріупольський слідчий ізолятор», згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є працівником правоохоронного органу.

Частиною 6 статті 14 Закону України Про державну кримінально-виконавчу службу України встановлено, що сержант внутрішньої служби відноситься до молодшого начальницького складу кримінально-виконавчої служби.

Згідно ч. 4 ст. 14 Закону України Про державну кримінально-виконавчу службу України громадяни України, які вперше зараховуються на посади рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби та у відповідних випадках пройшли встановлений строк випробування, складають присягу наступного змісту:

"Я (прізвище, ім`я, по батькові), вступаючи на службу до Державної кримінально-виконавчої служби України, клянуся завжди залишатися відданим Українському народові, неухильно додержуватися Конституції та законів України, бути чесним, гуманним, сумлінним і дисциплінованим, зберігати державну та іншу охоронювану законом таємницю. Присягаю з високою відповідальністю виконувати свій службовий обов`язок, вимоги статутів і наказів, постійно вдосконалювати професійну майстерність та підвищувати рівень культури, не допускати порушень прав і свобод людини та громадянина, всіляко сприяти зміцненню правопорядку. Якщо я порушу цю присягу, то готовий нести відповідальність, установлену законом".

Відповідно до положень ст. ст. 17, 19, 65, 68 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу; органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України; кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Водночас, молодший інспектор відділу режиму і охорони Державної установи «Маріупольський слідчий ізолятор» ОСОБА_8 , в умовах, коли Український народ героїчно протистоїть російському агресору, у порушення вимог ст. ст. 1, 2, 17, 65 Конституції України, зрадив присязі Українському народові, вчинивши злочин проти основ національної безпеки України за наступних обставин.

Так, «президент» російської федерації 24.02.2022 оголосив про рішення розпочати так звану спеціальну воєнну операцію в Україні.

Після цього збройними силами російської федерації, які діяли за наказом військово-політичного керівництва рф, здійснено пуск крилатих та балістичних ракет по аеродромах, військових штабах і складах Збройних сил України, а також підрозділами збройних сил та інших військових формувань рф 24.02.2022 здійснено вторгнення на територію суверенної держави Україна через державний кордон України, який проходить територіями Автономної республіки Крим, Донецької, Луганської, Харківської, Херсонської, Миколаївської, Сумської, Чернігівської та інших областей, і здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, окупували частину вказаної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час і призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

У свою чергу, указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено воєнний стан на всій території України, дія якого неодноразово продовжувалась та який триває по даний час.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Наведені вище факти розв`язання та ведення рф агресивної війни проти України, здійснення підривної діяльності, захоплення державних установ, організацій та військових частин, із 24.02.2022 широко висвітлювались більшістю засобів масової інформації, в тому числі іноземних держав, у зв`язку з чим були достовірно відомі ОСОБА_8 .

Всупереч указаним правовим нормам, в період з 01.04.2022 по 10.04.2022, тобто після повної окупації міста Маріуполь Донецької області військовослужбовцями збройних сил російської федерації, молодший інспектор відділу режиму і охорони Державної установи «Маріупольський слідчий ізолятор» ОСОБА_8 , діючи умисно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності України, державній, економічній та інформаційній безпеці, достовірно усвідомлюючи, що військовослужбовці збройних сил російської федерації шляхом збройної агресії, із застосуванням зброї незаконно вторглися на територію України через державні кордони України в Автономній Республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській та інших областях та здійснили напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти, з метою окупації України, маючи проросійську позицію, добровільно вчинив в умовах воєнного стану перехід на бік ворога в період збройного конфлікту і надав представникам окупаційних військ збройних сил російської федерації та їх представникам допомогу в проведенні підривної діяльності проти України.

Зокрема, на виконання свого злочинного умислу, спрямованого на перехід на бік ворога, з метою завдання шкоди обороноздатності та державній безпеці України, будучи громадянином України, ОСОБА_8 , в період з 01.04.2022 по 10.04.2022, точніший час органом досудового розслідування не встановлено, перебуваючи на території Державної установи «Маріупольський слідчий ізолятор» за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Кам`янська, 52, перейшов на бік ворога в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану, що виразилось у добровільному поступленні на службу до неза-конного органу держави-агресора Государственное бюджетное учреждение «Мариупольский следственный изолятор Государственной служби исполнения наказаний Министерства юстиции Донецкой Народной Республики».

