ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.01.2025 місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000533 від 05.05.2023, на підставі обвинувального акта за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, українця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , такого, що має інвалідність третьої групи, пенсіонера по інвалідності за загальним захворюванням, раніше несудимого,

за ч. 2 ст. 1971 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

26.06.2024 до провадження судді Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 з Київського апеляційного суду надійшло кримінальне провадження №756/12605/23 (провадження №1-кп/756/1384/24) стосовно ОСОБА_5 разом із ухвалою суду апеляційної інстанції від 14.05.2024, якою апеляційну скаргу прокурора задоволено частково, скасовано ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 09.11.2023 та призначено новий розгляд у суді першої інстанції.

Так, зі змісту ухвали Київського апеляційного суду від 14.05.2024 вбачається, що, обґрунтовуючи своє рішення, апеляційний суд вказав, що суд першої інстанції, приймаючи рішення про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 1971 КК України на підставі ст. 48 КК України, не встановив обставин вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення та фактично не здійснив перевірки наявності підстав для звільнення від кримінальної відповідальності й дійшов передчасного висновку про можливість звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на стадії підготовчого розгляду.

Поміж тим, відповідно до обвинувального акта, в період з квітня 2022 року по травень 2023 року ОСОБА_5 разом із іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, матеріали стосовно яких виділено в окреме провадження, не маючи відповідних правовстановлюючих документів, будучи обізнаним про відсутність будь-яких дозвільних документів на користування та розпорядження земельною ділянкою, діючи всупереч вимогам ст. 14 Конституції України, статей 116, 123, 124, 125, 126 Земельного Кодексу України, не маючи відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу у власність або надання в користування (оренду) земельної ділянки та за відсутності будь-якого правочину щодо неї, самовільно зайняв частину земельної ділянки, яка знаходиться в охоронюваних зонах, площею 0,0521 (521 метр квадратний) га, за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер земельної ділянки :78:094:0062 інформація про власника відсутня). Після цього, ОСОБА_5 разом із невстановленими досудовим розслідуванням особами, матеріали стосовно яких виділено в окреме провадження, оснастив вказану частину земельної ділянки, яка знаходиться в охоронюваних зонах, шлагбаумом та приміщенням охорони, що унеможливлювало доступ до паркувального майданчика громадськості без дозволу ОСОБА_5 , та використовував вищевказану частину земельної ділянки з метою незаконного збагачення шляхом отримання грошових коштів від власників транспортних засобів за паркування на вказаній самовільно зайнятій земельній ділянці.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_5 стороною обвинувачення кваліфіковано за ч. 2 ст. 1971 КК України як «самовільне зайняття земельної ділянки, яка знаходиться в охоронюваних зонах».

Під час нового розгляду у суді першої інстанції прокурор підтримав клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 1971 КК України, зазначивши про те, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Прокурор послався на те, що з моменту повідомлення про підозру ОСОБА_5 в цьому кримінальному провадженні по сьогодні відсутні відомості про вчинення останнім протиправних дій, спрямованих на самовільне зайняття іншої земельної ділянки, що відноситься до земель в охоронюваних зонах та/або будь-якого іншого суспільно небезпечного діяння, що містить склад кримінального правопорушення, передбаченого КК України. Крім того, обвинувачений щиро покаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, повідомивши про важливі обставини, зокрема, про кримінальну діяльність інших осіб ймовірно причетних до цього кримінального провадження та за результатами перевірки повідомленої обвинуваченим інформації уповноваженою особою здійснюється досудове слідство іншого кримінального провадження. До того ж, у цьому кримінальному провадженні стороною обвинувачення не було встановлено заподіяння шкоди та/або завдання збитків, цивільний позов не заявлявся. Враховуючи вищевикладене, прокурор вважав, що в кримінальному провадженні наявні підстави для закриття кримінального провадження відповідно до ст. 44 КК України та п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України з нереабілітуючих підстав.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що в дійсності свою винуватість у вчиненому визнає повністю, щиро кається, активно сприяв розкриттю злочину, засуджує свою поведінку, водночас повідомив те, що має незадовільний стан здоров`я у зв`язку з чим у 2023 році йому було встановлено третю групу інвалідності за загальним захворюванням довічно через що він немає можливості працювати, тому на момент судового розгляду ніде не працює, проживає з дружиною, котра працює в дитячому садочку.

Заслухавши позицію прокурора, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження та клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно зі ч. 3 ст. 288 цього Кодексу суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно ч. 4 ст. 12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Санкцією ч. 2 ст. 1971 КК України передбачено покарання у виді обмеження волі на строк від двох до чотирьох років або позбавлення волі на строк до двох років. Таким чином, вчинене ОСОБА_5 кримінальне правопорушення відноситься до категорії нетяжких злочинів.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , висловивши самозасудження своєї кримінально караної поведінки та зазначивши про готовність нести кримінальну відповідальність, свою винуватість визнав повністю та під час допиту в суді зазначив, що шкодує про свій вчинок і розкаюється, приніс свої вибачення з приводу вчиненого, що свідчить про наявність у кримінальному провадженні щирого каяття.

Крім того, зазначив обвинувачений і про те, що він активно сприяв розкриттю злочину, чого не заперечував прокурор, та, добровільно пішовши на співпрацю з органом досудового розслідування, повідомив про неправомірні дії інших осіб ймовірно причетних до цього кримінального провадження, що знайшло своє підтвердження в матеріалах справи.

Зважив суд і на відомості про особу ОСОБА_5 , котрий до кримінальної відповідальності притягається вперше, одружений, має третю групу інвалідності за загальним захворюванням довічно, не працює, на спеціальних обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, формально посередньо характеризується за місцем проживання.

Цивільний позов не заявлявся, шкода відсутня.

У судовому засіданні ОСОБА_5 було роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності, що не відноситься до реабілітуючих підстав, передбачених пунктами 1-3 ч. 1 ст. 284 КПК України, і роз`яснено право заперечувати проти закриття кримінального провадження, на що обвинувачений ОСОБА_5 не заперечив проти звільнення від кримінальної відповідальності та надав свою згоду на закриття кримінального провадження за нереабілітуючих підстав.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_5 на підставі статей 44, 45 КК України.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні - відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження підлягають вирішенню в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 174 КПК України.

Керуючись статтями 12, 44, 45 КК України, статтями 100, 174, 284-288, 369-372, 392 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності задовольнити.

На підставі ст. 45 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 1971 КК України у зв`язку з дійовим каяттям на підставі ст. 45 КК України.

Кримінальне провадження за №0000533 від 05.05.2023 стосовно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 1971 КК України, - закрити.

Після набрання ухвалою законної сили скасувати арешт:

- накладений ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 27.06.2023 (справа №756/7267/23) на майно, яке було виявлено під час огляду місця події 09.06.2023 за адресою: м. Київ, вул. Прирічна, 5а, зокрема, на шлагбаум та тимчасову споруду, які розміщенні на паркувальному майданчику за вказаною адресою.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- шлагбаум (висота близько 5 метрів) та тимчасова споруда (ширина близько 150 см, довжина - 150 см, висота - 2,7 м), які знаходяться на паркувальному майданчику за адресою: м. Київ, вул. Прирічна, 5а, та опечатані клейкою стрічкою за вказаною, - після набрання ухвалою законної сили конфіскувати.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1