Справа № 236/4415/21
Провадження № 1-кп/202/271/2025
ВИРОК

20 січня 2025 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі

судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

представника потерпілих(в режимі ВКЗ) ОСОБА_5 ,

потерпілих(в режимі ВКЗ) ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представника цивільного відповідача(в режимі ВКЗ) ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження №0000686 від 17 вересня 2021 року відношенні,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Билбасівка, Донецької області, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючого ФОП « ОСОБА_9 » водієм, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 , 16.09.2021 о 16:20 годині, керуючи автомобілем марки MAN-26.463, р/н НОМЕР_1 у складі з причепом марки «SCHWARZMULLER PA-3», р/н НОМЕР_2 , рухаючись по проїжджій частині автодороги сполученням Добропілля-Лиман у Краматорському районі Донецької області з боку м. Лиман, на ділянці 85 км+300 м, в порушення вимог п.13.1 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервал.

Маючи об`єктивну можливість в умовах необмеженої видимості спостерігати за дорожньою обстановкою та своєчасно реагувати на її зміну, не маючи перешкод технічного характеру, діючи необережно, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції до велосипеда під керуванням ОСОБА_10 , яка рухалась у попутному напрямку, скоїв наїзд на вказаного велосипедиста.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної події, велосипедист ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 отримала тілесні ушкодження, від яких померла на місці події.

ОСОБА_10 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді відкритого багатоуламкового перелому кісток склепіння та основи черепу з втратою багатьох уламків кісток склепіння черепу, головного мозку, стовбуру головного мозку та мозочка, множинними розривами твердої мозкової оболонки, множинними крововиливами в м`які покриви голови та скроневі м`язи, раною, яка розповсюджується від спинки носу до заду до рівня потиличного горба; закриті множинні багатоуламкові переломи обох виличних кісток, кісток носу, обох очниць, верхньої щелепи; закриті переломи обох суглобових відростків нижньої щелепи, відкритий уламковий перелом тіла нижньої щелепи справа поміж 3-6 зубами, рана на правій половні обличчя, яка розташована від рівня 4 моляра до виличної кістки; повний циркулярний розрив аорти в черевному відділі; повне пересічення трахеї та стравоходу на рівні 7 шийного хребця; повний розрив міжхребцевого диску поміж І грудним та VII шийними хребцями з повним пересіченням спинного мозку на рівні VІ шийного хребця, багатоуламкові переломи тіл та дужок І грудного та VII шийного хребця, повний розрив міжхребцевого диску поміж V поперековим та I крижовим хребцями з повним пересіченням спинного мозку на рівні ІV поперекового хребця, багатоуламковий перелом тіла та дужок V поперекового хребця, закриті переломи остистих відростків V, VI, VІІ шийних хребців, І, ІІ, ІІІ, ІV, V, VI, VІІ, VІІІ, ІХ, Х грудних хребців, ІІІ, ІV, V поперекових хребців; закритий косий перелом правої ключиці в задній третині; закритий косий перелом середньої третини лівої ключиці; закриті багатоуламкові переломи обох лопаток з повним розривом акроміально-ключичного зчленування; переломи І-ХІ ребер справа по лопатковій лінії, І-Х ребер справа по заднє-пахвовій лінії, І-ХІ ребер зліва по лопатковій лінії, І-Х зліва по середнє-пахвовій лінії, І-ХІІ ребер справа по біля-хребтовій лінії, переломи І-ІХ ребер справа по середньо-ключичній лінії, І-ІХ ребер зліва по середньо-ключичній лінії, І-ХІІ ребер зліва по біля-хребтовій лінії з пошкодженням міжреберних м`язів, пристінкової плеври та тканини легень, масивний крововилив в області коренів обох легень, розповсюджений крововилив на передній поверхні нижньої долі правої легені на тлі якого три ушкодження вісцеральної плеври, які переходить в ушкодження тканини легені; розповсюджений крововилив на передній поверхні середньої долі правої легені; розповсюджений крововилив на задній поверхні верхньої долі правої легені; розповсюджений крововилив на передній поверхні нижньої долі лівої легені на тлі якого два ушкодження вісцеральної плеври, які переходить в ушкодження тканини легені; крововиливи в праву плевральну порожнину (об`ємом 450 см3), в ліву плевральну порожнину об`ємом (об`ємом 500 см3); множинні крововиливи в підшкірно-жировому шарі та м`язах шиї, передньої грудної та черевної стінки; розповсюджена обширна рана, яка бере свій початок в проекції крила правої клубової кістки, йде практично горизонтально, по передній та боковій черевній стінці, переходить на область попереку та закінчується в поперековій області по лопатковій лінії справа з розтрощенням тканини печінки, множинними розривами та розтрощення кишківника та втратою шлунку, жовчного міхура, селезінки, підшлункової залоза, обох надниркових залоз, обох нирок, обох сечоводів; розповсюджена, обширна рана яка бере свій початок в 6 см від пупка йде донизу через зовнішні статеві органи, область промежини та переходить у між-сідничну складу з відкритими множинними багатоуламковими переломами кісток тазу та втратою обох лобкових кісток, крижа, сечового міхура, матки, яєчників, піхви, прямої кишки, зовнішніх статевих органів; відкритий перелом тіла правої стегнової кістки з втратою уламків та відділенням правої нижньої кінцівки на рівні нижньої третини правого стегна; відкритий перелом виростків правої стегнової кістки з їх розтрощенням, відкритий перелом проксимальних епіфізів та верхньої третини тіла правої велико- та малогомілкових кісток з їх розтрощенням; закритий уламковий перелом тіла правої велико- та малогомілкової кістки в 13 см від рівня правої стопи; закритий перелом верхньої третини тіла лівої стегнової кістки; відкриті багатоуламкові переломи виростків та нижньої третини тіла лівої стегнової кістки, проксимального епіфізу лівої велико- та малогомілкових кісток з їх розтрощенням та втратою лівого наколінника; відкриті уламкові переломи тіла лівих велико- та малогомілкової кісток у верхній третині; повне відділення лівих велико- та мало-гомілкових кісток на рівні нижньої третини тіла з втратою лівого гомілко-стопового суглобу та більшості кісток лівої стопи; розтрощення збережених кісток лівої стопи; відкритий багатоуламковий перелом нижньої третини тіла та виростків правої плечової кістки, рана правої ліктьової ямки; закритий уламковий перелом шийки та верхньої третини тіла правої плечової кістки; закриті переломи верхньої третини тіла правої ліктьової та променевої кістки; закритий уламковий перелом шийки та верхньої третини тіла лівої плечової кістки; рана на передній поверхні грудної клітки по середнє-ключичній лінії справа на рівні ІІІ ребра; по одному садну на тильній поверхні лівої кисті, на зовнішній поверхні лівого передпліччя у верхній третині, на задній поверхні лівого ліктьового суглоба, в області лівого надпліччя з переходом на область лівої ключиці, в області правої ключиці, на передній поверхні грудної клітки поміж середнє-ключичними лініями га рівні ІІІ-Х ребер, біля зовнішнього краю правої лопатки з переходом на задню поверхню правого плеча у верхній третині, у зовнішнього краю лівої лопатки, на задній поверхні правого передпліччя в нижній третині з переходом на тильну поверхню правої кисті, в області правої молочної залози, розповсюджуючись на верхній та нижній зовнішні квадранти, розповсюджене садно на передній черевній стінці на тлі якого множинні лінійної форми поверхневі рани, садно на задній поверхні грудної клітки, розповсюджуючись від рівня лопаток до середньої частини обох сідниць.

