Справа № 953/1850/25
н/п 1-кс/953/1666/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2025 року м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі :

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Київського районного суду м. Харкова в режимі відеоконференції клопотання слідчого СУ ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0001153 від 09.10.2024 за ч. 1 ст. 263 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Вербове Херсонської області, неодружений, командир відділення НОМЕР_1 ОМПБ в/ч НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: : АДРЕСА_1 раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката - ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_5 ,

встановив :

Суть питання, що вирішується ухвалою і за чиєю ініціативою розглядається

Сторона обвинувачення просить застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування з можливістю визначенням розміру застави.

Узагальнено доводи клопотання зводяться до такого: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, на підставі вагомих доказів; наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

На підставі вищевикладеного є достатні підстави вважати, що забезпечити належну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 та запобігти вищезазначеним ризикам можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Позиції учасників кримінального провадження щодо поданого клопотання

При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з підстав зазначених у ньому.

Підозрюваний в судовому засіданні не оскаржуючи повідомлену підозру, просив надати можливість повернутися до служби, оскільки він є порядною людиною. Всю тяжкість вчиненого злочину усвідомлює та визнає. Середній дохід на місяць має 100 000 грн.

Захисник в судовому засіданні ОСОБА_6 , просила відмовити в задоволенні клопотання або визначити мінімальний розмір застави. Ризики наведені прокурором у клопотанні є необґрунтованими та недоведеними. Зазначила, що ОСОБА_5 , позитивно характеризується за місцем служби, має намір продовжити службу, не має наміру ані приховуватися, ані впливати на свідків.

Встановлені слідчим суддею обставини

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не маючи передбаченого законом дозволу, у невстановлений досудовим розслідуванням час та дату, але не пізніше 08.12.2024, незаконно придбав при невстановлених слідством обставинах у особи (осіб), особистість якої (яких) процесуально встановити в ході досудового розслідування не виявилось за можливе, з метою подальшого збуту, бойові припаси, а саме: 10 (десять) корпусів ручних гранат типу «Ф1» на яких відсутнє будь-яке маркування, та 10 (десять) запалів (підривачі) «УЗРГМ» (з маркуванням 30-71 УЗЧП УЗГРМ- 9 штук, та один з маркуванням «127-71 УЗЧП УЗРГМ» при цьому розуміючи протиправність своїх дій, незаконно, без передбаченого законом дозволу та маючи злочинний умисел, спрямований на подальший збут вказаного бойового припасу став незаконно зберігати при собі.

Так, 08.12.2024 приблизно о 14 год. 33 хв, ОСОБА_5 знаходячись поблизу будинку № 66, який розташований по вул. Колхозній (Червоної Калини) в м. Чугуєві, реалізуючи свій злочинний умисел, у сфері незаконного поводження з бойовими припасами, а саме спрямованого на незаконний збут бойових припасів маючи корисливий мотив, з метою незаконного особистого збагачення, незаконно збув ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (особисті дані якого змінено в порядку ст. ст. 7, 15 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві»), який виступав як покупець під час проведення контролю за вчиненням злочину у вигляді оперативної закупки, за грошову винагороду в розмірі 10 000 гривень, предмети візуально схожі на гранату типу «Ф1» та підпали (підривачі) до них у кількості 10 (десять) штук.

Згідно з висновком експерта Харківського НДЕКЦ МВС України №КСЕ-19/121-24/36670 від 25.12.2024 надані на дослідження предмети вилучені 08.12.2024 в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, є десятьма корпусами ручних осколкових гранат Ф-1 та десятьма підривачами типу УЗРГМ до ручних гранат. Корпуси ручних осколкових гранат Ф-1 до категорії вибухових пристроїв, бойових припасів не відносяться, є конструктивно оформленими зарядами вибухової речовини (тротил). Підривачі типу УЗРГМ є вибуховими пристроями, які належать до засобів підриву, бо категорії бойових припасів не відносяться. При штатному з`єднанні корпусів ручних осколкових гранат Ф-1 з підривачами типу УЗРГМ утворюються десять ручних осколкових гранат Ф-1, які належать до категорії вибухових пристроїв промислового способу виготовлення військового призначення-бойових припасів.

