Провадження №11-кп/801/159/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем судового засідання ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника-адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_9

потерпілого ОСОБА_10

представника цивільного позивача ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою представника потерпілої ОСОБА_12 - адвоката ОСОБА_9 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 29.10.2024 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мала Деребчинка Шаргородського району Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України, та засуджено до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, з позбавленням права займатися діяльністю пов`язаною із експлуатацією вантажопідйомних кранів, підіймальних пристроїв та відповідного обладнання на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_8 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відмовлено в задоволенні цивільного позову ОСОБА_10 до обвинуваченого ОСОБА_8 про відшкодування майнової шкоди в розмірі 181 000 грн. 00 коп. та моральної шкоди в розмірі 700 000 грн. 00 коп., завданих злочином.

Відмовлено в задоволенні цивільного позову ОСОБА_13 , законним представником якої є ОСОБА_10 до обвинуваченого ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, в розмірі 700 000 грн. 00 коп. - відмовити.

задоволено цивільний позов Акціонерного Товариства "Вінницяобленерго" до обвинуваченого ОСОБА_8 про відшкодування майнової шкоди, завданої злочином, в розмірі 114 584 грн. 37 коп.

Стягнуто із ОСОБА_8 на користь Акціонерного Товариства "Вінницяобленерго" 114 584 (сто чотирнадцять тисяч п`ятсот вісімдесят чотири) грн. 37 коп. в рахунок відшкодування майнової шкоди.

Стягнуто із ОСОБА_8 на користь експерта ОСОБА_14 документально підтверджені витрати в сумі 492 (чотириста дев`яносто дві) грн. 94 коп.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експертів в розмірі 31 576 (тридцять одна тисяча п`ятсот сімдесят шість) грн. 16 коп.

Вирішено долю речових доказів.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_8 , якому згідно рішення кваліфікаційної комісії Державного комітету по професійно-технічному навчанню при Раді міністрів Української радянської соціалістичної республіки від 28.04.1980 присвоєно кваліфікацію машиніста автомобільних кранів п`ятого розряду та який відповідно до протоколу № 88-Р від 14.12.2020 пройшов повторну перевірку знань з правил охорони праці під час експлуатації вантажопідйомних кранів, підіймальних пристроїв і відповідного обладнання (НПАОП 0.00-1.80-18), з метою отримання прибутку без передбаченої законом державної реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності, здійснював вантажно-розвантажувальні роботи власним автомобільним стріловим краном КТА-25 на базі автомобіля "КАМАЗ" моделі 55111, державний номерний знак НОМЕР_1 .

У свою чергу на початку червня 2021 ОСОБА_15 , здійснюючи підприємницьку діяльність, пов`язану із роздрібною торгівлею залізними виробами, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами в спеціалізованих магазинах (КВЕД 47.52), здійснивши закупівлю металевих контейнерів у ФОП ОСОБА_16 , вирішив їх тимчасово розмістити на земельних ділянках, що належать на праві власності його знайомому ОСОБА_17 та знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , які призначені для ведення особистого селянського господарства та відповідно до «Правил охорони електричних мереж», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 209 від 04.03.1997, знаходяться в охоронюваній зоні ліній електропередач потужністю 110 kB «ВЗТА Західна» в прогоні між опор №№ 105 та 106.

У подальшому ОСОБА_18 , виконуючи роботи, пов`язані з його підприємницькою діяльністю, не маючи заздалегідь відповідного навчання та професійних навичок щодо охорони праці в частині організації робіт з підвищеною небезпекою та стропування, уклав усну домовленість із ОСОБА_8 для розвантаження металевих контейнерів на вищевказаних земельних ділянках. Тим самим ОСОБА_18 самовільно, заздалегідь не повідомивши енергопідприємство АТ «Вінницяобленерго», без відповідного дозволу та нагляду з його боку організував роботи, які відповідно до п. п. 1, 101 "Переліку робіт з підвищеною небезпекою", затвердженого Наказом Держнаглядохоронпраці України № 15 від 26.01.2005 відносяться до робіт з підвищеною небезпекою, чим не забезпечив належні умови безпечної праці.

Так, 25.06.2021 ОСОБА_8 , прибувши власним автомобільним стріловим краном КТА-25 на базі автомобіля «КАМАЗ» моделі 55111, державний номерний знак НОМЕР_1 , на заздалегідь заготовлену та обумовлену ОСОБА_19 земельну ділянку, без відповідного наряду-допуску, відповідного інструктажу, без проведення заходів щодо обмеження за потреби робочої зони крану, усвідомлюючи, що грубо порушує отриманні знання з правил охорони праці під час експлуатації вантажопідйомних кранів, підіймальних пристроїв і відповідного обладнання (НПАОП 0.00-1.80-18), які зобов`язаний був дотримуватися, експлуатуючи вищевказаний кран, розпочав розвантажувальні роботи металевих контейнерів з вантажного автомобіля «MAN» державний номерний знак НОМЕР_2 , під час чого стропування здійснював ОСОБА_18 , який не мав відповідних професійних навичок.

