Справа № 274/9439/24
Провадження №1-в/0274/1452/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.01.2025 м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за поданням ДУ "Бердичівський виправний центр (№ 108)" про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, вироків Суворовського районного суду м. Одеси від 04.03.2020 та 22.12.2021, ухвалених щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого та офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє 04.03.2020 року Суворовським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 185, ст.ст. 75, 76 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік, -

в с т а н о в и в:

06.12.2024 до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області надійшло подання про приведення вироків Суворовського районного суду м. Одеси від 04.03.2020, 22.12.2021 ухвалених щодо ОСОБА_3 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX.

Прокурор, засуджений в судове засідання не з`явились. Від вказаних осіб надійшли клопотання про проведення розгляду у їх відсутність. В поданні також міститься клопотання про розгляд провадження у відсутності представника виправного центру.

Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення подання.

Судом встановлено, що вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 04.03.2020 ОСОБА_3 визнано винуватим визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ст. 185 ч. 2 КК України, призначено йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі. Згідно ст.75 КК України звільнено від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік. Відповідно до положень ст.76 ч. 1 п.п. 1, 2 КК України зобов`язано ОСОБА_3 : 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання. Згідно ст. 76 ч. 3 п .2КК України покладено додатково на ОСОБА_3 обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Вирок набрав законної сили 06.04.2020.

Вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 22.12.2021 ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, призначено покарання: за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці; за ч. 2 ст. 186 КК України - у виді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст. 70 КК України, при призначенні покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання визначено у виді позбавлення волі строком на 4 роки. В порядку ст. 71 КК України, при призначенні покарання за сукупністю вироків, шляхом приєднання до покарання за цим вироком частини невідбутого покарання за вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 04.03.2020 року, остаточне покарання ОСОБА_3 визначено у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 2 (два) місяця, з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Одеський слідчий ізолятор» - залишено без змін, до набрання вироком законної сили. Відповідно до ст.ст. 72, 63 КК України, строк відбуття покарання обраховано з часу набрання вироком законної сили, зарахувавши у цей строк в силу ч. 5 ст. 72 КК України термін попереднього ув`язнення у цьому кримінальному провадженні в період з 02.08.2021 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 24.01.2024 згідно ст. 82 КК України невідбуту частину строку покарання замінено на 1 рік 8 місяців 8 днів обмеження волі.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 01.04.2024 зараховано час слідування під вартою до виправного центру з 24.01.2024 до 14.03.2024 з розрахунку один день позбавлення волі за два дні обмеження волі.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX (далі Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто до 1600 грн. у 2017 році, 2102 грн. у 2020 році, 2270 грн у 2021 році) є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Тобто, з 09.08.2024 відбулась кількісна зміна розміру дрібного викрадення з 0,2 нмдг до 2 нмдг, що безпосередньо вплинула на суть відповідних кримінально-караних діянь, адже у тексті кримінального закону цей розмір прямо не визначено і він вказаний законодавцем у ст. 51 КУпАП України. Така зміна КУпАП є зміною кримінального законодавства України, що призвело до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Зі змісту вироку від 04.03.2020 вбачається, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України ОСОБА_3 вчинив 30.07.2017 та його діями було завдано ПТ «Климчук і Компанія «Ломбард Капітал» матеріальної шкоди на суму 600 грн., 23.08.2017 та його діями було завдано АН «Авалон» матеріальної шкоди на суму 1200 грн., тоді як за новим Законом такі дії є адміністративним правопорушенням, оскільки кримінальна відповідальність у 2017 році настає з суми 1600 грн.

Згідно змісту вироку від 22.12.2021 вбачається, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України ОСОБА_3 вчинив 15.06.2020 та його діями було завдано матеріальної шкоди ПТ «Климчук і Компанія «Ломбард Капітал» на суму 600 грн., 22.09.2020 та його діями було завдано ТОВ «Копійка центр» матеріальної шкоди на суму 497,45 грн., 26.04.2021 та його діями було завдано матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_4 на суму 2000 грн., тоді як за новим Законом такі дії є адміністративним правопорушенням, оскільки кримінальна відповідальність у 2020 році настає з суми 2102 грн., у 2021 - з суми 2270 грн.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Таким чином, ОСОБА_3 підлягає звільненню від призначених покарань за ч.2 ст. 185 КК України за вироками Суворовського районного суду м. Одеси від 04.03.2020 та від 22.12.2021, у зв`язку з усуненням караності діянь, за які його було засуджено.

Поряд з цим, ОСОБА_3 вважається судимим за вироком цього ж суду від 22.12.2021 за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, оскільки відповідальність за відкрите викрадення чужого майна настає незалежно від суми викраденого.

Враховуючи викладене, керуючись статтею 5 КК України, статтями 372, 537, 539 КПК України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, суд,

п о с т а н о в и в :

Подання задовольнити.

Вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 04.03.2020 привести у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року №3886-IX, звільнивши ОСОБА_3 від призначеного вироком суду покарання за ч. 2 ст. 185 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння, за яке його було засуджено.

Вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 22.12.2021 привести у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року №3886-IX, звільнивши ОСОБА_3 від призначеного вироком суду покарання за ч. 2 ст. 185, 71 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння, за яке його було засуджено.

Вважати ОСОБА_3 засудженим вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 22.12.2021 за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

В решті вирок залишається без змін.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1