Крім того, на виконання свого злочинного умислу, спрямованого на надання допомоги окупаційним військам збройних сил російської федерації та її представникам на території м. Маріуполь Донецької області допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, з метою завдання шкоди обороноздатності та державній безпеці України, просуваючи ідеї проросійської спрямованості, з метою дискредитації дій української влади, а також для подальшого встановлення у м. Маріуполь Донецької області окупаційної влади, з першої декади квітня 2022 року ОСОБА_8 систематично відвідував та ніс службу у незаконно створеному органі держави-агресора ГБУ «Мариупольский следственный изолятор ГСИН МЮ ДНР», при цьому носив формений одяг із розпізнавальними знаками та символікою російської федерації, тим самим, використовуючи своє попереднє становище представника правоохоронного органу та відповідно підтримуючи в такий спосіб факт окупації, як безповоротне встановлення окупаційної влади, створював у місцевого мирного населення хибне уявлення легітимності такої псевдо влади.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_8 своїми діями, які виразилися в державній зраді, тобто в умисному вчиненні в умовах воєнного стану громадянином України діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України у формі переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, надання іноземній державі або її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 111 КК України.

У поданій на вирок суду апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 вважає вирок неправосудним та незаконним, таким, що порушує засади кримінального провадження, прийнятим за істотного порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, за невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Просить вирок скасувати, кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України закрити на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з встановленою відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує, що під час судового розгляду не доведено добровільність зайняття обвинуваченим посади на тимчасово окупованій території. ОСОБА_8 міг діяти не з власної волі, а під впливом фізичного та/або психічного примусу, і вимушено поступив на службу до незаконного органу держави агресора - Государственное бюджетное учреждение «Мариупольский следственный изолятор Государственной служби исполнения наказаний Министерства юстиции Донецкой Народной Республики», і вчиняти інші дії які становлять об`єктивну сторону інкримінованого йому злочину. Відтак на думку сторони захисту, стороною обвинувачення не доведено поза розумним сумнівом обставини, які виключають злочинність діяння.

Звертає увагу і на те, що кримінальне провадження розглядалося за відсутності особи, яка притягується до кримінальної відповідальності (in absentia), а тому неможливо фактично з`ясувати істинні мотиви та мету вчинення кримінального правопорушення. На думку сторони захисту ОСОБА_8 міг погодитися на зайняття такої посади з метою отримання, доступу до документів, електронних баз даних та інших відомостей про осіб які реально пішли на співпрацю з окупантами, з метою передачі цієї інформації для правоохоронних органів та служб України для викриття реальних зрадників і калаборантів і притягнення їх до відповідальності для досягнення іншої значної суспільної корисної мети. За таких обставин, дії ОСОБА_8 не будуть мати кримінально-протиправний характер та це діяння слід кваліфікувати як таке, що вчинене в умовах виправданого ризику для досягнення значної суспільно корисної мети.

Водночас зазначає, що місцевим судом не повною мірою було враховано дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий. Більше того, діяв з непрямим умислом на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України, а тому обвинувачений заслуговує на покарання наближене до мінімальної межі санкції статті.

Разом з тим, 06.02.2025 року на адресу Волинського апеляційного суду від прокурора надійшли заперечення на апеляційну скаргу сторони захисту, в яких останній вважає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, а тому просить апеляційну скаргу сторони захисту залишити без задоволення, а вирок суду без змін.

Обвинувачений ОСОБА_8 належним чином повідомлялася про час та місце апеляційного розгляду матеріалів даного кримінального провадження шляхом опублікування оголошення про виклик до суду у виданні «Урядовий кур`єр», а також шляхом опублікування на офіційному веб сайті Офісу Генерального прокурора.

