ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Ухвала

Іменем України

07 березня 2025 року слідчий суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастові Київської області клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 про часткове скасування арешту майна,-

Встановив:

На розгляд слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 передано клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 про часткове скасування арешту майна.

Зі змісту вказаного клопотання слідує, що 02 січня 2025 року слідчим суддею Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 в кримінальному провадженні № 0001913, відомості про яке внесені до ЄРДР 24 грудня 2024 року, накладено арешт з забороною розпорядження і користування на навантажувач JCB 535, жовтого кольору, заводський номер НОМЕР_1 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_5 .

Адвокат ОСОБА_4 , як представник власника майна, просить скасувати арешт на зазначений вище транспортний засіб в частині продовження заборони користування ним.

Зокрема, представником власника майна стверджується, що продовження заборони користування навантажувачем створює не пропорційний тягар для власника майна, з урахуванням того, що за договором оренди спецтехніки № 1 від 15 грудня 2024 року належний ОСОБА_5 навантажувач був переданим в оренду СФГ «Тризуб» і задіяний в господарській діяльності цієї юридичної особи.

Щодо вказаного вище транспортного засобу були проведені необхідні експертні дослідження, а отже продовження заборони для власника користуватися цим майном є недоцільним і не буде сприяти досягненню завдань кримінального провадження.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 заявлене клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення клопотання заперечував, вказав, що арешт був попередньо накладеним для збереження речових доказів, скасування заборони користування навантажувачем може призвести до його пошкодження чи переховування, а також спроби знищення чи спотворення слідової інформації, так як згідно з висновком трасологічної експертизи від 20 лютого 2025 року на вказаному навантажувачу шляхом механічного впливу було змінено первісний номер JCB5AKKGC71422067 на номер JCB5AKKGC71199475.

Адвокат ОСОБА_4 заперечував щодо можливості врахування цього експертного висновку, як неналежного доказу, так як, не зважаючи на заявлене клопотання, участь власника майна під час проведення експертного дослідження забезпеченою не була.

На уточнюючі питання слідчого судді адвокат ОСОБА_4 , як представник власника майна повідомив, що йому не відомо, чи оприбутковано та чи поміщеного на балансовий чи поза балансовий облік у СФГ «Тризуб» зазначений вище навантажувач та чи сплачувалась орендна плата власнику навантажувача згідно з договором оренди спецтехніки № 1 від 15 грудня 2024 року.

Адвокат ОСОБА_4 повідомив, що цей навантажувач фактично використовувався у господарській діяльності СФГ «Тризуб» ще з 2019 року і був переданим ОСОБА_5 , як членом фермерського господарства у користування СФГ «Тризуб». Також адвокат ОСОБА_4 зазначив, що в статутних документах ОСОБА_5 зазначений, як учасник цього СФГ. Після перерви в судовому засіданні копія статуту СФГ з додатком № 1 з переліком учасників була долученою до матеріалів скарги.

Представник власника майна стверджував, що, враховуючи освіту і досвід попередньої роботи ОСОБА_5 , він має право і вміє керувати цим транспортним засобом, однак на разі підтверджуючих документів надати не може. При цьому, після перерви, в судове засідання було долучено копію свідоцтва № 819/23 на ім`я ОСОБА_5 про проходження курсу навчання і підготовки машиністів екскаваторів та екскаваторних кранів від 29 червня 1973 року.

Окрім цього, згідно з твердженнями адвоката ОСОБА_4 , в СФГ «Тризуб» відсутні інші наймані працівники, які мають дозволи і право управління відповідною спеціальною технікою, так як це сімейне господарство, однак право управління і навички користування навантажувачем має член СФГ «Тризуб» ОСОБА_6 . При цьому, документи, що підтверджують наявність дозволу у ОСОБА_6 на керування навантажувачем в судовому засіданні надати неможливо.

На уточнююче питання слідчого судді, адвокат ОСОБА_4 повідомив, що договір оренди спецтехніки № 1 від 15 грудня 2024 року нотаріально посвідченим не був і укладений у письмовій формі.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання та дослідивши письмові матеріали справи, приходжу до висновка про відсутність підстав для задоволення клопотання з огляду на наступне.

Так, згідно з приписами статті 41 Конституції, статті 316, 317, 319, 321 ЦК України, статті 1 протоколу 1 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право власності, в тому числі й право користування майном, гарантується.

Проте, наведені вище гарантії не виключають можливості застосування публічно-правових норм, якими передбачений тимчасовий порядок обмеження у праві володіння, користування та розпорядження майном, в тому числі й у випадку накладення арешту на майно у кримінальному провадженні у відповідності до приписів статті 173 КПК України.

