Справа № 461/815/25
Провадження № 1-кс/461/773/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2025 року місто Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальним органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України, Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна,

в с т а н о в и в :

Прокурор другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальним органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України, Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000270 від 29.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, про накладення арешту на автомобіль марки «Land Rover», р.н. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 та яким керував ОСОБА_5 .

Подане клопотання мотивує тим, що оскільки автомобіль «Land Rover», р.н. НОМЕР_1 в подальшому буде залучений для проведення слідчих експериментів та судових інженерно транспортних експертиз, необхідно забезпечити зберігання даного речового доказу шляхом накладання арешту на такий. Без надання експертам автомобіля «Land Rover», р.н. НОМЕР_1 , останні будуть позбавлені можливості встановити технічний стан транспортного засобу, що в свою чергу не дасть можливості встановити причину ДТП.

Прокурор згідно матеріалів клопотання, розгляд справи просить проводити за його відсутності.

Власник (володілець) майна у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання (ч. 1 ст. 172 КПК України).

На підставі наведеної норми, вважаю за можливе провести розгляд клопотання за відсутності осіб, які не з`явилися у судове засідання.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування судового засідання з допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Дослідивши та перевіривши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що 29.01.2025 приблизно о 14.15 год., на перехресті автодороги «Буськ-Лопатин» та автодороги між с. Чаниж та с. Стовпин, Золочівського району, Львівської області, відбулася ДТП (зіткнення ТЗ) за участю автомобіля «Land Rover», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та велосипеда «Corso», під кермуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка від отриманих травм загинула на місці пригоди.

29.01.2025 в ході огляду місця події вилучено автомобіль «Land Rover», р.н. НОМЕР_1 та поміщено на територію автостоянки, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Авіаційна, 7.

30.01.2025 слідчим прийнято рішення про визнання автомобіля «Land Rover», р.н. НОМЕР_1 речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Прокурор зазначає, що оскільки автомобіль «Land Rover», р.н. НОМЕР_1 в подальшому буде залучений для проведення слідчих експериментів та судових інженерно транспортних експертиз, необхідно забезпечити зберігання даного речового доказу шляхом накладання арешту на такий. Без надання експертам автомобіля «Land Rover», р.н. НОМЕР_1 , останні будуть позбавлені можливості встановити технічний стан транспортного засобу, що в свою чергу не дасть можливості встановити причину ДТП.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Таким чином, метою накладення арешту на майно є виконання завдань кримінального провадження та забезпечення збереження речових доказів.

Прокурор довів, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження

Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні прокурора.

Оцінюючи надані прокурором докази, слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт майна.

Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також з метою виконання завдань кримінального провадження та, з метою збереження речових доказів, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в :

клопотання задовольнити.

Накласти арешт, з позбавленням права користування, розпорядження та проведення обліково-реєстраційних операцій, на автомобіль марки «Land Rover», р.н. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 та яким керував ОСОБА_5 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на уповноваженого прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п?яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_7