З урахуванням викладеного та вимог кримінального процесуального закону щодо розумності строків апеляційного розгляду колегією суддів прийнято рішення про розгляд апеляційної скарги за відсутності обвинуваченого ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та виклав доводи апеляційної скарги, захисника ОСОБА_7 який підтримав подану ним апеляційну скаргу, просив її задовольнити, прокурора, який відносно задоволення апеляційної скарги заперечив, просив вирок суду залишити без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів доходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За правилами, визначеними у ч.1 ст.94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Розглянувши в порядку спеціального судового розгляду, за відсутності обвинуваченого (in absentia), кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 , суд першої інстанції дійшов законного, обґрунтованого та вмотивованого висновку про доведеність пред`явленого йому обвинувачення у вчиненні державної зради, тобто в умисному вчиненні в умовах воєнного стану громадянином України діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України у формі переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, надання іноземній державі або її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Так в ході судового розгляду встановлено, що винність ОСОБА_8 у вчиненому повністю стверджуються зібраними в провадженні та перевіреними в судовому засіданні доказами, яким суд дав правильну юридичну оцінку, зокрема:

- протоколу огляду речей і документів від 26 січня 2024 року, в ході якого оглянуто інтернет сторінку «Урядовий кур`єр», де міститься оголошення, в якому розміщено повідомлення про підозру ОСОБА_8 та висвітлено повістку про виклик про необхідність явки до органу досудового розслідування для вручення письмового повідомлення про підозру та допиту в якості підозрюваного у кримінальному провадженні;

- протоколу огляду речей і документів від 25 січня 2024 року, в ході якого оглянуто інтернет сторінку «Офіс Генерального прокурора», де міститься оголошення, в якому розміщено повідомлення про підозру ОСОБА_8 та висвітлено повістки про виклик, які надсилались ОСОБА_8 ;

- протоколу слідчої дії - пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, проведеної 11.01.2024 року, за участі свідка ОСОБА_9 , згідно якого останній упізнав серед осіб, пред`явлених на чотирьох фотознімках, відому йому особу обвинуваченого ОСОБА_8 , з яким він проходив службу у ДУ «Маріупольський СІЗО» в м. Маріуполі;

- протоколу слідчої дії - пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, проведеної 12.01.2024, за участі раніше допитаного у провадженні учасника кримінального провадження ОСОБА_10 , згідно якого останній упізнав серед осіб, пред`явлених на чотирьох фотознімках, відому їй особу обвинуваченого ОСОБА_8 , з яким він проходив службу у ДУ «Маріупольський СІЗО» в м. Маріуполі;

- протоколу слідчої дії - пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, проведеної 12.01.2024, за участі раніше допитаного у провадженні учасника кримінального провадження ОСОБА_11 , згідно якого останній упізнав серед осіб, пред`явлених на чотирьох фотознімках, відому їй особу обвинуваченого ОСОБА_8 , з яким він проходив службу у ДУ «Маріупольський СІЗО» в м. Маріуполі;

