КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 грудня 2023 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 грудня 2023 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Таке рішення слідчий суддя мотивував тим, що ним не виявлено належних доказів на підтвердження того, що уповноваженою особою Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві, отримано заяву ОСОБА_5 від 02 грудня 2023 року про вчинення кримінального правопорушення, а матеріали справи містять лише роздруківку направлення вказаної заяви на електронну адресу, при цьому дані документи не підтверджують обставин щодо отримання вказаної заяви, відомості по якій, на думку скаржника, невнесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною і необґрунтованою, просить її скасувати і зобов`язати слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві, внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви ОСОБА_5 від 02 грудня 2023 року та розпочати досудове розслідування.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 02 грудня 2023 року ним було надіслано заяву про вчинення кримінального правопорушення на _________________________________________

Справа №11-сс/824/7769/2024 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_6

Категорія: ст. 303 КПК України Доповідач ОСОБА_1

офіційну електронну адресу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві.

Роздруківка електронного повідомлення, яка міститься в матеріалах скарги, підтверджує факт відправлення цієї заяви. Дата та час направлення заяви на офіційну електронну пошту Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві, підтверджується офіційним е-витягом G-mail.

Відповідно до п. 7 Постанови Кабінету Міністрів України від 07 січня 2018 року № 55 «Про деякі питання документування управлінської діяльності», якою затверджено типову інструкцію з документування управлінської інформації в електронній формі та організації роботи з електронними документами в діловодстві - офіційна електронна адреса є повноцінним засобом комунікації з органами державної влади.

Однак, суд першої інстанції помилково та необґрунтовано не врахував ці положення, зробивши помилковий висновок про відсутність доказів отримання заяви уповноваженими особами Державного бюро розслідувань.

При цьому, бездіяльність слідчого щодо невнесення даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань є порушенням процесуальних норм, що підтверджується відсутністю будь-якої відповіді або витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у відповідь на його заяву.

Разом з тим, суд не використав своїх повноважень для витребування інформації щодо реєстрації та розгляду електронної заяви у Територіальному управлінні Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві, чим порушив його права.

Також зазначає, що він звертався до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві, із заявою про кримінальне правопорушення, в якій виклав обставини, що можуть свідчити про вчинення злочину, та попередньо кваліфікував правопорушення.

Разом з тим, на дату подання скарги він не отримав відомостей, що дані за його заявою про кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а тому бездіяльність уповноважених службових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві, є предметом оскарження в порядку ст. 303 КПК України та грубо порушує його права, передбачені ст.ст. 60, 214 КПК України і фактично блокує доступ до правосуддя.

Крім того, вказує, що Закон не передбачає можливості попередньої оцінки заяви на предмет її обґрунтованості перед внесенням відомостей, а будь-які дії чи бездіяльність, спрямовані на затримку реєстрації та внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, є незаконними.

При цьому, невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань унеможливлює: отримання витягу з такого реєстру, що підтверджує факт реєстрації заяви; здійснення подальшого контролю за розслідуванням; оскарження дій або бездіяльності слідчого чи прокурора на етапі досудового розслідування.

Також і Верховний Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань є незаконною бездіяльністю.

Крім того, Верховний Суд у своїй постанові від 19 квітня 2023 року у справі № 9901/129/23 наголосив, що електронна форма звернення громадян до державних органів є рівнозначною паперовій, якщо така форма передбачена законодавством або фактично використовується органом у його діяльності. Суд зазначив, що державні органи зобов`язані забезпечити прийняття та реєстрацію таких звернень, оскільки ігнорування електронної заяви є порушенням права на доступ до правосуддя, гарантованого Конституцією України та КПК України.

Отже, вищевказана практика Верховного Суду, Європейського суду з прав людини та положення національного законодавства прямо вказують на обов`язок державних органів реєструвати заяви, подані в електронній формі, як це було зроблено ним 02 грудня 2023 року. Неприйняття та не розгляд такого звернення Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві, є порушенням його права на доступ до правосуддя, закріпленого як Конституцією України, так і міжнародними договорами, сторонами яких є Україна.