Дані тілесні ушкодження утворились від безпосередньої та опосередкованої дії тупих твердих предметів за механізмом удару-тиску, удару-струсу та ковзання-тертя та у своїй сукупності, стосовно живих осіб, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя.

Причиною смерті ОСОБА_10 стала множинна поєднана травма тіла, яка ускладнилась розвитком шоку.

Допущені водієм ОСОБА_4 порушення вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху України, знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної події та настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті потерпілої ОСОБА_10 .

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, просив суворо не карати та розглянути кримінальне провадження в порядку ст. 349 КПК України, про що надав письмову заяву.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та їх представник просили призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, яке на їх думку буду достатнім для його виправлення і яке вирішить суд.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав проведення розгляду кримінального провадження в порядку ст. 349 КПК України вважав за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на три роки, з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки і 6 місяців, яке буде достатнім, вирішити питання процесуальних витрат і речових доказів.

Представник цивільного відповідача ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_8 вказав, що поданий у рамках даного кримінального провадження цивільний позов є необґрунтованим, оскільки поданий до неналежних відповідачів, питання призначення покарання залишив на розсуд суду.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд дослідив лише письмові матеріали кримінального провадження, що характеризують обвинувачених.

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_4 , та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні обставин кримінального провадження, керуючись законом, приходить до висновку про те, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами, що спричинило смерть потерпілому.

Так, згідно ч. 2 ст. 370 КПК України законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи роз`яснення, які містяться в п.п. 1, 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 23 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Відповідно до наведеного, призначаючи покарання винному, суд повинен урахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про винну особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення такої особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого злочину.

З огляду на встановлені під час судового розгляду дані про особу обвинуваченого та тяжкість і обставини скоєного злочину, які не оспорюються сторонами справи, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченим покарання, необхідного для виправлення останнього та попередження вчинення нових злочинів, з урахуванням індивідуалізації покарання, у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України, з позбавленням права керування транспортними засобами.

При визначенні ОСОБА_4 виду та розміру покарання судом враховується ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що згідно ст. 12 КК України є тяжким неумисним злочином; дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, злочин вчинив вперше, має зареєстроване місце проживання, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працевлаштований, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, обставину, що пом`якшує покарання, - щире каяття; відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Разом з тим судом, приймається до уваги і те, що порушення вимог правил дорожнього руху, внаслідок надмірної неуваги з боку водія ОСОБА_4 , що стало причиною дорожньо-транспортної події з настанням суспільно-небезпечних, безповоротних, негативних наслідків у вигляді смерті потерпілої ОСОБА_10 , яка рухалася у попутному напрямку та на яку було здійснено наїзд вантажним автомобілем.

