Справа № 405/6150/24
провадження № 1-кс/405/3496/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2024 м. Кропивницький

слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кропивницький клопотання прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000166 від 25.10.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 3 ст. 368 КК України про продовження строку дії обовязків ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 307 КК України

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся з вказаним клопотанням до слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда, згідно з яким просив продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії обовязків, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України.

Прокурор, захисник та підозрюваний звернулися до суду з заявам, згідно з якими просили розгляд даного клопотання здійснити без їх участі, прокурор клопотання підтримав, підозрюваний та його захисник проти клопотання прокурора не заперечували.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Встановлено, що слідчим відділом УСБУ в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000166 розпочатого 25.10.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 307 КК України, відповідно до якого ОСОБА_4 за наказом начальника ГУНП в Кіровоградській області за № 174 від 30.04.2021, призначено на посаду оперуповноваженого відділу розкриття злочинів проти власності управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Частинами 1, 2 ст. 62 Закону передбачено, що поліцейський під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави. Законні вимоги поліцейського є обов`язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами.

Відповідно до п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 18 Закону поліцейський зобов`язаний:

- неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

- професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

- поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Згідно з вимогами п. п. 1-3, 5, 8 ч. 1 ст. 23 Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань:

- здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень;

- виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення;

- вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення;

- здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події;

- у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Таким чином ОСОБА_4 , обіймаючи з 30.04.2021 посаду оперуповноваженого відділу розкриття злочинів проти власності управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, будучи старшим лейтенантом поліції, відповідно до п.1 Примітки до ст.364, ч.3 ст.18 КК України, Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», Закону України «Про Національну поліцію», п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», був працівником органу виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, тобто працівником правоохоронного органу, службовою особою, що постійно здійснює функцію представника влади, та був наділений обсягом повноважень, які надавали йому реальну можливість в повному обсязі відповідно до Закону виконувати покладені на нього обов`язки.

Проте, ОСОБА_4 , обіймаючи зазначену посаду, будучи працівником органу виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку тобто правоохоронного органу, службовою особою, спонукаємий жадобою до наживи та незаконного збагачення, вирішив умисно використати свої службові повноваження працівника поліції із корисливих мотивів, а саме з метою одержання неправомірної вигоди, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, при наступних обставинах.

У 2022 році ОСОБА_4 , обіймаючи посаду оперуповноваженого відділу розкриття злочинів проти власності управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, під час здійснення оперативного супроводу кримінального провадження №0000965 від 11.12.2021, розпочатого за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, познайомився з раніше неодноразово судимим ОСОБА_5 під час проведення обшуку за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

У подальшому, під час виконання своїх службових обов`язків працівника поліції ОСОБА_4 спілкувався з ОСОБА_5 , який раніше був неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів та мав зв`язки у кримінальних колах м. Кропивницького, з метою отримання від нього відомостей, які можуть бути використані для професійної діяльності, та був обізнаний про те, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 було скеровано до Олександрівського районного суду Кіровоградської області для розгляду по суті.

За невстановлених під час досудового розслідування обставин та у не встановлений час, але не пізніше 19.10.2022, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на підбурення ОСОБА_5 шляхом погроз, примусу або іншим чином, займатися злочинною діяльністю щодо незаконного збуту наркотичних засобів та психотропних речовин, за що отримувати від нього щомісячну неправомірну вигоду за невчинення дій щодо викриття його злочинної діяльності, а також прикриття цієї діяльності від інших служб правоохоронних органів.

19.10.2022, приблизно о 10 годині, знаходячись біля магазину «АТБ» по вул. Жадова в м. Кропивницькому Кіровоградської області під час зустрічі з ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , не зважаючи на те, що являється співробітником Національної поліції, до основних завдань якої входить вжиття заходів для виявлення та припинення кримінальних, адміністративних правопорушень (ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію»), переслідуючи корисливі мотиви, діючи умисно, всупереч інтересам служби, використовуючи свої службові повноваження, шляхом погроз щодо здійснення впливу на розгляд обвинувального акту відносно ОСОБА_5 в Олександрівському районному суді Кіровоградської області в частині призначення найбільш суворого покарання та використовуючи його у зв`язку із цим уразливий пригнічений психічний стан, підбурив останнього до незаконної діяльності щодо збуту наркотичних засобів та психотропних речовин на території м. Кропивницького та Кропивницького району Кіровоградської області та висловив вимогу щомісячно передавати неправомірну вигоду за невчинення дій щодо викриття його злочинної діяльності, а також прикриття цієї діяльності від інших служб правоохоронних органів, тобто вичнив вимагання неправомірної вигоди.

ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що ОСОБА_4 вимагає від нього неправомірну вигоду, будучи поставленим в умови, за яких він вимушений передати неправомірну вигоду, з метою запобігання шкідливим наслідкам щодо своїх прав і законних інтересів, звернувся до правоохоронних органів із заявою щодо притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності.

12.11.2022, у період часу з 09.30 год. до 10.07 год., продовжуючи реалізацію злочинного умислу, спрямованого на отримання неправомірної вигоди, знаходячись біля магазину «АТБ» по вул. Жадова в м. Кропивницькому, ОСОБА_4 під час зустрічі з ОСОБА_5 повідомив останньому про необхідність передачі йому щомісячно грошових коштів у вигляді неправомірної вигоди в сумі 8000 грн. за не вжиття жодних заходів реагування на незаконну діяльність, пов`язану із збутом наркотичних засобів та психотропних речовин.

В подальшому, 27.11.2022 приблизно о 12 годині, ОСОБА_4 , знаходячись біля будинку № 40 по вул. Шульгіних у Фортечному районі м. Кропивницькому, реалізував свій злочинний намір та, діючи умисно, з корисливих мотивів, всупереч інтересам служби, з метою особистого збагачення, одержав від ОСОБА_5 неправомірну вигоду - грошові кошти в сумі 8000 грн. (за листопад 2022 року) за невжиття заходів щодо притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за збут психотропних речовин, які ОСОБА_5 на вимогу ОСОБА_4 поклав у відкрите багажне відділення автомобілю Volkswagen Passat B5 р.н. НОМЕР_1 . У подальшому одержаними в якості неправомірної вигоди грошовими коштами ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.

Далі, продовжуючи діяльність, спрямовану на реалізації злочинного умислу щодо одержання неправомірної вигоди, ОСОБА_4 24.12.2022 приблизно о 13.00 год., знаходячись біля буд. №39 по вул. Шульгіних у м. Кропивницькому, з метою приховування та конспірації своєї злочинної діяльності щодо одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_5 та спілкування з ним, будучи обізнаним про технічні складності зняття інформації, яка передається за допомогою телефонних застосунків, під час зустрічі з останнім надав йому вказівку придбати за рахунок коштів, які належали для передачі в якості неправомірної вигоди за грудень 2022 року, мобільний телефон з функцією встановлення застосунків «Viber» та «WhatsApp», що ОСОБА_5 і зробив.

Продовжуючи злочинну діяльність, спрямовану на реалізацію злочинного умислу щодо неправомірної вигоди, ОСОБА_4 05.01.2023 приблизно о 16 год. 40 хв., знаходячись біля громадського закладу харчування «Смачні Тридації» по вул. Шевченка 15 у м. Кропивницькому під час зустрічі з ОСОБА_5 висловив останньому вимогу щодо передачі обумовленої раніше неправомірної вигоди в сумі 8000 грн. щомісячно за невжиття заходів для притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за збут психотропних речовин.

У подальшому, 10.01.2023 приблизно о 12 годині, ОСОБА_4 , знаходячись біля ресторану «Панорама» по вул. Набережній 9 у Подільському районі м. Кропивницькому, реалізував свій злочинний намір та діючи умисно, з корисливих мотивів, всупереч інтересам служби, з метою особистого збагачення, одержав від ОСОБА_5 неправомірну вигоду - грошові кошти в сумі 8000 грн. (за грудень 2022 року) за невжиття заходів для притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за збут психотропних речовин, які ОСОБА_5 поклав у праву бокову кишеню куртки ОСОБА_4 . У подальшому одержаними в якості неправомірної вигоди грошовими коштами ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.

Враховуючи викладене, 05.09.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за ознаками одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за не вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди.

Повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-Заявою ОСОБА_5 ,

-протоколами допиту ОСОБА_5 в якості свідка,

-матеріалами проведення НСРД відносно ОСОБА_4 та іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду міста Кіровограда від 13.09.2024 (справа № 405/6150/24, провадження №1-кс/405/2582/24) до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 12.20 год. 13.09.2024 до 12.20 год. 04.11.2024 включно із визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 грн., а також обов`язків, які будуть покладені на підозрюваного в разі внесення ним або заставодавцем визначеної в ухвалі суми застави:

- прибувати до слідчого у кримінальному провадженні, прокурора у кримінальному провадженні та слідчого судді, суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та /або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні за винятком участі в процесуальних діях та в суді;

