ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 522/18772/24

Провадження 1-кс/522/439/25

20 січня 2025 року

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ВП № 5 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області капітан поліції ОСОБА_4 , поданого в рамках кримінального провадження №0000814 від 22.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, про продовження строку тримання під вартою відносно, -

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця Ульяновського району, Кіровоградської області, с. Лозовата, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

підозрюваного в рамках кримінального провадження №0000814 від 22.10.2024 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси звернувся старший слідчий слідчого відділення відділу поліції № 5 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_4 з клопотанням, погодженим прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_7 про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000814 від 22.10.2024 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим відділенням відділу поліції № 5 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000814 від 22.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 разом зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_8 та їх двома малолітніми дітьми ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Протягом вересня жовтня 2024 року, більш точно дата та час не встановлено, ОСОБА_11 перебуваючи наодинці з вказаними дітьми за зазначеним місцем проживання поки їх матір виходила з квартири по справам, будучи роздратованим тою обставиною, що новонароджена ОСОБА_9 голосно кричала, чим заважала йому відпочивати, з метою примусити її замовкнути, діючи навмисно, неодноразово застосовував до неї протягом зазначеного терміну різні види невстановленого на теперішній час фізичного насильства, передбачаючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання їх протиправних наслідків, розуміючи, що застосовує насильство до безпорадної дитини, яка народилась лише 06.08.2024 тобто вчинив кримінальне правопорушення, пов`язане з домашнім насильством.

У результаті завдання ударів в область голови та тіла новонароджені дитині за невстановлених на даний час обставин та час, ОСОБА_5 завдав ОСОБА_9 тяжкі тілесні ушкодження по критерію небезпеки для життя в момент їх спричинення внаслідок чого новонароджена ОСОБА_9 , у зв`язку з суттєвим погіршенням стану її здоров`я і наявності обставин, що свідчили про загрозу її життю, в непритомному стані 22.10.2024 була госпіталізовано до КНМЗ «Одеська обласна дитяча клінічна лікарня» з попереднім діагнозом: важкий ушиб головного мозку, субарахноїдальний крововилив, набряк мозку, забій обох легень, консолідовані переломи ребер (давні) та в медичному закладі дитина у важкому стані переведена на апарат штучної вентиляції легень.

22 жовтня 2024 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України.

23 жовтня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 1 ст. 121 КК України, а саме, - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Підозра ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовується наступними матеріалами кримінального провадження, а саме:

- заявою ОСОБА_8 про те, що її цивільний чоловік ОСОБА_5 вдарив її малолітнього сину ОСОБА_10 , чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді перелому лівої ноги;

- показами свідка ОСОБА_8 про відомі їй обставини завдання ОСОБА_5 тілесних ушкоджень новонародженій дитині, зокрема через місяць через народження дитини ОСОБА_5 став дуже нервовий і міг застосувати фізичне насильство до старшого сина. Це пов`язано з тим, що у нього ігрова залежність. Молодшу дитину він міг шарпати коли вона була в кроватці тощо. Стосовно неї він міг замахнутись на неї однак не бив. Кожного дня вона на декілька годин по справам відлучалась з квартири і ОСОБА_5 залишався з дітьми один. Бували випадки, що повернувшись додому вона бачила, що старший син плакав, на що ОСОБА_5 пояснював, що він плаче без будь - якої причини. Вона не раз бачила, як ОСОБА_5 бив старшого хлопчика по сідниці чи обличчю, коли той безпричинно плакав. Після того, як самопочуття молодшої дитини 21.10.2024 погіршилось, ОСОБА_5 казав їй, що не потрібно викликати лікарів через наявні тілесні ушкодження на дитині і надав такий дозвіл лише тоді, коли здоров`я дитини явно погіршилось і стало загрожувати її життю, оскільки під час дихання дитина почала хрипіти. Разом з лікарями і дитиною поїхав ОСОБА_5 , який повернувшись з лікарні сказав, що у дитини ковід. В подальшому в лікарні вона дізналась дитину госпіталізували з діагнозом черепно мізкова травма та забій легенів. Також мав місце факт, коли у старшої дитини опухла нога і вона не могла ходити і ОСОБА_5 сказав, що він вдарив дитину віником коли вона плакала. З вказаного приводу ОСОБА_5 , заборонив їй звертатись до лікарні, заявивши, що він їм довіряє, а вона не зверталась, побоючись його;