Крім того, ОСОБА_5 не маючи передбаченого законом дозволу, у невстановлений досудовим розслідуванням час та дату, але не пізніше 02.01.2025, незаконно придбав при невстановлених слідством обставинах в особи (осіб), особистість якої (яких) процесуально встановити в ході досудового розслідування не виявилось за можливе, з метою подальшого збуту, вибуховий пристрій, а саме: 10 (десять) корпусів ручних гранат та 10 (десять) запалів (підривачів) типу «УЗРГМ» без маркування, при цьому розуміючи протиправність своїх дій, незаконно, без передбаченого законом дозволу без передбаченого законом дозволу та маючи злочинний умисел, спрямований на подальший збут вказаного бойового припасу став незаконно зберігати при собі.

Так, 02.01.2025 приблизно о 16 год. 34 хв, ОСОБА_5 знаходячись поблизу будинку № 66, який розташований по вул. Колхозній (Червоної Калини) в м. Чугуєві, реалізуючи свій злочинний умисел, у сфері незаконного поводження з бойовими припасами, а саме спрямованого на незаконний збут бойових припасів маючи корисливий мотив, з метою незаконного особистого збагачення, незаконно збув ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (особисті дані якого змінено в порядку ст. ст. 7, 15 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві»), який виступав, як покупець під час проведення контролю за вчиненням злочину у вигляді оперативної закупки, за грошову винагороду в розмірі 10 000 гривень, предмети візуально схожі на гранату типу «Ф1» та підпали (підривачі) до них у кількості 10 (десять) штук.

Згідно висновку експерта Харківського НДЕКЦ МВС України №КСЕ-19/121-25/362 від 23.01.2025 надані на дослідження предмети вилучені 02.01.2025 в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, є десятьма корпусами ручних осколкових гранат Ф-1 та десятьма підривачами типу УЗРГМ до ручних гранат. Корпуси ручних осколкових гранат Ф-1 до категорії вибухових пристроїв, бойових припасів не відносяться, є конструктивно оформленими зарядами вибухової речовини (тротил). Підривачі типу УЗРГМ є вибуховими пристроями, відносяться до засобів підриву, бо категорії бойових припасів не відносяться. При штатному з`єднанні корпусів ручних осколкових гранат Ф-1 з підривачами типу УЗРГМ утворюються десять ручних осколкових гранат Ф-1, які відносяться до категорії вибухових пристроїв промислового способу виготовлення військового призначення-бойових припасів.

Крім того, ОСОБА_5 не маючи передбаченого законом дозволу, у невстановлений досудовим розслідуванням час та дату, але не пізніше 26.02.2025, незаконно придбав при невстановлених слідством обставинах у особи (осіб), особистість якої (яких) процесуально встановити в ході досудового розслідування не виявилось за можливе, з метою подальшого збуту, вогнепальну зброю у вигляді двох автоматів Калашникова 5,45 мм. АК-74 маркування № НОМЕР_3 та маркування № НОМЕР_4 .

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 26.02.2025 запропонував ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , (особисті дані якого змінено в порядку ст. ст. 7, 15 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві»), збути вказану вогнепальну зброю, автомат Калашникова 5,45 мм. АК-74 маркування № НОМЕР_3 за 700 доларів США та маркування № 886333881 за 800 доларів США, на що останній погодився.

З цією метою ОСОБА_5 26.02.2025 приблизно о 19 год. 50. хв. маючи корисливий мотив, з метою незаконного особистого збагачення, незаконно збув ОСОБА_7 який виступав, як покупець під час проведення контролю за вчиненням злочину у вигляді оперативної закупки автомат Калашникова 5,45 мм. АК-74 маркування № НОМЕР_3 , при цьому повідомив, що інший автомат він передасть наступного дня та грошові кошти за обидва автомати йому необхідно буде передати також наступного дня. Продовжуючи свій злочинний умисел на збут двох автоматів Калашникова 5,45 мм. АК-74 27.02.2025 приблизно 13 год. 15 хв. незаконно збув ОСОБА_7 другий обумовлений автомат Калашникова 5,45 мм. АК-74 маркування № НОМЕР_4 при цьому ОСОБА_7 передав ОСОБА_8 раніше обумовлену суму.

Протиправні, злочинні дії ОСОБА_5 пов`язані з незаконним зберіганням вогнепальної зброї з метою подальшого збуту, були припинені на законних підставах співробітниками поліції, якими 27.02.2025 у період часу 13 години 25 хвилин, було здійснено затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України.