Також апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, посилаючись на ті обставини, що копію оскаржуваної ухвали він отримав 25 листопада 2024 року.

Будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду, учасники провадження в призначений час до суду апеляційної інстанції не з`явилися, про поважність причин своєї неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду не надсилали. Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_5 просив розглянути справу без його участі. За таких обставин, апеляційний суд, враховуючи, що, відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України, неявка учасників провадження не перешкоджає проведенню розгляду, вважає можливим розглянути апеляційну скаргу без їх участі.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали судового провадження за скаргою та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п'яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Аналіз наведених норм закону дає підстави вважати, що строк пропущений з поважних причин підлягає поновленню.

Враховуючи ті обставини, що ухвала слідчого судді була постановлена без участі сторін, в тому числі і ОСОБА_5 , при цьому в матеріалах провадження відсутні дані про його належне повідомлення про призначення судового засідання, а її копію останній отримав 25 листопада 2024 року, коли вона була оприлюднена і в Єдиному реєстрі судових рішень, та оскільки виготовлення обґрунтованої апеляційної скарги потребує ознайомлення зі змістом оскарженого рішення, колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження в даному випадку ОСОБА_5 пропущений із поважних причин і підлягає поновленню.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_5 про незаконність і необґрунтованість ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 грудня 2023 року, то колегія суддів враховує наступне.

Положеннями ст. 303 КПК України передбачений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, і зокрема, може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

У відповідності до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

При цьому, зі змісту положень ст.ст. 303, 307 КПК України слідує, що за наслідками розгляду скарги на бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, слідчий суддя може відмовити у задоволенні такої скарги, перевіривши її доводи у відповідності до норм закону.

Аналіз вищенаведеного дає підстави вважати, що при розгляді скарги на бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, слідчий суддя не обмежений доводами скарги та доданими до неї матеріалами, а має перевірити її обґрунтованість шляхом дослідження інших матеріалів, в тому числі отриманих на запит, відібрання пояснень в учасників судового провадження, тощо.

Разом з тим, вказаних вимог закону слідчий суддя під час розгляду скарги ОСОБА_5 не дотримався.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 02 грудня 2023 року.

Ухвалою від 22 грудня 2023 року слідчий суддя відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_5 , пославшись на ті обставини, що слідчим суддею не виявлено належних доказів на підтвердження того, що уповноваженою особою Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві, отримано заяву ОСОБА_5 від 02 грудня 2023 року про вчинення кримінального правопорушення.

Однак, з вищенаведених норм КПК України слідує, що слідчий суддя може відмовити у задоволенні скарги на бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, лише після повної і всебічної перевірки всіх обставин справи, в тому числі і дослідження самої заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення, слідчий суддя не досліджував обставини, викладені у скарзі ОСОБА_5 та зміст самої заяви про вчинення кримінального правопорушення, а лише вказав, що матеріали скарги не містять доказів на підтвердження того, що Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване в м. Києві, отримало заяву про вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим відмовив у задоволенні поданої скарги.

Таким чином, слідчий суддя фактично не перевірив доводи заявника щодо бездіяльності уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві, яка полягає саме у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, і зокрема не перевірив доводи заяви ОСОБА_5 на предмет обґрунтованих підстав і підозр вчинення кримінального правопорушення, відсутність яких і є підставою у відмові в задоволенні скарги на бездіяльність, передбачену п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Отже, на переконання колегії суддів, слідчим суддею безпідставно відмовлено в задоволенні скарги, у зв`язку з ненаданням доказів отримання Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим в м. Києві, заяви ОСОБА_5 від 02 грудня 2023 року, без фактичного розгляду скарги по суті, чим порушено вимоги ч. 2 ст. 307 КПК України, згідно якої ухвала слідчого судді про відмову у задоволенні скарги може бути постановлена лише за результатами її розгляду.

За викладеним вище, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді від 22 грудня 2023 року постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а тому підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

поновити ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 грудня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 грудня 2023 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ___________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3