КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.ПОЛТАВИ
Справа №552/953/23
Провадження № 1-кп/552/177/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2024 Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання прокурора про продовження обвинуваченому дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000751 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

встановив:

До суду надійшло клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб. У своєму клопотанні прокурор посилається на те, що ризики, які були підставою для застосування такого запобіжного заходу обвинуваченому, не змінилися, продовжують мати місце. Застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти існуючим ризикам.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, просила його задовольнити.

Потерпілі клопотання прокурора підтримали.

Захисник обвинуваченого заперечувала проти задоволення клопотання, вважає його необґрунтованим та безпідставним. Вважає, що докази долучені прокурором у судовому засіданні 12.12.2024 є недопустимими, оскільки здобуті з грубим порушення норм КПК України. Зазначила, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько. При цьому мати залишилася сама і потребує постійного стороннього догляду. Просила змінити йому запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав позицію свого захисника. Також просив змінити йому запобіжний захід на домашній арешт.

Суд, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження приходить до наступного.

Так, строк дії обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спливає 15.12.2024. До зазначеного часу розгляд даного кримінального правопорушення завершено не буде. У зв`язку із цим у судовому засіданні виникло питання щодо продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

При вирішенні питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Так, звертаючись з клопотанням про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прокурор посилається на наявність ризиків передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання щодо доцільності продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує практику Європейського суду з прав людини, про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони суспільних прав та інтересів, та потребує від суду більшої суворості в оцінці порушених цінностей суспільства.

Так, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, пов`язаного із насильством, у наслідок якого настала смерть потерпілого. Санкція ч. 2 ст. 121 КК України передбачає покарання від 7 до 10 років позбавлення волі, ОСОБА_6 не одружений, отже у нього відсутні місці соціальні зв`язки, до взяття під варту офіційно працевлаштований не був, інформації про наявність у нього інших джерел отримання доходу у суду відсутня, тому на думку суду, продовжує існувати ризик того, що обвинувачений, розуміючи наслідки покарання, яке йому загрожує, у разі визнання його винним може вдатися до спроб переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності, що доводить заявлений у клопотанні прокурором ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З врахуванням тяжкості та характеру кримінального правопорушення, у вчинені якого обвинувачується ОСОБА_6 , продовжує існувати ризик можливого незаконного впливу на свідків, які залишаються недопитаними, у разі застосування до обвинуваченого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою. Отже суд вважає, що на даний час наявний ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КК України.

У той же час, на думку суду, стороною обвинувачення не доведено існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що обвинувачений перебуваючи на волі може продовжити злочинну діяльність, оскільки ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності притягається вперше, за місцем проживання характеризується позитивно.

Отже, суд вважає, що на даний час продовжують існувати ризики можливості переховування обвинуваченого від суду та незаконного впливу на свідків. Такі ризики існували і на час обрання та продовження запобіжного заходу обвинуваченому.

Розглядаючи доводи захисника щодо можливості зміни обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, суд вважає, що з огляду на характер інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжкого злочину пов`язаного із застосуванням насильства у наслідок якого настала смерть потерпілого, чітким є переконання суду, що ризики, які існували на час обрання та продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому на даний час не зменшилися, тому ані домашній арешт, ані інші більш м`які запобіжні заходи, окрім як тримання під вартою не зможуть запобігти наведеним вище ризикам. При цьому, суд приймає доводи обвинуваченого та його захисника щодо тривалого перебування під вартою, але у той же час в даному кримінальному провадженні справжні інтереси суспільства полягають у якнайшвидшому та ефективному розгляді даного кримінально провадження для чого суд має забезпечити зокрема відсутність будь-якого впливу обвинуваченого на свідків та потерпілих, а також його належну процесуальну поведінку.

Тому, враховуючи наявність ризиків, про який зазначив суд, та які на думку суду в даний час перешкоджає звільненню обвинуваченого з-під варти, ОСОБА_6 необхідно продовжити строк тримання під вартою.

Разом з тим, хоча обвинуваченому ОСОБА_6 інкримінується вчинення злочину із застосуванням насильства, суд, з врахуванням його тривалого перебування під вартою, того що він до кримінальної відповідальності притягається вперше, має батьків похилого віку, які потребують стороннього догляду, приходить до висновку про можливість визначення йому альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 50 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151400 грн. Зазначений розмір застави зможе достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим, покладених на нього обов`язків та запобігатиме спробам вчинити ним дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Визначений розмір застави суд вважає таким, що узгоджується з практикою ЄСПЛ, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, внаслідок чого не порушує права обвинуваченого.

Крім того, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 199, 331 КПК України, суд, -

ухвалив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити ОСОБА_6 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 10 лютого 2025 року включно, із застосуванням альтернативного запобіжного заходу - застави у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 151400 (сто п`ятдесят одну тисячу чотириста) грн. 00 коп.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_6 з - під варти звільнити.

У разі внесення застави у визначеному судом розмірі вважається, що до обвинуваченого обрано запобіжний захід у виді застави.

У випадку внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування); утримуватися від спілкування із потерпілими та свідками з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Ухвала може бути оскаржена обвинуваченим та його захисником до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1