27.02.2025 о 13 год. 25 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

27.02.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України.

Мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали, і положення закону, якими керувався

Заслухавши доводи сторін та дослідивши надані документи, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора (частини 3, 4 ст. 176 КПК України).

Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Також, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: (1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; (2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; (3) вік та стан здоров`я підозрюваного; (4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; (5) наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; (6) репутацію підозрюваного; (7) майновий стан підозрюваного; (8) наявність судимостей у підозрюваного; (9) дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; (10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; (11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; (12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї (ст. 178 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказують детектив та прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 (ч. 1 ст. 183 КПК України).

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, зокрема, до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки (п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Відповідно до частин 2, 4, 5 цієї ж статті застава може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави визначається у таких межах: (1) щодо особи, підозрюваної у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; (2) щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; (3) щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Щодо обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення

Обґрунтованість повідомленої підозри сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: протоколом про результати здійснення НСРД аудіо-, відео контроль особи № 17/5/1-5735т від 26.12.2024, протоколом про результати здійснення НСРД аудіо-, відео контроль особи № 17/5/1-5736т від 26.12.2024, протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії-контроль за вчиненням злочину (у формі оперативної закупки) № 9705т/119/01-2024 від 09.12.2024 року, протоколом роз`яснення прав особі, що проводить оперативну закупку від 08.12.2024, протоколом огляду грошових коштів від 08.12.2024, протоколом огляду особи, яка проводить контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки та вручення заздалегідь ідентифікованих грошових коштів від 08.12.2024, протоколом огляду від 08.12.2024, висновком експерта № КСЕ-19/121-24/36670 від 25.12.2024, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 , протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 , протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії-контроль за вчиненням злочину (у формі оперативної закупки) №41т/55/119/02-2025 від 03.01.2025 року, протоколом роз`яснення прав особі, що проводить оперативну закупку від 02.01.2025, протоколом огляду грошових коштів від 02.01.2025, протоколом огляду особи, яка проводить контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки та вручення заздалегідь ідентифікованих грошових коштів від 02.01.2025, протоколом огляду від 02.01.2025, висновком експерта № КСЕ-19/121-25/362 від 23.01.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_5 , протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_6 , протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , протоколом роз`яснення прав особі, що проводить оперативну закупку від 26.02.2025, протоколом огляду грошових коштів від 27.02.2025, протоколом огляду особи, яка проводить контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки та вручення заздалегідь ідентифікованих грошових коштів від 27.02.2025, протоколом огляду від 26.02.2025, протоколом огляду від 27.02.2025, протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України.

Водночас, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності саме для встановлення вини чи її відсутності у особи у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК

Слідчий суддя вважає доведеними, що вказані у клопотанні ризики щодо поведінки підозрюваного існують, з огляду на таке.

Ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду

На переконання слідчого судді ризик переховування обумовлюється можливістю притягнення його до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для підозрюваного наслідками і суворістю передбаченого покарання.

Ризик незаконного впливу на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні

Слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення щодо існування ризику незаконного впливу.

ОСОБА_5 може впливати на свідка у кримінальному провадженні ОСОБА_7 , оскільки останній володіє відомостями щодо місця їх проживання та знайомий особисто, а отже може вплинути на нього, з метою схилення його до зміни показів та відмови від показів.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слідчий суддя враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку, на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду, на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Водночас, суд може обґрунтовувати свої висновки лише показаннями, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК).

За таких обставин, ризик впливу на свідка існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від останніх та дослідження їх судом.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення

На переконання слідчого судді можливість вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжувати кримінальне правопорушення, у якому підозрюється існує на тій підставі, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, враховуючи характер вчиненого злочину, може вчиняти аналогічні злочини у якому підозрюється.

Вищевказані обставини свідчать про наявність ризиків, які передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Слідчий суддя зауважує, що відповідно до КПК України метою запобіжного заходу є необхідність попередити виникнення ризиків, а не застосувати запобіжний захід за наслідками вчинення підозрюваним відповідних дій. З огляду на викладене, той чи інший ризик слід вважати наявним за умови встановлення обґрунтованої ймовірної можливості здійснення підозрюваним таких спроб. Водночас, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Щодо застосування більш м`яких запобіжних заходів аніж тримання під вартою для запобігання ризикам

Суд зазначає, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від правоохоронних органів та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків досудового розслідування, а також негативно вплине на дотримання сторонами їх процесуальних прав та обов`язків.