- протоколу огляду від 11.01.2024 року, з фототаблицями, з якого вбачається, що огляд проводився за участю свідка ОСОБА_9 , оглядом встановлено лазерний (оптичний) диск Verbatim DVD-R на якому міститься 7 папок з наступними назвами: 1, 2, 24, Converter, Play, Converter (стиснута папка), Play (стиснута папка). Відкривши папку з назвою 1, відкривається вікно в якому розміщено 12 відеофайлів та 1 програмний файл. Відеофайли містять наступні назви, дату, час, тип та розмір, а саме: 0001, файл Н264, розмір 43 008 КБ; 0721, файл Н264, розмір 11 168 КБ; 1710, файл Н264, розмір 43 392 КБ; 0001, файл Н264, розмір 6 176 КБ; 0951, файл Н264, розмір 46 656 КБ; 0011, файл Н264, розмір 9 408 КБ; 0013, файл Н264, розмір 10 016 КБ; 0015, файл Н264, розмір 5 568 КБ; 0015, файл Н264, розмір 50 976 КБ; 0012, файл Н264, розмір 49 376 КБ; 0014, файл Н264, розмір 46 144 КБ; 5548, файл Н264, розмір 12 160 КБ; l2nacp.dll.mui, файл MUI, розмір 7 КБ. Під час огляду зазначених файлів встановлено, що вони містять відеозапис приміщення ДУ «Маріупольський СІЗО». Під час відкриття та перегляду файлів відеозапису на екрані зображено приміщення контрольно-пропускного пункту Державної установи «Маріупольський слідчий ізолятор», який розділено на три зони: зона №1: з однієї сторони вхідні металеві двері закритого типу, з іншої протилежної сторони металеві двері у вигляді решітки, через які здійсняється вхід до зони №2, зліва від вхідних дверях розташоване вікно закрите металевою решіткою; зона №2: з однієї сторони металеві двері у вигляді решітки, через які здійсняється вхід до зони №2, з іншої протилежної сторони детектор-металошукач у вигляді рамки, через яку здійснюється вхід до зони №3. Справа знаходиться металеві двері у вигляді решітки, через який здійснюється вихід до автомобільного проїзду. Зліва знаходяться металеві двері закритого типу; зона №3: з однієї сторони знаходиться детектор-металошукач у вигляді рамки, через яку здійснюється вхід до зони №3, з іншої протилежної сторони знаходиться прохід до адміністративного приміщення (вхід видно при відкритті дверей). Справа знаходиться стіл-полиця для огляду речей. Зліва знаходяться металеві двері закритого типу. В лівому верхньому куті картинки відеозапису наявна дата та час у форматі: 2023 05 03 08:16:30. В лівому нижньому куті картинки відеозапису наявний напис «КП». Камера направлена із зони №3 через зону №2 на зону №1. Під час відкриття та перегляду файлу відеозапису 0001 типу Р264 розміром 43 008 КБ о 08:16:28 2023.05.03 із лівих дверей зони №2 через детектор-металошукач у зону №3 проходить особа жіночої статі у форменому камуфльованому одязі синього кольору із головним убором на голові, на ремені справа кобура із зброєю, зліва на грудній частині наявна «георгіївська стрічка» чорно-помаранчевого кольору, без наявних розпізнавальних знаків. В зоні №3 відкриває металеві двері зліва та заходить у приміщення, не закриваючи двері. О 08:20:33 2023.05.03 виходить із приміщення, закриває двері, та повертається із зони №3 у зону №2, де заходить у приміщення через двері зліва. Свідок: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 вказав, що на даному відео особою чоловічої статі у цивільному одязі, а саме у футболці сірого кольору з написом «РUМА», джинси синього кольору, взуття світло-коричневого кольору, є інспектор відділу режиму і охорони Державної установи «Маріупольський слідчий ізолятор» ОСОБА_8 , яку він знає за час проходження служби в цій установі з 2019 року. Свідок зазначив, що пам`ятає зовнішність вказаної особи та може її впізнати за зовнішніми ознаками, а саме: віком, зростом, статурою, обличчям, взаємним розташуванням очей, носа, рота, зачіскою та кольором волосся, рухами тіла, тощо. Відкривши папку з назвою 24, відкривається вікно в якому розміщено 99 відеофайлів;