Близько 12 год. 50 хв. 25.06.2021 ОСОБА_8 під час проведення вказаних робіт, ігноруючи встановлені правила охорони праці під час робіт з підвищеною небезпекою, з необережності у виді протиправної самовпевненості, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, не врахувавши габаритів, допустив зіткнення стрілою вищевказаного автомобільного крану з багатожильним провідником лінії електропередач (ЛЕП) напругою 110 кВ «ВЗТА Західна» в прогоні між опорами №№ 105 та 106.

Внаслідок вказаного розриву, в результаті дуги короткого замикання ураження електричним струмом отримав ОСОБА_18 , який згинув на місці події.

Відповідно до висновку експерта №607 від 26.07.2021 при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_20 , окрім електроміток, тілесних ушкоджень механічного характеру не виявлено. Смерть ОСОБА_20 настала від електротравми, яка ускладнилась гострою серцевою недостатністю. Між смертю ОСОБА_20 і електротравмою є причинний зв`язок. При судово - токсикологічній експертизі крові трупа ОСОБА_20 етиловий алкоголь не виявлено, на момент смерті був тверезий.

Відповідно до висновку експерта від 18.04.2022 № 5376/5377/5378/21-21 у причинному зв`язку із настанням події ураження електричним струмом ОСОБА_21 , перебувають дії та бездіяльність з боку машиніста ОСОБА_8 , який станом на 25.06.2021, будучи кранівником (машиністом) автомобільного стрілового крану КТА-25 на базі автомобіля «КАМАЗ» моделі 55111 д.н.з. НОМЕР_1 недотримав вимоги:

- пунктів 8, 9 «Правил охорони електричних мереж», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 04 березня 1997 № 209;

- пунктів 19, 20, 21, 22 Додатку до «Правил охорони електричних мереж» «Умови проведення робіт у межах охоронних зон електричних мереж», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 04 березня 1997 № 209;

- пункту 6.9.1 розділу 6.9 «Роботи в електроустановках із застосуванням механізмів і вантажопідіймальних машин» глави 6 «Правила безпеки під час виконання окремих видів робіт в електроустановках загального призначення» ДНАОП 0.00-1.21-98 «Правила безпечної експлуатації електроустановок споживачів»;

- пунктів 6.9.2 - 6.9.8 розділу 6.9 «Роботи в електроустановках із застосуванням механізмів і вантажопідіймальних машин» глави 6 «Правила безпеки під час виконання окремих видів робіт в електроустановках загального призначення» ДНАОП 0.00-1.21-98 «Правила безпечної експлуатації електроустановок споживачів»;

- пункту 13 розділу 2 «Вимоги щодо встановлення обладнання» глави III "Вимоги щодо монтажу, налагодження, демонтажу та встановлення обладнання" НПАОП 0.00-1.80-18 «Про затвердження Правил охорони праці під час експлуатації вантажопідіймальних кранів, підіймальних пристроїв і відповідного обладнання»;

- пункту 4 розділу 5 «Утримання, нагляд та технічне обслуговування» глави VI «Вимоги щодо експлуатації» НПАОП 0.00-1.80-18 «Про затвердження Правил охорони праці під час експлуатації вантажопідіймальних кранів, підіймальних пристроїв і відповідного обладнання»;

- підпункту 1 пункту 3 розділу 6 «Вимоги до відповідальних працівників, машиністів, стропальників» глави VI «Вимоги щодо експлуатації» НПАОП 0.00-1.80-18 «Про затвердження Правил охорони праці під час експлуатації вантажопідіймальних кранів, підіймальних пристроїв і відповідного обладнання»;

- підпунктів 1, 2 пункту 9 розділу 6 «Вимоги до відповідальних працівників, машиністів, стропальників» глави VI «Вимоги щодо експлуатації» НПАОП 0.00-1.80-18 «Про затвердження Правил охорони праці під час експлуатації вантажопідіймальних кранів, підіймальних пристроїв і відповідного обладнання»;

- підпунктів 1, 2 пункту 4 «Виконання робіт вантажопідіймальними кранами та мобільними підйомниками поблизу ВРУ і в охоронних зонах ПЛ та їх відгалуженнях» розділу 1 «Загальні вимоги» глави VII «Вимоги безпеки щодо використання обладнання» НПАОП 0.00-1.80-18 «Про затвердження Правил охорони праці під час експлуатації вантажопідіймальних кранів, підіймальних пристроїв і відповідного обладнання».

