Справа № 385/1720/24
Провадження № 1-кп/385/170/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.02.2025 року м. Гайворон

Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю :

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гайворон кримінальне провадження №0000087 щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Каніж Новомиргородського району Кіровоградської області, громадянина України, з середньо технічною освітою, одруженого, який має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 , працездатного, який не працює та не навчається, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого відповідно до ст. 89 КК України,

за ч. 1 ст. 122 КК України,

в с т а н о в и в :

11 серпня 2024 року близько 18 год. 40 хв. ОСОБА_5 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебував за адресою: АДРЕСА_1 , де на ґрунті раптово-виниклих неприязних відносин у нього виник конфлікт з ОСОБА_7 . У цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень невизначеного обсягу потерпілому ОСОБА_7 .

Діючи невідкладно, з метою реалізації вказаного злочинного умислу ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, стоячи біля потерпілого ОСОБА_7 на відстані близько одного метра, умисно, зі значною силою, кулаком лівої руки завдав близько п`яти послідовних ударів в область обличчя справа потерпілого ОСОБА_7 , від яких потерпілий втратив рівновагу та впав на ліжко.

У подальшому, продовжуючи свої умисні протиправні дії, спрямовані на спричинення тілесних ушкоджень невизначеного обсягу потерпілому, ОСОБА_5 підійшовши до потерпілого ОСОБА_7 , який в цей час перебував в положенні лежачи, та із прикладанням значної сили кулаком лівої руки наніс близько п`яти послідовних ударів в область тулуба справа ОСОБА_7 , після чого самостійно припинив свої протиправні дії.

Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_7 відповідно до висновку судово-медичної експертизи №103 від 16.08.2024 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: уламкового перелому внутрішньої стінки правої орбіти з помірним зміщенням медіально, крововиливу навколо правого ока, які згідно з пунктом 2.2.2. «Правил призначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості (тривалість розладу здоров`я перевищує 21 день).

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КК України, визнав повністю, детально розповів про мотиви та обставини його вчинення. Пояснив, що щиро розкаюється у скоєному, більше не вчиняти такого не буде.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про дату, час та місце проведення такого, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких заяв суду не подавав.

На підставі вимог ст. 325 КПК України, за погодженням із сторонами кримінального провадження, судовий розгляд проведено за відсутності потерпілого.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом встановлено порядок дослідження доказів у даному кримінальному провадженні та визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, які, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до нетяжкого злочину.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд враховує роз`яснення п. 1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2015, де вказано, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п. 3 - визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

Обвинувачений ОСОБА_5 офіційно непрацевлаштований, не перебуває на обліку в лікарів нарколога та психіатра, раніше, згідно ст. 89 КК України, не судимий, посередньо характеризується за місцем проживання, одружений, має на утриманні малолітнього сина.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

За положенням ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує характер та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, який вчинив нетяжкий злочин, фактичні обставини справи, спосіб вчинення кримінального правопорушення і його мотиви. Також суд враховує особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При обранні покарання суд також враховує висновки досудової доповіді Гайворонського РС філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області щодо обвинуваченого за якою вбачається можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства. При обранні покарання суд також враховує висновки досудової доповіді Гайворонського РС філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області щодо обвинуваченого, за яким виправлення та перевиховання останнього можливе без ізоляції його від суспільства. При звільненні від відбування покарання з випробуванням, доцільним є покласти на особу додаткові обов`язки, передбачені ч. 3 ст. 76 КК України - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Підсумовуючи наведене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 122 КК України покарання у вигляді обмеження волі, в межах санкції відповідної частини статті, що, на думку суду, має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Суд враховує, що більш м`яке покарання у виді виправних робіт не може бути призначене у зв`язку з тим, що обвинувачений не працевлаштований.

Підстав для застосування ст. 69, 69-1 КК України суд не вбачає.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, враховуючи характеризуючі дані особи винного, який на час розгляду справи повністю визнав свою вину, а, отже, готовий нести кримінальну відповідальність, з урахуванням пом`якшуючих обставин у вигляді щирого каяття, активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення, беручи до уваги відсутність тяжких наслідків, заподіяних кримінальними правопорушеннями, те, що згідно ст. 89 КК України ОСОБА_5 раніше не судимий, а також з урахуванням позиції потерпілого, який претензій до обвинуваченого не має, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання й вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку.

Також суд вважає правильним, з урахуванням обтяжуючої обставини та ступеня тяжкості вчиненого злочину, при звільненні від відбування покарання з випробуванням покласти на обвинуваченого обов`язок, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України та, додатково - обов`язок, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Саме такий вид покарання, на погляд суду, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних проступків та за переконанням суду, відповідатиме не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам кримінального провадження, але й особі обвинуваченого, та є обґрунтованим і буде відповідати цілям покарання.

Процесуальні витрати та речові докази в справі відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався та підстав для обрання такого суд не вбачає.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся.

Керуючись ст. 368, 371, 373, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Гайворонський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Вирок не може бути оскаржений з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Роз`яснити обвинуваченому, потерпілому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя: ОСОБА_8

Дата документу 05.02.2025