- протоколу огляду від 12.01.2024 року, з фототаблицями, з якого вбачається, що огляд проводився за участю свідка ОСОБА_10 , оглядом встановлено лазерний (оптичний) диск Verbatim DVD-R на якому міститься 7 папок з наступними назвами: 1, 2, 24, Converter, Play, Converter (стиснута папка), Play (стиснута папка). Відкривши папку з назвою 1, відкривається вікно в якому розміщено 12 відеофайлів та 1 програмний файл. Відеофайли містять наступні назви, дату, час, тип та розмір, а саме: 0001, файл Н264, розмір 43 008 КБ; 0721, файл Н264, розмір 11 168 КБ; 1710, файл Н264, розмір 43 392 КБ; 0001, файл Н264, розмір 6 176 КБ; 0951, файл Н264, розмір 46 656 КБ; 0011, файл Н264, розмір 9 408 КБ; 0013, файл Н264, розмір 10 016 КБ; 0015, файл Н264, розмір 5 568 КБ; 0015, файл Н264, розмір 50 976 КБ; 0012, файл Н264, розмір 49 376 КБ; 0014, файл Н264, розмір 46 144 КБ; 5548, файл Н264, розмір 12 160 КБ; l2nacp.dll.mui, файл MUI, розмір 7 КБ. Під час огляду зазначених файлів встановлено, що вони містять відеозапис приміщення ДУ «Маріупольський СІЗО». Під час відкриття та перегляду файлів відеозапису на екрані зображено приміщення контрольно-пропускного пункту Державної установи «Маріупольський слідчий ізолятор», який розділено на три зони: зона №1: з однієї сторони вхідні металеві двері закритого типу, з іншої протилежної сторони металеві двері у вигляді решітки, через які здійсняється вхід до зони №2, зліва від вхідних дверях розташоване вікно закрите металевою решіткою; зона №2: з однієї сторони металеві двері у вигляді решітки, через які здійсняється вхід до зони №2, з іншої протилежної сторони детектор-металошукач у вигляді рамки, через яку здійснюється вхід до зони №3. Справа знаходиться металеві двері у вигляді решітки, через який здійснюється вихід до автомобільного проїзду. Зліва знаходяться металеві двері закритого типу; зона №3: з однієї сторони знаходиться детектор-металошукач у вигляді рамки, через яку здійснюється вхід до зони №3, з іншої протилежної сторони знаходиться прохід до адміністративного приміщення (вхід видно при відкритті дверей). Справа знаходиться стіл-полиця для огляду речей. Зліва знаходяться металеві двері закритого типу. В лівому верхньому куті картинки відеозапису наявна дата та час у форматі: 2023 05 03 08:16:30. В лівому нижньому куті картинки відеозапису наявний напис «КП». Камера направлена із зони №3 через зону №2 на зону №1. Під час відкриття та перегляду файлу відеозапису 0001 типу Р264 розміром 43 008 КБ о 08:16:28 2023.05.03 із лівих дверей зони №2 через детектор-металошукач у зону №3 проходить особа жіночої статі у форменому камуфльованому одязі синього кольору із головним убором на голові, на ремені справа кобура із зброєю, зліва на грудній частині наявна «георгіївська стрічка» чорно-помаранчевого кольору, без наявних розпізнавальних знаків. В зоні №3 відкриває металеві двері зліва та заходить у приміщення, не закриваючи двері. О 08:20:33 2023.05.03 виходить із приміщення, закриває двері, та повертається із зони №3 у зону №2, де заходить у приміщення через двері зліва. Свідок: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 вказав, що на даному відео особою чоловічої статі у цивільному одязі, а саме у футболці сірого кольору з написом «РUМА», джинси синього кольору, взуття світло-коричневого кольору, є інспектор відділу режиму і охорони Державної установи «Маріупольський слідчий ізолятор» ОСОБА_8 , яку він знає за час проходження служби в цій установі з 2020 року. Свідок зазначив, що пам`ятає зовнішність вказаної особи та може її впізнати за зовнішніми ознаками, а саме: віком, зростом, статурою, обличчям, взаємним розташуванням очей, носа, рота, зачіскою та кольором волосся, рухами тіла, тощо. Відкривши папку з назвою 24, відкривається вікно в якому розміщено 99 відеофайлів;

