Справа № 296/1969/25
УХВАЛА

Іменем України

про арешт ммайна

27 лютого 2025 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Корольовського районного суду м. Житомира клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене начальником відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в кримінальному провадженні №0000581 від 24.08.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 14 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене начальником відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в кримінальному провадженні №0000581 від 24.08.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 14 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що в провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування №0000581 від 24.08.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 14 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що група осіб, діючи за попередньою змовою, в умовах воєнного стану, вчиняють злочини, направлені на вимагання у потерпілих грошових коштів, з погрозами та застосуванням насильства, а також таємне викрадення майна (брендового одягу) із торгівельних комплексів на території Житомирської, Київської, Вінницької та Львівської областей.

В ході досудового розслідування здобуто фактичні дані, які свідчать про можливу причетність до вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного із вимаганням грошових коштів у потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так, 21.02.2025 в період часу з 09 год. 25 хв по 09 год. 55 хв на підставі ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира № 296/724/25 від 28.01.2025 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якого вилучено мобільний телефон ОСОБА_5 марки «iPhone 12 Pro», ІМЕІ -1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 з сім карткою НОМЕР_3 .

Вказаний мобільний телефон належить ОСОБА_5 .

21.02.2025 постановою СУ ГУНП в Житомирській області вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000581.

Слідчий вважає, що зазначений речовий доказ, може містити відомості, які мають доказове значення у даному кримінальному провадженні, оскільки буде використаний в подальшому для доказування фактів та обставин, що встановлюються в ході досудового розслідування.

Слідча ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд клопотання у її відсутність, та просила його задовільнити.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заперечення, зі змісту якого просила відмовити у задоволенні клопотання оскільки арешт може бути накладено на арешт майна свідка лише у випадках спеціальної конфіскаціх та з метою збереження речових доказів, доказів, що вилучений телефон є речовим доказом не має.

Зважаючи на викладене слідчий суддя вважає за необхідне розглянути клопотання без участі сторін кримінального провадження.

Вирішуючи питання про арешт майна слідчий суддя виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Під час судового розгляду клопотання слідчий суддя встановив, шо в провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування №0000581, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.08.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 14 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що група осіб, діючи за попередньою змовою, в умовах воєнного стану, вчиняють злочини, направлені на вимагання у потерпілих грошових коштів, з погрозами та застосуванням насильства, а також таємне викрадення майна (брендового одягу) із торгівельних комплексів на території Житомирської, Київської, Вінницької та Львівської областей.

21.02.2025 на підставі ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомир №296/724/25 від 28.01.2025 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якого вилучено мобільний телефон ОСОБА_5 марки «iPhone 12 Pro», ІМЕІ -1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 з сім карткою НОМЕР_3 .

21.02.2025 постановою СУ ГУНП в Житомирській області вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000581.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При цьому закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому слідчий суддя відхиляє доводи представника власника майна, що телефон немістить ознак речового доказу та що на ньогго не можна накласти арешт бо власник не має підозри.

Слідчий суддя вважає, що зазначеним критеріям вилучене у ОСОБА_5 майно відповідає, оскільки в телефоні можуть збережені переписки чи контакти, які свідчать про причетність до кримінального правопорушення чи навпаки спростувати навіть таку ймовірність.

Крім того за приписами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Тобто не має значення чи має якийсь статус особа у кримінальному провадженні.

Отже, слідчий суддя визнає, що матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно вказане в клопотанні, а саме мобільний телефон, оскільки він відповідає критерію речового доказу у кримінальному провадженні №0000581 від 24.08.2024 року та може містити інформацію про обставини вчинення злочину чи бути доказом.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт речового доказу, з метою його збереження слідчий суддя не вбачає, адже під час судового розгляду докази оцінюються безпосередньо судом.

При цьому, слідчий суддя враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи викладене вважаю за необхідне клопотання слідчого задовільнити

Керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого - задовільнити.

Накласти арешт на майно, вилучене під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

-мобільний телефон ОСОБА_5 марки «iPhone 12 Pro», ІМЕІ -1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 з сім карткою НОМЕР_3 ;

заборонивши відчуження, користування та розпорядження вказаним майном

Ухвала набирає законної сили негайно проте може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з ня оголошення.

Ухвалу оголошено 27.02.2025

Слідчий суддя ОСОБА_1