Крім того, слід зазначити, що інкримінований ОСОБА_4 злочин хоч і є неумисним, втім його ненастання, напряму залежало від проявлення від останнього уваги при керуванні транспортним засобом, у даному випадку вантажним автомобілем, і дотримання правил дорожнього руху, які з його боку не було виконано і не дотримано, що і призвело до негативних наслідків як смерть потерпілої.

З урахуванням принципу індивідуалізації покарання та особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, у виді 5 років позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три 3 роки, при цьому судом визнається необхідним застосування саме такого виду покарання з його реальним відбуттям, бо саме така міра покарання буде необхідною й достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень в майбутньому, щоб у стороннього спостерігача не виникало сумнівів у об`єктивності та справедливості підходу суду до обрання покарання.

Доля речових доказів має бути вирішена у відповідності до ст. 100 КПК України.

Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні підлягають вирішенню в порядку ст. 124 КПК України.

Крім того, вирішуючи питання про долю цивільного позову поданого в рамках даного кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Згідно норм ст. 61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов. Права та обов`язки цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду. Цивільний позивач має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для потерпілого, в частині, що стосуються цивільного позову, а також має право підтримувати цивільний позов або відмовитися від нього до видалення суду в нарадчу кімнату для ухвалення судового рішення.

Разом з тим, вказаною статтею не врегульовано питання щодо залишення цивільного позову в кримінальному провадженні без розгляду.

Натомість ч. 5 ст. 128 КПК України передбачено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

В свою чергу, відповідно до ст. 257 ЦПК України, передбачено, що суд може постановити ухвалу про залишення позову без розгляду.

Вказані норми не суперечать вимогам КПК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_6 є потерпілими у кримінальному провадженні, що розглядається, які відповідно до ст. 61 КПК України подали, через представника, цивільний позов до ФОП ОСОБА_12 , про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином вчиненим ОСОБА_4 як водієм вантажного автомобіля, та є цивільними позивачами, при цьому обвинуваченого ОСОБА_4 визначили як третя особа.

Разом з тим, до суду було надано інформацію від представника ФОП ОСОБА_12 , стосовно того, що безпосередньо володільцем транспортного засобу, а саме вантажного автомобіля є не даний ФОП, в трудових відносинах з яким перебував ОСОБА_4 та яким керував останній, а просто фізична особа ОСОБА_11 , а тому у суду виникають сумніви стосовно визначеності відповідача згідно поданого цивільного позову, шо у свою чергу позбавляє можливості здійснити розгляд по суту даний цивільний позов і прийняти об`єктивне рішення без порушення прав визначеного ним кола осіб.

Як передбачено ст. 7 КПК України однією з засад кримінального провадження є диспозитивність.

Згідно ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами. Відповідно до ст. 9 ч. 6 КПК України у разі, якщо положення цього Кодексу не регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Крім того, суд звертає увагу, що згідно до ч. 5 ст. 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи наведені норми, дослідивши обставини справи, суд доходить до переконання, що цивільний позов, заявлений в рамках даного кримінального провадження, представником потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_13 адвокатом ОСОБА_5 до ФОП ОСОБА_12 необхідно залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст. 349, 370, 373-374, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави кошти, витрачені на проведення судової експертизи технічного стану транспортного засобу СЕ-19/105-21/7495-ІТ від 26.10.2021 року, у розмірі 1029,72 грн. (одна тисяча двадцять дев`ять гривень сімдесят дві копійки).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави кошти, витрачені на проведення судової експертизи технічного стану транспортного засобу СЕ-19/105-21/7496-ІТ від 26.10.2021 року, у розмірі 1029,72 грн. (одна тисяча двадцять дев`ять гривень сімдесят дві копійки).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави кошти, витрачені на проведення судової транспортно трасологічної експертизи СЕ-19/105-21/7497-ІТ від 26.10.2021 року, у розмірі 1029,72 грн. (одна тисяча двадцять дев`ять гривень сімдесят дві копійки).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави кошти, витрачені на проведення судової автотехнічної експертизи СЕ-19/105-21/7853-ІТ від 26.10.2021 року, у розмірі 1029,72 грн. (одна тисяча двадцять дев`ять гривень сімдесят дві копійки).

Арешт накладений згідно ухвали слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 23 вересня 2021 року на велосипед, котрий перебуває на зберіганні за адресою: м. Слов`нськ, вул. Сучасна 19а скасувати, та залишити речовий доказ у власника.

Арешт накладений згідно ухвали слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 23 вересня 2021 року на автомобіль марки MAN 23.463, державний номерний знак НОМЕР_1 у складі з причепом марки Shwarzmuller PA-3 державний номерний знак НОМЕР_2 котрий належить ОСОБА_11 скасувати, та речові докази залишити у власника.

Цивільний позов, заявлений в рамках даного кримінального провадження, представником потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_13 адвокатом ОСОБА_5 до ФОП ОСОБА_12 залишити без розгляду, як такий, що підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок, у той же строк з дня вручення копії вироку.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Головуючий суддя: ОСОБА_1