- протоколу огляду від 12.01.2024 року, з фототаблицями, з якого вбачається, що огляд проводився за участю свідка ОСОБА_11 , оглядом встановлено лазерний (оптичний) диск Verbatim DVD-R на якому міститься 7 папок з наступними назвами: 1, 2, 24, Converter, Play, Converter (стиснута папка), Play (стиснута папка). Відкривши папку з назвою 1, відкривається вікно в якому розміщено 12 відеофайлів та 1 програмний файл. Відеофайли містять наступні назви, дату, час, тип та розмір, а саме: 0001, файл Н264, розмір 43 008 КБ; 0721, файл Н264, розмір 11 168 КБ; 1710, файл Н264, розмір 43 392 КБ; 0001, файл Н264, розмір 6 176 КБ; 0951, файл Н264, розмір 46 656 КБ; 0011, файл Н264, розмір 9 408 КБ; 0013, файл Н264, розмір 10 016 КБ; 0015, файл Н264, розмір 5 568 КБ; 0015, файл Н264, розмір 50 976 КБ; 0012, файл Н264, розмір 49 376 КБ; 0014, файл Н264, розмір 46 144 КБ; 5548, файл Н264, розмір 12 160 КБ; l2nacp.dll.mui, файл MUI, розмір 7 КБ. Під час огляду зазначених файлів встановлено, що вони містять відеозапис приміщення ДУ «Маріупольський СІЗО». Під час відкриття та перегляду файлів відеозапису на екрані зображено приміщення контрольно-пропускного пункту Державної установи «Маріупольський слідчий ізолятор», який розділено на три зони: зона №1: з однієї сторони вхідні металеві двері закритого типу, з іншої протилежної сторони металеві двері у вигляді решітки, через які здійсняється вхід до зони №2, зліва від вхідних дверях розташоване вікно закрите металевою решіткою; зона №2: з однієї сторони металеві двері у вигляді решітки, через які здійсняється вхід до зони №2, з іншої протилежної сторони детектор-металошукач у вигляді рамки, через яку здійснюється вхід до зони №3. Справа знаходиться металеві двері у вигляді решітки, через який здійснюється вихід до автомобільного проїзду. Зліва знаходяться металеві двері закритого типу; зона №3: з однієї сторони знаходиться детектор-металошукач у вигляді рамки, через яку здійснюється вхід до зони №3, з іншої протилежної сторони знаходиться прохід до адміністративного приміщення (вхід видно при відкритті дверей). Справа знаходиться стіл-полиця для огляду речей. Зліва знаходяться металеві двері закритого типу. В лівому верхньому куті картинки відеозапису наявна дата та час у форматі: 2023 05 03 08:16:30. В лівому нижньому куті картинки відеозапису наявний напис «КП». Камера направлена із зони №3 через зону №2 на зону №1. Під час відкриття та перегляду файлу відеозапису 0001 типу Р264 розміром 43 008 КБ о 08:16:28 2023.05.03 із лівих дверей зони №2 через детектор-металошукач у зону №3 проходить особа жіночої статі у форменому камуфльованому одязі синього кольору із головним убором на голові, на ремені справа кобура із зброєю, зліва на грудній частині наявна «георгіївська стрічка» чорно-помаранчевого кольору, без наявних розпізнавальних знаків. В зоні №3 відкриває металеві двері зліва та заходить у приміщення, не закриваючи двері. О 08:20:33 2023.05.03 виходить із приміщення, закриває двері, та повертається із зони №3 у зону №2, де заходить у приміщення через двері зліва. Свідок: ОСОБА_11 вказав, що на даному відео особою чоловічої статі у цивільному одязі, а саме у футболці сірого кольору з написом «РUМА», джинси синього кольору, взуття світло-коричневого кольору, є інспектор відділу режиму і охорони Державної установи «Маріупольський слідчий ізолятор» ОСОБА_8 , яку він знає за час проходження служби в цій установі з 2019 року. Свідок зазначив, що пам`ятає зовнішність вказаної особи та може її впізнати за зовнішніми ознаками, а саме: віком, зростом, статурою, обличчям, взаємним розташуванням очей, носа, рота, зачіскою та кольором волосся, рухами тіла, тощо. Відкривши папку з назвою 24, відкривається вікно в якому розміщено 99 відеофайлів.