- здати на зберігання до відповідного органу Управління Державної міграційної служби у Кіровоградській області паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до ч. 6 ст. 182 КПК України з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

14.10.2024 підозрюваного ОСОБА_4 звільнено з-під варти з Державної установи «Кропивницький слідчий ізолятор» у зв`язку з внесенням застави та з вказаного часу на підозрюваного покладені визначені в ухвалі слідчого судді обов`язки.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 01.11.2024 строк дії обов`язків, передбачених ч. 4 ст. 194 КК України , покладених на підозрюваного ОСОБА_4 продовжено до 01.01.2025.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Термін «обґрунтована підозра», згідно з практикою Європейського суду з прав людини ( надалі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова могла вчинити правопорушення.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого умисного корупційного кримінального правопорушення, вчиненого з корисливих мотивів, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинення дій передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На даний час існують ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь вірогідності, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, можливо дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити. Отже ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови достатньої їх ймовірності.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися, а обов`язки, про покладення яких зазначено в клопотанні, - бути у взаємозв`язку з ними. Однак в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження суд застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню.

Ризик переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України).

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного корупційного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, у зв`язку з чим з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування.

Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 25.07.2001, в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Враховуючи, що в разі доведення за результатами кримінального провадження вини підозрюваного у вказаних кримінальних правопорушеннях, йому загрожує реальне покарання у вигляді позбавлення волі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, у тому числі, користуючись як власним досвідом та обізнаністю щодо проведення оперативно-розшукових дій та слідчих (розшукових) дій щодо відшукання осіб, які переховуються від досудового розслідування та суду, так і зв`язками у системі правоохоронних органів.

Також, згідно з позицією Європейського суду з прав людини, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваного переховуватися від суду. Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема у справі "Ілійков проти Болгарії", в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. У рішенні по справі "Летельє проти Франції" Європейський суд з прав людини визначив, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Отже, в даному випадку очікування можливого суворого вироку може мати значення. При чому ризик втечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (рішення у справі «Becciev v. Moldova», п. 58). Тому, вирішуючи питання щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу, необхідно врахувати тяжкість злочину, в якому підозрюється особа у сукупності з іншими обставинами.

Ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні та перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином (п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України).

На даному етапі досудового розслідування особливо актуальним є ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, у тому числі шляхом впливу на учасників цього кримінального провадження. Зокрема, підозрюваний, використовуючи надану йому владу та службове становище, під час здійснення повноважень начальника сектору боротьби з незаконним обігом зброї та вибухівки УКР ГУНП в Кіровоградській області може самостійно або за допомогою зав`язків, здобутих під час проходження служби із залученням колег впливати та здійснювати тиск на свідка ОСОБА_5 , з метою схилення останнього до зміни показань, надання останніми неправдивих показань та спотворення доказів, які можуть мати значення для кримінального провадження та спотворення інших доказів.

Відповідно до п. 16 ч. 1 ст. 7, ст. 23 КПК України однією з загальних засад кримінального провадження є безпосередність дослідження показань, речей і документів, тому можливість настання для кримінального провадження негативних наслідків через вплив на свідків, експертів зберігається до моменту отримання судом їх показань під час судового розгляду і не може бути усунута шляхом їх допиту під час досудового розслідування.

Згідно з приписами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Згідно ст. ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Аналізуючи усталену практику Європейського суду з прав людини тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W. проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Вказані дані свідчать, що зважаючи на початкову стадію кримінального провадження, лише тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, позбавить його можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду, чинити вплив на свідків.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України).

Таким чином, існують обґрунтовані ризики, що ОСОБА_4 , будучи працівником правоохоронного органу, може вчинити нове кримінальне правопорушення.

Вказане свідчить, що, враховані та визнані слідчим суддею обґрунтованими під час застосування до підозрюваного запобіжного заходу ризики, не зменшились і на даний час виправдовують застосування запобіжного заходу, а також необхідність продовження застосування, покладених на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а завершити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу на даний час не виявляється можливим.

Обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються(ч. 7 ст. 194 КПК України).

Беручи до уваги вказане вище, слідчий суддя дійшов думки про наявність підстав для задоволення клопотання.

Керуючись ст. 194, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії покладених на нього обовязків, а саме:

- прибувати до слідчого у кримінальному провадженні, прокурора у кримінальному провадженні та слідчого судді, суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та /або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні за винятком участі в процесуальних діях та в суді;

- здати на зберігання до відповідного органу Управління Державної міграційної служби у Кіровоградській області паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.- утримуватися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали визначити до 05.03.2025 року

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_7