- довідкою про стан здоров`я новонародженої дитини ОСОБА_9 з КНМЗ «Одеська обласна дитяча клінічна лікарня», а саме про наявність вищезазначених тілесних ушкоджень;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 який працює лікарем в КНМЗ «Одеська обласна дитяча клінічна лікарня» який вказав, що у новонародженої ОСОБА_9 при госпіталізації до відділення інтенсивної терапії виявили закриту черепно мізкову травму, субарахноїдальний крововилив зліва в скроменній (лобній) частині голови, набряк головного мозку, забій обох легенів, переломи ребер 10-11 справа та 11 ребра зліва які вже зрослись (давність 3 тижні);

- свідченнями підозрюваного ОСОБА_5 , який заперечує факт завдання тілесних ушкоджень новонародженій, однак вказує, що за декілька днів до госпіталізації був факт, коли він тримав дитину на руках і впав разом з нею, придавивши дитину своїм тілом. В результаті дитина втратила свідомість, і він привів її до тями. Через деякий час на тілі дитини сталі проявлятись синяки. Про вказану ситуацію він цивільній дружині нічого не розповів так як побоявся. Самопочуття дитини з часом почало погіршуватись, однак до лікарів він побоявся звернутись. Лікарів швидкої допомоги викликали лише тоді, коли дитина почала задихатись. В той же час підозрюваний зазначає, що навмисно вдарив віником старшого хлопчика якому 2 роки, через те, що він не хотів їсти. В результаті нога дитини напухла, однак до лікарів він не звертався. (В подальшому дитина була госпіталізована до відділення ортопедії КНМЗ «Одеська обласна дитяча клінічна лікарня» з діагнозом повторний закритий перелом лівого стегна зі зміщенням, також лікарі при огляді дитини виявили забій та садна на обличчі);

- слідчим експериментом за участю підозрюваного ОСОБА_5 , під час якого останній показав за яких обставин були спричинені тілесні ушкодження його малолітнім дітям ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ;

- висновком додаткової судово-медичної експертизи, відповідно до якої у потерпілої ОСОБА_9 , наявні тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми у формі забою головного мозку важкого ступеня, крововиливу між павутиною та м`якою мозковими оболонками в тім`яній області зліва, множинних синців обличчя (в ділянці лобу, щік), яка ускладнилась набряком головного мозку та комою: закриті консолідовані (зрощенні) переломи передніх відрізків 2-го, 3-го, 4-го ребер справа, задніх відрізків 10-го, 11-го ребер справа та переднього відрізку 3-го ребра зліва, 10-го, 11-го ребер зліва по лівій біля хребцевій лінії, забої нижніх часток обох легень, множинні синці на спині;

- висновком судово-медичної експертизи, відповідно до якої у потерпілого ОСОБА_10 , наявні тілесні ушкодження: закритий перелом верхньої третини лівої стегнової кістки зі зміщенням уламків, синці на правій щоці, лобі та підборідді, садна обличчя;

- іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.

Таким чином ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

24.10.2024, ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси підозрюваному ОСОБА_5 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з утриманням його в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», тобто до 20.12.2024.

16.12.2024, керівником Приморської окружної прокуратури міста Одеси, строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців, тобто до 23.01.2025.

18.12.2024 слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси підозрюваному ОСОБА_5 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до трьох місяців з утриманням його в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», тобто до 22.01.2025.

Завершити досудове розслідування до закінчення 3-х місячного строку досудового розслідування стосовно ОСОБА_5 неможливо у зв`язку з необхідністю проведення додаткових слідчих дій у зв`язку із особливою складністю кримінального провадження.

У зв`язку з викладеним, слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні підтримали клопотання та просили його задовольнити у повному обсязі з підстав, наведених у його обґрунтування.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання слідчого, просили застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт. Підозрюваний визнав обставини викладені у підозрі та щиро каявся.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Слідчим відділенням відділу поліції № 5 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000814 від 22.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України КК України.