Не погоджуючись з рішенням суду, в частині вирішення цивільного позову, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся представник потерпілої ОСОБА_12 - адвокат ОСОБА_9 .

Вважає, що суд виніс необґрунтоване рішення.

Звертає увагу на те, що ОСОБА_10 та, яка є законним представником ОСОБА_13 не зверталися до суду із заявами про відмову від даних цивільних позовів та не затверджували мирову угоду, що є однією із підстав, неможливості відмови у позові.

Судом не було розпочато розгляд цивільних позовів, тобто стадія розгляду цивільного позову по суті не відбулась, крім того підготовче судове засідання по цивільним позовам не проводилось клопотання про проведення експертиз поданих разом з позовом не розглядались.

Це говорить про те що згідно цивільного законодавства підготовче засідання, щодо цивільних позовів не відбулось і цивільні позови по суті не розглядались.

Своєю відмовою у позовах суд обмежив потерпілих в можливості реалізувати свої процесуальні права, зокрема, позбавив можливості отримати відшкодування відповідно до характеру вчиненого діяння передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України.

Просить вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 29.10.2024 року у справі № 127/11209/22 за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 272 КК Україні в частині відмови в задоволенні цивільних позовів скасувати частково та винести новий вирок, яким цивільні позови ОСОБА_10 та ОСОБА_13 до ОСОБА_8 про стягнення моральної та матеріально шкоди залишити без розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, представника потерпілого - адвоката ОСОБА_9 , потерпілу ОСОБА_10 , представника цивільного позивача ОСОБА_11 , які підтримали подану апеляційну скаргу, заперечення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 проти її задоволення, думку прокурора ОСОБА_6 , якийц не заперечував проти апеляційної скарги представника потерпілої, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновку.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_8 , кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 272 КК України є обґрунтованими, відповідає фактичним обставинам справи, а призначене покарання відповідає особі обвинуваченого, ступеню тяжкості вчиненого злочину та в поданій апеляційній скарзі не оспорюються.

Відповідно до вимог ч. 1ст. 404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок стосовно ОСОБА_8 в межах апеляційної скарги представника потерпілого, в частині вирішення цивільного позову.

Згідно вимог ч.1ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання, зокрема: п.7) чи підлягає задоволенню пред`явлений цивільний позов і, якщо так, на чию користь, в якому розмірі та в якому порядку, а згідно ч.1ст.129 цього Кодексу, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково.

Згідно ч.1 ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов, окрім іншого, до обвинуваченого.

В силу п.3 ч.1 ст.91 КПК України вид і розмір шкоди, заподіяної злочином, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Згідно з ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.

Відповідно до положень ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково, чи відмовляє в ньому.

Частиною 5 ст. 128 КПК України встановлено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

За положеннями ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. При цьому доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» № 3 від 31.03.1989 року - при розгляді кримінальної справи суд зобов`язаний на основі всебічного, повного й об`єктивного дослідження обставин справи з`ясувати характер і розмір матеріальної шкоди, заподіяної злочином, наявність причинного зв`язку між вчиненим і шкодою, що настала, роль і ступінь участі кожного з підсудних в її заподіянні, а також, чи відшкодовано її повністю або частково до судового розгляду справи, і у вироку дати належну оцінку зазначеним обставинам.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та оскаржуваного вироку, суд першої інстанції розглянув цивільний позов з дотриманням вимог кримінального та цивільного законодавства.

До початку судового розгляду потерпілою стороною заявлено цивільний позов про відшкодування майнової шкоди в розмірі 181000 грн. та моральної шкоди в розмірір 700000 грн., надано відповідні документи на підтвердження позовних вимог.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_10 зазначила. що ніяких претензій до ОСОБА_8 немає, оскільки останній повністю відшкодував їй та її доньці шкоду, просила залишити цивільні позови без розгляду. Тобто цивільно-правовий спір вирішено. Із заявами до суду ні обвинувачений, ні потерпіла не звертались.

Оскільки судом винесено обвинувальний вирок, враховуючи вимоги ст.129 КПК України, судом першої інстанції вірно прийнято рішення саме про відмову в задоволенні цивільного позову без задоволення, а не без розгляду, тобто цивільно-правовий спір вирішено і судом ухвалено рішення по суті цивільного позову, виходячи з конкретних обставин провадження.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування чи зміну судового рішення, у кримінальному провадженні не вбачається, тому вирок суду є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну представника потерпілої ОСОБА_12 - адвоката ОСОБА_9 , - залишити без задоволення.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 29.10.2024 року відносно ОСОБА_8 , - залишити без змін.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом 3-х (трьох) місяців з дня його проголошення.

С у д д і

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4