Справа № 201/9832/24
Провадження № 1-кс/201/3406/2024
УХВАЛА

Іменем України

12 серпня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 , про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей у межах кримінального провадження № 0000724 від 06.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 388 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло погоджене прокурором клопотання слідчого про надання дозволу на проведення тимчасового доступу до речей.

В клопотанні зазначено, що в ході проведення досудового розслідуванням в якості потерпілого допитано ОСОБА_5 , де остання вказала, що за час шлюбу з 29.02.2009 року разом з ОСОБА_6 було укладено повторний шлюб, останній повідомляв, що земельна ділянка, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , була ним успадкована від свого померлого батька ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У вересні 2009 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було розпочато будівництво на успадкованій земельній ділянці. ОСОБА_6 відмовлявся належним чином згідно належного законодавства вести в експлуатацію вищезазначеного будинку. Перебуваючи в шлюбі на замовлення ОСОБА_8 був виготовлений технічний паспорт від 20.12.2018 року на об`єкти та споруди, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Після виготовлення паспорту ОСОБА_5 стало відомо, що новозбудовані об`єкти та споруди більшою своєю частиною знаходяться на земельній ділянці, право власності якої не за ким не зареєстровано. Крім того, площа земельної ділянки під об`єктами та спорудами, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , становить пйоіцею 1525,00 м2, що не відповідає відомостям , які містяться свідоцтві про права на спадщину за законом від 08.12.2008 року, відповідно якого ОСОБА_6 успадкував домоволодіння АДРЕСА_1 , загальною площею 65 м2, розташованої на земельній ділянці 1012,00 м2, по фактичному користуванню, тобто право власності на дану земельну ділянку не значилася за померлим ОСОБА_7 та не входила до спадкової маси.

ОСОБА_5 намагаючись належним чином оформити земельну ділянку право власності, яка не за ким не зареєстрована, але на які знаходились об`єкти та споруди, які ними були побудовані дізналася наступне, що земельна ділянка не успадкована її чоловіком, а належить померлій особі ОСОБА_7 . Крім того було з`ясовано, що технічна документація, заява подана до ДМР були датовані після смерті батька її чоловіка ОСОБА_7 .

Заяви поданої 01.08.2008 року міському голові ОСОБА_9 від гр. ОСОБА_7 , щодо передачі у приватну власність земельної ділянки площею 1000 м2, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Дана заява долучена до Рішення ІНФОРМАЦІЯ_2 від 09.10.2008 р. №3110 про проект рішення ІНФОРМАЦІЯ_2 про передачу у власність земельних ділянок у Жовтневому районі, м. Дніпра. Також в документах міститься Рішення 5 скликання ІНФОРМАЦІЯ_2 від 26.11.2008 року №262/39 про передачу у власність земельних ділянок громадянам у Жовтневому районі. Також містися інформація, що земельна ділянка кадастровий номер :03:026:0046 передається ОСОБА_7 .

Відповідно офіційно отриманого документу, а саме технічної документації, щодо складання державного акту серії ЯЗ 303559, який ОСОБА_6 отримав 11.06.2009 р. за довіреністю, яка станом на той час втратила свою закону силу відповідно вимог чинного законодавства, оформлювались та датовані у період офіційної ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 .

Перебуваючи у шлюбі із ОСОБА_6 та ведучи спільне господарство, потерпіла разом з ОСОБА_6 з 2009 року почали будувати житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_4 суду від 17.09.2019р. у справі № 201/10657/19 відкрито провадження, справа досі не розглянута.

Ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_4 від 17.09.2019 р. за заявою позивачки забезпечено позов - до набрання законної сили рішенням у справі накладено арешт на недобудовану будівлю з усіма спорудами, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 та заборонено будь- яким особам вчиняти певні дії щодо відчуження, дарування, передачу в оренду, передачу в заставу за договорами та розписками, якими користується та розпоряджається одноособово ОСОБА_6 .

Однак ОСОБА_6 і його брат ОСОБА_10 під час дії заборони здійснили відчуження вказаного майна, уклавши 27.05.2020р. між собою нотаріально посвідчений договір визначення часток, за яким ОСОБА_6 отримав 23/100 часток домоволодіння, а ОСОБА_10 отримав 77/100 часток домоволодіння загальною площею 229,1 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 .

У подальшому 10.06.2020р. ОСОБА_10 уклав договір дарування, за яким передав своїй матері ОСОБА_11 77/100 частин домоволодіння з відповідними господарчими побутовими будівлями та спорудами.

Обидва договори від 27:05.2020р. і від 10.06.2020р. учинено під час дії арешту, накладеного ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_4 від 17.09.2019р у справі № 201/10657/19.

При цьому, ОСОБА_6 достеменно знав про наявність спору щодо об`єкта незавершеного будівництва і накладення арешту ухвалою від 17.09.2019р.

ОСОБА_10 також був Обізнаний про наявність спору, оскільки звертався із позовом до ОСОБА_6 про визнання права власності на житловий будинок загальною площею 229,1 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 . Поданням цього позову у 2020 році ОСОБА_10 і ОСОБА_6 намагалися отримати право власності на домоволодіння. Але у зв`язку із неявкою позивача ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_4 від 17.09.2020 р. позов залишено без розгляду.

Слідчий просив надати тимчасовий доступ до документів, які становлять нотаріальну таємницю з можливістю вилучення оригіналів документів, які знаходяться в ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_3 , а саме інформації в електронному вигляді на земельну ділянку з кадастровим номером: '03:026:0046, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з поземельної книги.

Слідчий надав заяву, у якій просив розглядати клопотання без його участі.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Частиною 2 ст. 91 КПК України передбачено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій, а також шляхом проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є тимчасовий доступ до речей і документів.

Відповідно до ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

У відповідності до п. 6 ч. 2 ст. 160 КПК України у клопотанні зазначаються: можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Окрім вказаного, з згідно із ч. 1, 2 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей та документів, як один із заходів забезпечення кримінального провадження, полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володіння якої знаходяться такі речі та документи, можливості ознайомитись з ними, зробити їхні копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення. Тимчасовий доступ до речей та документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Згідно ч.5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Відповідно до ч. 1 ст. 162 КПК до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать: 1) інформація, що знаходиться у володінні засобу масової інформації або журналіста і надана їм за умови нерозголошення авторства або джерела інформації; 2) відомості, які можуть становити лікарську таємницю; 3) відомості, які можуть становити таємницю вчинення нотаріальних дій; 4) конфіденційна інформація, в тому числі така, що містить комерційну таємницю; 5) відомості, які можуть становити банківську таємницю; 6) особисте листування особи та інші записи особистого характеру; 7) інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо; 8) персональні дані особи, що знаходяться у її особистому володінні або в базі персональних даних, яка знаходиться у володільця персональних даних; 9) державна таємниця; 10) таємниця фінансового моніторингу; 11) відомості, що становлять професійну таємницю відповідно до Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки".

Разом із тим документи, про які вказані у клопотанні не становлять нотаріальну таємницю, том слідчим необґрунтовано мету тимчасового доступу.

Крім того, слідчий не звертався у порядку ст. 93 КПК України із запитами на отримання інформації, жодна особа у кримінальному провадженні не допитана.

Слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про надання тимчасового доступу до речей не підлягає задоволенню, оскільки слідчим не додано достатніх доказів на обґрунтування викладених доводів щодо доцільності надання тимчасового доступу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 107, 131, 132, 159-164, 166, 309, 372, 558, 562 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені клопотання слідчого СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 , про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей у межах кримінального провадження № 0000724 від 06.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 388 КК України- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1