Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/185/25
Провадження № 1-кп/506/53/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.02.2025селище Окни

Красноокнянський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у селищі Окни Одеської області у порядку спрощеного провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.01.2025 року за №0000025, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чорна, Красноокнянського району, Одеської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, маючого базову середню освіту, офіційно непрацюючого, не судимого у порядку ст. 89 КК,

- обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , не пізніше 20.12.2024 року, перебуваючи на території свого домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , достовірно знаючи, що ОСОБА_4 володіє бензопилою марки «Oleo-Mac», вирішив заволодіти вказаною бензопилою шляхом зловживання довірою, щоб надалі розпорядитись нею на власний розсуд. Реалізуючи свій протиправний намір, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 20.12.2024 року, в денний час доби, ОСОБА_3 , прибувши до домогосподарства ОСОБА_4 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , перебуваючи з останнім в довірливих відносинах, під приводом здійснити розпил дерев, попросив ОСОБА_4 надати йому у тимчасове користування бензопилу марки «Oleo-Мас» помаранчового кольору, при цьому ОСОБА_3 не мав реального наміру в подальшому повертати її. У свою чергу, ОСОБА_4 , не підозрюючи про реальні наміри ОСОБА_3 та не здогадуючись про його протиправний умисел, будучи введеним в оману останнім, і впевненим у його добропорядності, погодився на його прохання та добровільно передав йому у тимчасове користування свою бензопилу марки «Oleo-Мас», помаранчового кольору, вживану, вартістю 3500 грн. Заволодівши бензопилою, ОСОБА_3 з місця події зник, в подальшому власнику її не повернув та розпорядився нею на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 майнову шкоду на суму 3500 грн.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.190 КК України як шахрайство, тобто у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою.

Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

До обвинувального акту прокурором долучено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий не заперечує проти розгляду кримінального провадження за її відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 надав письмову заяву, складену в присутності захисника ОСОБА_5 , в якій зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку беззаперечно визнає, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами.

Також, у вказаній заяві зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Крім того, в заяві ОСОБА_3 вказав, що його згода на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без його участі є добровільною та висловленою без будь-якого примусу.

Потерпілий ОСОБА_4 надав письмову заяву, в якій зазначає, що не заперечує проти розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, положення підпункту 6 пункту 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2617-VIII, те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву, в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням заяви та клопотання інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до ч.4 ст.107 КПК України, в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (кримінальний проступок), передбачене ч.1 ст. 190 КК України, а саме шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.

ОСОБА_3 у поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення (кримінального проступку) беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального правопорушення (кримінального проступку), дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України, як шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою.

Відповідно до ч.1 ст.1 КК України Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

При призначені покарання ОСОБА_3 , суд враховує вид даного кримінального правопорушення, котре відноситься до кримінальних проступків, особу винного, який негативно характеризується за місцем реєстрації, офіційно не працює, обставин, що пом`якшують покарання: щире каяття, що полягає у критичній оцінці обвинуваченим своєї поведінки шляхом визнання вини і готовності нести кримінальну відповідальність, відсутність обставини, що обтяжують покарання.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт.

Розглядаючи питання щодо процесуальних витрат у сумі 1193,85 грн., пов`язаних із проведенням експертизи (а.п.71), суд керується положеннями ст.124 КПК України, і вважає необхідним стягнути їх з обвинуваченого на користь держави.

Санкцією ч.1 ст. 190 КК України передбачено наступні види покарання: штраф від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від двохсот до двохсот сорока годин, або виправні роботи на строк до двох років, або обмеження волі на строк до трьох років.

Як вбачається з наданих матеріалів, обвинувачений офіційно не працює, тобто не має стабільного доходу, що позбавляє суд можливості призначити покарання у виді штрафу та виправних робіт.

Враховуючи викладене, на основі засад законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, керуючись вимогами ст.ст. 50, 65 КК України, суд, вважає необхідним призначити ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт. Обмежень щодо застосування даного виду покарання не встановлено.

Питання про речові докази вирішуються судом відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.368-371, 373, 374, 381-382 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначити йому покарання у виді 200 (двісті) годин громадських робіт.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , процесуальні витрати по залученню експерта у розмірі 1193,85 грн. (одна тисяча сто дев`яносто три гривні вісімдесят п`ять копійок) на користь держави.

Речові докази: бензопилу марки «Oleo-Mac» модель 937 вважати повернутими власнику ОСОБА_4 /а.п.50 /.

Цивільний позов не заявлено.

Матеріали кримінального провадження, надані стороною обвинувачення, зберігати у матеріалах судового провадження.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Красноокнянський районний суд Одеської області.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

СуддяОСОБА_1