23 жовтня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 1 ст. 121 КК України, а саме, - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Підозра ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовується наступними матеріалами кримінального провадження, а саме:

- заявою ОСОБА_8 про те, що її цивільний чоловік ОСОБА_5 вдарив її малолітнього сину ОСОБА_10 , чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді перелому лівої ноги;

- показами свідка ОСОБА_8 про відомі їй обставини завдання ОСОБА_5 тілесних ушкоджень новонародженій дитині, зокрема через місяць через народження дитини ОСОБА_5 став дуже нервовий і міг застосувати фізичне насильство до старшого сина. Це пов`язано з тим, що у нього ігрова залежність. Молодшу дитину він міг шарпати коли вона була в кроватці тощо. Стосовно неї він міг замахнутись на неї однак не бив. Кожного дня вона на декілька годин по справам відлучалась з квартири і ОСОБА_5 залишався з дітьми один. Бували випадки, що повернувшись додому вона бачила, що старший син плакав, на що ОСОБА_5 пояснював, що він плаче без будь - якої причини. Вона не раз бачила, як ОСОБА_5 бив старшого хлопчика по сідниці чи обличчю, коли той безпричинно плакав. Після того, як самопочуття молодшої дитини 21.10.2024 погіршилось, ОСОБА_5 казав їй, що не потрібно викликати лікарів через наявні тілесні ушкодження на дитині і надав такий дозвіл лише тоді, коли здоров`я дитини явно погіршилось і стало загрожувати її життю, оскільки під час дихання дитина почала хрипіти. Разом з лікарями і дитиною поїхав ОСОБА_5 , який повернувшись з лікарні сказав, що у дитини ковід. В подальшому в лікарні вона дізналась дитину госпіталізували з діагнозом черепно мізкова травма та забій легенів. Також мав місце факт, коли у старшої дитини опухла нога і вона не могла ходити і ОСОБА_5 сказав, що він вдарив дитину віником коли вона плакала. З вказаного приводу ОСОБА_5 , заборонив їй звертатись до лікарні, заявивши, що він їм довіряє, а вона не зверталась, побоючись його;

- довідкою про стан здоров`я новонародженої дитини ОСОБА_9 з КНМЗ «Одеська обласна дитяча клінічна лікарня», а саме про наявність вищезазначених тілесних ушкоджень;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 який працює лікарем в КНМЗ «Одеська обласна дитяча клінічна лікарня» який вказав, що у новонародженої ОСОБА_9 при госпіталізації до відділення інтенсивної терапії виявили закриту черепно мізкову травму, субарахноїдальний крововилив зліва в скроменній (лобній) частині голови, набряк головного мозку, забій обох легенів, переломи ребер 10-11 справа та 11 ребра зліва які вже зрослись (давність 3 тижні);

- свідченнями підозрюваного ОСОБА_5 , який заперечує факт завдання тілесних ушкоджень новонародженій, однак вказує, що за декілька днів до госпіталізації був факт, коли він тримав дитину на руках і впав разом з нею, придавивши дитину своїм тілом. В результаті дитина втратила свідомість, і він привів її до тями. Через деякий час на тілі дитини сталі проявлятись синяки. Про вказану ситуацію він цивільній дружині нічого не розповів так як побоявся. Самопочуття дитини з часом почало погіршуватись, однак до лікарів він побоявся звернутись. Лікарів швидкої допомоги викликали лише тоді, коли дитина почала задихатись. В той же час підозрюваний зазначає, що навмисно вдарив віником старшого хлопчика якому 2 роки, через те, що він не хотів їсти. В результаті нога дитини напухла, однак до лікарів він не звертався. (В подальшому дитина була госпіталізована до відділення ортопедії КНМЗ «Одеська обласна дитяча клінічна лікарня» з діагнозом повторний закритий перелом лівого стегна зі зміщенням, також лікарі при огляді дитини виявили забій та садна на обличчі);

- слідчим експериментом за участю підозрюваного ОСОБА_5 , під час якого останній показав за яких обставин були спричинені тілесні ушкодження його малолітнім дітям ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ;

- висновком додаткової судово-медичної експертизи, відповідно до якої у потерпілої ОСОБА_9 , наявні тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми у формі забою головного мозку важкого ступеня, крововиливу між павутиною та м`якою мозковими оболонками в тім`яній області зліва, множинних синців обличчя (в ділянці лобу, щік), яка ускладнилась набряком головного мозку та комою: закриті консолідовані (зрощенні) переломи передніх відрізків 2-го, 3-го, 4-го ребер справа, задніх відрізків 10-го, 11-го ребер справа та переднього відрізку 3-го ребра зліва, 10-го, 11-го ребер зліва по лівій біля хребцевій лінії, забої нижніх часток обох легень, множинні синці на спині;