Матеріалами справи підтверджується, що 02 січня 2025 року слідчим суддею Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 в кримінальному провадженні № 0001913, відомості про яке внесені до ЄРДР 24 грудня 2024 року, накладено арешт з забороною розпорядження і користування на навантажувач JCB 535, жовтого кольору, заводський номер НОМЕР_1 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_5 .

Адвокат ОСОБА_4 , як представник власника майна, просить скасувати арешт в частині заборони користування навантажувачем, стверджуючи, що потреба продовження відповідних обмежень відсутня.

При цьому, згідно з приписами абзацу 2 частини 1 статті 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В контексті наведеного слідчий суддя вважає, що ініціатором клопотання не доведено, що потреба у застосуванні обмеження права користування майном відсутня, так як зазначений вище навантажувач є речовим доказом, був предметом дослідження трасологічної експертизи, під час проведення якої були виявлені механічні зміни реєстраційного номеру на конструктивних елементах навантажувача, зокрема, на рамі навантажувача. Учасники судового засідання підтвердили, що технологічна експлуатація навантажувача без рами, як елемента, що містить слідову інформацію, не можлива.

Отже, для збереження цієї слідової інформації існує потреба в продовженні тимчасових обмежень у користуванні майном, так як передача цього майна у користування, в тому числі й орендарю СФГ «Тризуб», може призвести до втрати або спотворення зафіксованої слідової інформації.

При цьому, слідчий суддя відхиляє доводи адвоката ОСОБА_4 з приводу недопустимості висновку експертизи, як доказу, так як це питання вирішується на стадії судового розгляду, а не слідчим суддею на стадії досудового розслідування.

Далі, аналізуючи доводи клопотання в контексті пропорційності втручання у право мирного володіння майном внаслідок продовження дії арешту, слідчий суддя зазначає наступне.

Так, накладення арешту на майно в кримінальному провадженні є безумовним втручанням у право мирного володіння майном в контексті приписів статті 1 протоколу 1 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Однак, в контексті встановлених обставин справи, таке втручання є вимушеним і необхідним, має тимчасовий характер та не призводить для непропорційних наслідків для власника майна.

Так, в клопотанні стверджується, що цей навантажувач був попередньо переданим в оренду згідно з договором від 15 грудня 2024 року. В судовому засіданні представник власника майна пояснив, що під час вирішення питання накладення арешту на майно зазначений договір слідчому судді не надавався, так як адвокат ОСОБА_4 не знав про існування цього договору.

При цьому, слідчий суддя критично оцінює доводи про передачу в оренду зазначеного навантажувача згідно з договором оренди спецтехніки № 1 від 15 грудня 2024 року.

Зокрема, слідчий суддя враховує, що договір оренди спецтехніки № 1 від 15 грудня 2024 року не був нотаріально посвідченим в супереч приписам частини 2 статті 799 ЦК України та в силу приписів частини 1 статті 220 ЦК України є нікчемним.

Далі, ініціатором клопотання не надано доказів оприбуткування та балансованому чи поза балансовому обліку навантажувача у СФГ «Тризуб».

Далі, ініціатором клопотання не надано доказів, що власник майна ОСОБА_5 та ОСОБА_6 мають дозволи та необхідну кваліфікацію для керування навантажувачами цього типу, проходження навчання власником майна під час проходження військової служби в армії СРСР не свідчить про подальше підвищення кваліфікації та отримання дозвільних документів згідно з вимогами діючого на час розгляду клопотання законодавства.

Таким чином, з урахуванням нікчемності договору оренди спецтехніки № 1 від 15 грудня 2024 року, відсутності доказів оприбуткування на балансовому чи позабалансову обліку навантажувача у СФГ «Тризуб», його використання у технологічних процесах чи господарській діяльності СФГ, а також ненадання ініціатором клопотання документів, що б підтверджували наявність кваліфікації, проходження навчання та отримання дозволів власником майна та учасниками СФГ «Тризуб» для керування навантажувачем, слідчий суддя приходить до висновку, що продовження дії заборони користування навантажувачем не призведе до істотного та не виправданого порушення прав власника майна чи СФГ «Тризуб», як юридичної особи.

З урахуванням викладеного, керуючись приписами абзацу 2 частини 1 статті 174 КПК України, -

Постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 про часткове скасування арешту майна.

Копію ухвали негайно після оголошення вручити адвокату ОСОБА_4 , як представнику ОСОБА_5 , прокурору Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 .

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1