Крім того, під час судового розгляду місцевим судом були досліджені характеризуючі обвинуваченого ОСОБА_8 відомості, а також досліджені такі документи, як: витяг з ЄРДР №0000104 від 21.11.2023 року, постанову про визначення слідчих, які здійснюватимуть досудове розслідування і старшого слідчої групи від 21.11.2023 року, постанову про визначення групи прокурорів та старшого прокурора групи у кримінальному провадженні від 22.11.2023 року, постанову про доручення здійснення досудового розслідування та визначення органу прокуратури від 08.12.2023 року, постанову про визначення групи прокурорів та старшого прокурора групи у кримінальному провадженні від 11.12.2023 року, постанову про визначення слідчих, які здійснюватимуть досудове розслідування і старшого слідчої групи від 13.12.2023 року, постанову про визначення слідчих, які здійснюватимуть досудове розслідування і старшого слідчої групи від 17.01.2024 року, постанову про визначення групи прокурорів та старшого прокурора групи у кримінальному провадженні від 19.01.2024 року, постанову про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 19.01.2024 року.

Відомості, встановлені у зазначених документах, не є доказами винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.111 КК України. Водночас, ці дані свідчать про дотримання норм чинного кримінального процесуального законодавства під час здійснення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню.

Окрім письмових доказів в судовому засіданні місцевим судом в режимі відеоконференції було допитано свідка ОСОБА_10 , який суду показав, що на посаді начальника старшого інспектора штурмового взводу м. Маріуполь Циклон воєнізованого формування Південно-східного міжрегіонального управління Департаменту з питань виконання кримінальних покарань, він перебував з 01.06.2020 року та ніс службу в Державній установі Маріупольський слідчий ізолятор. Обвинуваченого ОСОБА_8 знає, так як разом з ним проходив службу у ДУ «Маріупольський СІЗО» в м. Маріуполі. На запитання учасників судового провадження відповів, що в квітні місяці 2022 року відбулося вторгнення російських військ, він виїхав з ДУ «Маріупольський СІЗО», а обвинувачений ОСОБА_8 добровільно, без будь - якого примусу, пішов на співпрацю з окупаційною владою. Також відповів, що у обвинуваченого ОСОБА_8 була реальна можливість виїхати із міста Маріуполь на підконтрольну територію України, оскільки їм було кожному надано право вибрати чи переїхати на підконтрольну Україні території чи продовжити несення служби в «Мариупольском следственном изоляторе государственной службы исполнения наказаний министерства юстиции днр». Показав, що йому відомо, що на теперішній ОСОБА_8 займає посаду у так званій «государственной службы исполнения наказаний министерства юстиции днр». Також, підтвердив, факт того, що йому показували відео, на якому він чітко впізнавав ОСОБА_8 , з яким він проходив службу в ДУ Маріупольський слідчий ізолятор» з 2020 року.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні показав, що обвинуваченого ОСОБА_8 знає, так як разом з ним проходив службу у ДУ «Маріупольський СІЗО» в м. Маріуполі. На запитання учасників судового провадження відповів, що в квітні місяці 2022 року відбулося вторгнення російських військ, він за допомогою свого брата, виїхав з ДУ «Маріупольський СІЗО» у м. Бердянськ, а обвинувачений ОСОБА_8 добровільно, без будь - якого примусу, пішов на співпрацю з окупаційною владою. Також відповів, що у обвинуваченого ОСОБА_8 була реальна можливість виїхати із міста Маріуполь на підконтрольну територію України, оскільки їм було кожному надано право вибрати чи переїхати на підконтрольну Україні території чи продовжити несення служби в «Мариупольском следственном изоляторе государственной службы исполнения наказаний министерства юстиции днр». Показав, що йому відомо, що ОСОБА_8 займає посаду у так званій «государственной службы исполнения наказаний министерства юстиции днр» на теперішній час займає посаду у так званій «государственной службы исполнения наказаний министерства юстиции днр». Також, підтвердив, факт того, що йому показували відео, на якому він чітко впізнавав ОСОБА_8 , з яким він проходив службу в ДУ Маріупольський слідчий ізолятор» з 2020 року.

Підстав не довіряти показанням вищезазначених свідків, які були попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання та приведені до присяги, у суду не було, а в апеляційній скарзі сторони захисту не вказані ймовірні причини обмови обвинуваченого ОСОБА_8 з боку свідків.

Показання вищезазначених свідків у суді першої інстанції є логічними та послідовними, оскільки вони переконливо повідомили про відомі їм обставини вчиненого кримінального правопорушення, їх пояснення повністю узгоджуються між собою та дослідженими судом першої інстанції письмовими доказами.

Відповідно до ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Оцінивши в сукупності та взаємозв`язку представлені стороною обвинувачення письмові докази, безпосередньо досліджені в судовому засіданні та правильно оцінені за визначеними у ст.94 КПК України критеріями, а також допитавши свідків, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України.

Що стосується доводів сторони захисту з приводу відсутності суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, відсутності умислу на вчинення кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_8 , та, що через розгляд справи у його відсутності (in absentia) неможливо фактично з`ясувати мотив та мету вчиненого, то на думку апеляційного суду вони є неспроможними з огляду на наступне.

Відповідно до ч.5 ст.374 КПК України, у зазначеному рішенні суд обґрунтував, що в цьому кримінальному провадженні стороною обвинувачення були здійснені всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя з урахуванням установлених законом особливостей для кримінального провадження, у якому здійснювалося спеціальне досудове розслідування та спеціальне судове провадження (in absentia).

Частиною 1 ст. 111 КК України визначено відповідальність за державну зраду, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, шпигунство, надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України. Частиною 2 цієї статті передбачено відповідальність за вчинення тих самих діянь в умовах воєнного стану.

З суб`єктивної сторони державна зрада характеризується прямим умислом.

Згідно з ч. 2 ст. 24 КК України прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

Тобто, варто зазначити, що у складі кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, важливе значення має добровільність (якщо особа здійснювала відповідні дії не добровільно, а під примусом (байдуже яким), склад правопорушення відсутній).

