№ провадження 1-кп/646/557/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2025 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м.Харкова

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Харкові кримінальне провадження № 0001018 від 08.09.2024 з обвинувальним актом стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовозобов`язаного, зі слів, з 2024 знаходиться на обліку Харківського обласного центру профілактики і боротьби зі СНІДом з Д/з «ВІЧ», не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 25.11.2019 Ленінським районним судом м.Харкова за ст.187 ч.4 КК України до 8 років позбавлення волі; 29.03.2021 Червонозаводським районним судом м.Харкова за ст.309 ч.1 КК України до 4 місяців арешту; 06.11.2023 Червонозаводським районним судом за ст.309 ч.1 КК України до 5 місяців арешту. Ухвалою Червонозаводського районного суду від 28.03.2024 замінено частково невідбуте покарання у виді 4 місяців арешту на 8 місяців пробаційного нагляду,

- у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України,

за участю: прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

02.09.2024, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, обвинувачений ОСОБА_3 , маючи умисел на самовільне зайняття земельної ділянки в охоронній зоні, діючи в супереч вимогам статей 112, 116, 118, 123, 124, 125, 126 Земельного Кодексу України, які регламентують набуття і реалізацію права на землю, при відсутності відповідного рішення уповноваженого органу місцевого самоврядування та державної реєстрації про передачу йому у власність чи надання у користування земельної ділянки, а також статей 60, 61 Земельного Кодексу України, в порушення ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», та у порушення ст.ст. 87, 88, 89 Водного кодексу України, відповідно до яких у прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється: будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, навігаційного призначення, гідрометричних та лінійних), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів, а також вказаними статтями передбачений правовий порядок користування землями водного фонду, самовільно зайняв земельну ділянку площею 4,1 м.кв., в водоохоронній зоні та прибережній захисній смузі, водного об`єкту який розташований на березі Основ`янського озера, яке розташовано поблизу вулиці Озерної в місті Харкові, а саме на відстані 2,5 м від дзеркала водойми розмістив в прибережній захисній смузі на даній земельній ділянці одноповерхову споруду, за відсутності відповідного рішення про передачу вказаної земельної ділянки у власність або передання у користування (оренду) та за відсутності вчиненого правочину щодо неї та державної реєстрації, чим порушив вимоги статей 60, 61 Земельного кодексу України щодо обмеження у використанні земельних ділянок прибережних захисних смуг навколо водойм.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у скоєні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав в повному обсязі, підтвердив факт самовільного зайняття земельної ділянки на відстані 2,5 м. від дзеркала Основ`янського озера, шляхом встановлення на даній ділянці, торгівельного ларька, з метою здійснення комерційної діяльності. Щиро кається в скоєному.

Враховуючи те, що обвинувачений визнав свою вину у вчинені кримінального правопорушення в повному обсязі, в також те, що ним не оспорюються фактичні обставини справи, які зазначені в обвинувальному акті, обвинувачений вірно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів по кримінальному провадженню, у суду відсутні сумніви в добровільності та істинності позиції обвинуваченого, тому відповідно ч. 3 ст. 349 КПК України, суд обмежився поясненнями обвинуваченого та вивченням даних про його особу, без дослідження інших письмових доказів, які стосуються фактичних обставин справи.

Таким чином суд вважає обвинуваченого ОСОБА_3 винним в самовільному зайнятті земельної ділянки щодо земель в охоронних зонах та кваліфікує його дії за ст.197-1 ч.2 КК України.

Вирішуючи питання про покарання, судом враховується характер та ступінь суспільної небезпеки, особистість обвинуваченого.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

На обліку у лікаря нарколога та психіатра обвинувачений не знаходиться, має на утриманні неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , зі слів, з 2024 знаходиться на обліку Харківського обласного центру профілактики і боротьби зі СНІДом з Д/з «ВІЧ». Раніше судимий, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку.

Обираючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд бере до уваги обставини вчинення злочину, характер діяння, форму й ступінь вини обвинуваченого, також мотивацію вчиненого ним кримінального правопорушення, особистість обвинуваченого, те, що він раніше судимий, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, однак не зробив для себе належних висновків, продовжив злочинну діяльність, що у свою чергу, свідчить про асоціальний спосіб життя обвинуваченого.

Згідно досудової доповіді уповноваженого органу з питань пробації, беручи до уваги інформацію що характеризує особистість обвинуваченого, також дуже високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високий рівень небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб.

На підставі викладеного, суд, з метою досягнення виправлення обвинуваченого і запобігання вчиненню ним нових злочинів, вважає за необхідним призначити йому покарання, пов`язане з обмеженням волі в межах санкції ч.2 ст.197-1 КК України.

Згідно з п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» за наявності щодо засудженого вироку, який не виконано і про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, суд за місцем виконання цього вироку зобов`язаний визначити порядок застосування покарання за всіма вироками відповідно до ст.70, 71 КК України.

Оскільки обвинувачений засуджений за вироком Червонозаводського районного суду від 06.11.2023 до 5 місяців арешту, який ухвалою Червонозаводського районного суду від 28.03.2024 замінено частково невідбуте покарання, у виді 4 місяців арешту на 8 місяців пробаційного нагляду, при призначені остаточного покарання, судом застосовуються вимоги ст.ст.71 ч.1, 72 КК України. На день скоєння злочину невідбуте покарання - 3м.21день

На переконання суду, призначення обвинуваченій такого покарання буде справедливим, спів розмірним і достатнім для її виправлення, запобігання вчинення нових злочинів як самою обвинуваченою, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Речові докази по справі відсутні.

Судові витрати по справі відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Запобіжний захід судом не обирався.

Керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.197-1 КК України, призначивши покарання у виді двох років обмеження волі.

На підставі ст.ст.71 ч.1, 72 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 06.11.2023 та ухвалою Червонозаводського районного суду від 28.03.2024 та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді двох років трьох місяців обмеження волі.

Строк відбуття покарання відраховувати з моменту прибуття ОСОБА_3 до виправного центру.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м.Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченому в цей же строк з моменту отримання копії вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1