Запобігти встановленим ризикам, із урахуванням наведеного в цій ухвалі, можливо шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком, який обчислюється з моменту затримання, однак, у межах строку досудового розслідування.

Відомостей про наявність тяжких хронічних захворювань, які б перешкоджали триманню його під вартою, слідчому судді не надано.

Слідчий суддя також враховує дані про особу підозрюваного, зокрема, є військовослужбовцем, сімейний стан (неодружений), малолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, інші наведені у цій ухвалі дані про підозрюваного. Такі відомості не спростовують та не мінімізують наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Оцінюючи можливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, в тому числі, застава, домашній арешт, особиста порука та особисте зобов`язання не зможуть запобігти визначеним ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

Обґрунтовуючи неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу прокурор послався на встановлені під час досудового розслідування та відображені у його клопотанні обставини вчинення кримінального правопорушення, ступінь його тяжкості, обґрунтування та ступінь вираженості наведених ризиків, а також те, що основним є ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду, у зв`язку з чим, лише тримання під вартою здатне забезпечити мету застосування запобіжного заходу, а не жоден більш м`який запобіжний захід.

Таку аргументацію, з огляду на обґрунтованість підозри, доведеність усіх наявних ризиків слідчий суддя вважає достатньою для висновку про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.

Щодо розміру застави

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

За змістом приписів ч. 4 ст. 182 КПК України при визначенні розміру застави слідчий суддя зобов`язана врахувати: обставини кримінального правопорушення; майновий та сімейний стан підозрюваного, інші дані про його особу; встановлені ризики, визначені ст. 177 КПК України; можливість достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків; те, що такий розмір не може бути завідомо непомірним для підозрюваного.

Виходячи із встановлених під час розгляду цього клопотання обставин, на переконання слідчого судді розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки. З іншого боку, розмір застави не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов застави, це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке перетворилося б на безальтернативне.

Застава застосовується не з метою забезпечити відшкодування шкоди, а, зокрема, задля належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Водночас, враховує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

Поряд з цим, відповідно до п. 11 ст. 178 КПК України при застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний також врахувати розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

При визначенні розміру застави слідчий суддя бере до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення та спричинену ними шкоду, встановлені ризики, в сукупності з майновим станом підозрюваного, особистими даними, про які уже зазначалось у цій ухвалі.

Водночас, слідчий суддя також враховує, що застава може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною та/або юридичною особою (заставодавцем), що передбачено ч. 2 ст. 182 КПК України.

Враховуючи положення ч. ч. 4, 5 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України, підозрюваному необхідно визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (80 х 3028 = 242 240), з покладенням на нього відповідних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, у разі її внесення.

На переконання слідчого судді, такий розмір застави з огляду на вищевикладене не є завідомо непомірним для підозрюваного ОСОБА_5 та разом з покладеними на нього обов`язками, забезпечуватиме належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігатиме існуючим ризикам.

Слідчий суддя не ігнорує ті аргументи, які наводяться підозрюваним та його захисником на його користь, однак ці аргументи не переважують вимог суспільного інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки підозрюваним і виконання процесуальних рішень по справі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 177, 178, 182, 183, 194-197, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 27 квітня 2025 року включно.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України визначити ОСОБА_5 розмір застави, достатній для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК України.

Заставу визначити у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що дорівнює сумі 242 240,00 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень 00 копійок, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на відповідний депозитний рахунок суду.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 у разі внесення застави, строком на два місяця наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із території Харківської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання, роботи, проходження служби;

4) утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до ГУ ДМС України в Харківській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (у разі отримання таких документів підозрюваним ОСОБА_5 ).

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого по даному кримінальному провадженню застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити, що у разі внесення застави, але невиконання заставодавцем обов`язків із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього цією ухвалою обов`язки, застава буде звернута в дохід держави.

Зобов`язати слідчого СУ ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 негайно повідомити близького родича, члена сім`ї чи іншу особу за вибором підозрюваного ОСОБА_5 про взяття під варту останнього.

Строк дії ухвали встановити до 27 квітня 2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду в 5-денний термін з дня її оголошення, а підозрюваним в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Повний текст ухвали складено 28.02.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1