Твердження захисника щодо відсутності суб`єктивної сторони та умислу на вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, повністю спростовується дослідженими під час судового розгляду доказами, які визнані відповідно до ст. 85, 86 КПК України належними і допустимими, протоколами огляду від 11.01.2024 року, від 12.01.2024 року, від 12.01.2024 року та від 09.01.2024 року, з яких чітко слідує, що ОСОБА_8 в період з 01.04.2022 по 10.04.2022, діючи умисно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності України, державній, економічній та інформаційній безпеці, достовірно усвідомлюючи, що військовослужбовці збройних сил російської федерації шляхом збройної агресії, із застосуванням зброї незаконно вторглися на територію України через державні кордони України в Автономній Республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській та інших областях та здійснили напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти, з метою окупації України, маючи проросійську позицію, добровільно вчинив в умовах воєнного стану перехід на бік ворога в період збройного конфлікту і надав представникам окупаційних військ збройних сил російської федерації та їх представникам допомогу в проведенні підривної діяльності проти України.

Зокрема, ОСОБА_8 , в період з 01.04.2022 по 10.04.2022, перебуваючи на території Державної установи «Маріупольський слідчий ізолятор» за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Кам`янська, 52, перейшов на бік ворога в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану, що виразилось у добровільному поступленні на службу до неза-конного органу держави-агресора Государственное бюджетное учреждение «Мариупольский следственный изолятор Государственной служби исполнения наказаний Министерства юстиции Донецкой Народной Республики». Також, ОСОБА_8 , з першої декади квітня 2022 року, систематично відвідував та ніс службу у незаконно створеному органі держави-агресора ГБУ «Мариупольский следственный изолятор ГСИН МЮ ДНР», при цьому носив формений одяг із розпізнавальними знаками та символікою російської федерації, вказане вище, також підтвердили свідки: ОСОБА_11 та ОСОБА_10 в ході судового розгляду.

На думку колегії суддів суд першої інстанції, оцінивши докази у їх сукупності, правильно встановив фактичні обставини кримінального правопорушення, обґрунтовано дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_8 у висунутому йому обвинуваченні за ч.2 ст.111 КК України, а саме у вчиненні дій, які виразилися в державній зраді, тобто в умисному вчиненні в умовах воєнного стану громадянином України діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України у формі переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, надання іноземній державі або її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Крім того слід зазначити, що всі доводи сторони захисту, які є аналогічними тим, що викладені в апеляційній скарзі захисника, були перевірені судом першої інстанції та на ці доводи надана аргументована та змістовна відповідь у вироку.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_8 обвинувачення є конкретним і зрозумілим, не має недоліків, які б могли перешкодити суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення, а тому підстав для скасування оскаржуваного вироку та закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, - у зв`язку з встановленою відсутністю в діянні ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України, як на це вказує захисник, колегія суддів не вбачає.

Що стосується доводів сторони захисту про невідповідність призначеного обвинуваченому покарання тяжкості кримінального правопорушення та його особі внаслідок суворості, то вони є непереконливими з огляду на наступне.

Так, відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватись вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно з вимогами ст.65 КК України, суд, призначаючи покарання, повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання з тим, щоб особі за вчинене нею кримінальне правопорушення, було призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Вищевказані вимоги матеріального права та роз`яснення ПВСУ при призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 як основного та і додаткового покарання були повністю дотримані судом першої інстанції.

Так, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України, яке у відповідності до ст.12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, а також дані про особу винного, який раніше не судимий.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 місцевим судом встановлено не було.

Проаналізувавши вищенаведене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про призначення обвинуваченому покарання в межах санкцій ч.2 ст. 111 КК України - у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років, з конфіскацією усього належного йому на праві приватної власності майна, з позбавленням обвинуваченого, спеціального звання сержанта внутрішньої служби, а також з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування, органах державного управління та контролю, правоохоронних органах, підприємствах та організаціях державної чи комунальної власності на строк 3 (три) роки

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на обставини вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення в тяжкий для країни час, в умовах воєнного стану та повномасштабного вторгнення держави агресора злочину проти основ Національної безпеки України, фактично підтримуючи ідеї військово-політичного керівництва російської федерації щодо політичної, ідеологічної, національної нетерпимості та ненависті до української нації та державності, а також антиукраїнські рухи, спрямовані на відокремлення від України частини її території і населення та націлені на агресивну ідеологічну мотивацію і розповсюдження таких же настроїв у решти населення Донецької області та інших тимчасово окупованих територій і заперечення української державності.

Призначене покарання, на думку апеляційного суду, повністю відповідає принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 , попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, і не є надто суворим, як про це зазначено в апеляційній скарзі захисника.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_8 , без змін

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 грудня 2024 року щодо ОСОБА_8 , без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення її апеляційним судом.

Головуючий

Судді