- висновком судово-медичної експертизи, відповідно до якої у потерпілого ОСОБА_10 , наявні тілесні ушкодження: закритий перелом верхньої третини лівої стегнової кістки зі зміщенням уламків, синці на правій щоці, лобі та підборідді, садна обличчя;

- іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.

Розділ ІІ КПК України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення. До них, згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, віднесені також запобіжні заходи.

Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

Разом із цим, положеннями статті 199 КПК України унормований порядок продовження строку тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: (1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; (2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (ч.ч. 1, 3, 5 ст. 199 КПК України).

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: (1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; (2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; (3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; (4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; (5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Так, у клопотанні слідчий посилається на наявність ризиків, які свідчать про можливе вчинення підозрюваним дій, передбачених пунктами 1, 4, 5 частини 1 статті 177 КПК, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Тяжкість ймовірного покарання особливо сильно підвищують ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Слідчий суддя приходить до висновку, що у ОСОБА_5 мають місце процесуальні ризики, передбачені п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

- ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, санкція статтi якого передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, усвідомивши можливість отримання покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий термiн, підозрюваний може переховуватись від правоохоронних органів та суду, а перебуваючи на волі підозрюваний буде мати таку можливість, розуміючи, що у разі визнання його винним йому може бути призначена реальна міра покарання у виді позбавлення волі. Про наявність зазначеного ризику також свідчить та обставина, що підозрюваний не має жодних засобів для існування в м. Одесі, проживав лише за рахунок коштів, які отримувала його цивільна дружина, які виділялись державою для допомоги дітям як одинокій матері..

- Вивченням характеристики підозрюваного встановлено, що він у разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, знову буде проживати разом і за рахунок ОСОБА_8 , а тому буде мати можливість чинити на неї тиск з метою примусу від відмови від дачі свідчень, які викривають його у вчиненні насильства над його малолітніми дітьми. Викладене свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні.

- Крім того слід зазначити, що в провадженні СВ ВП № 5 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження № 0000818 від 23.10.2024 за ч. 1 ст. 122 КК України за фактом завдання малолітній дитині ОСОБА_5 тілесних ушкоджень середньої тяжкості, а саме повторний закритий перелом лівого стегна зі зміщенням. Також лікарі при огляді виявили забій та садна на обличчя та дитина була госпіталізована до відділення ортопедії КНМЗ «Одеська обласна дитяча клінічна лікарня». Під час допиту у якості підозрюваного ОСОБА_5 визнав, що навмисно завдав декілька ударів віником по нозі своїй малолітній дитині ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 через те, що той не хотів їсти. Зазначений факт також підтвердила і свідок ОСОБА_8 . Викладене свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про продовження до підозрюваного строку дії запобіжного заходу, крім встановлених ризиків кримінального провадження, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами матеріалів, оцінює в сукупності існування інших обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме: відсутність міцних соціальних зв`язків; наявність тяжких наслідків, спричинених кримінальним правопорушенням, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Вирішуючи питання про строк дії такого запобіжного заходу, слідчий суддя вважає за доцільне продовжити підозрюваному строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Зважаючи на положення ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати розмір застави, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства.

З урахуванням встановлених вище обставин кримінального правопорушення та наданих стороною обвинувачення доказів на підтвердження викладених у клопотанні доводів про те, що ризики вчинення ОСОБА_5 дій, передбачених статті 177 КПК, не зменшилися, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання та продовження відносно ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки прокурором доведено, що зазначені обставини на цьому етапі кримінального провадження виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне відзначити, що відповідно до положень статті 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

На підставі вищезазначеного та керуючись ст. ст. 219, 294, 295-1, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 5 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області капітан поліції ОСОБА_4 , поданого в рамках кримінального провадження №0000814 від 22.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком до п`яти місяців, без визначення розміру застави, в межах строку проведення досудового розслідування, а саме до 23.03.2025.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1