Справа № 739/2701/24
Провадження № 1-кп/739/157/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження, за відсутності учасників судового провадження, кримінальне провадження № 0000162 від 02.11.2024, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новгород-Сіверський Чернігівської області, українця, громадянина України, із середньою - технічною освітою, не одружений, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, військовослужбовця військової служби за призивом під час мобілізації на особливий період, стрільця 3 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 4 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , солдата, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 15.02.2024 Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст.15, ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян (судимість в законному порядку не знята та не погашена),

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 01.11.2023 №319 солдата ОСОБА_3 призначено на посаду стрільця 3 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 4 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 .

ОСОБА_3 , будучи засудженим 15.02.2024 Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, 27.09.2024 ухвалою Новгород-Сіверського районного суду в Чернігівській області засудженому ОСОБА_3 несплачену за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 15.02.2024 суму штрафу в розмірі 17000 гривень замінено громадськими роботами на строк 240 (двісті сорок) годин. Перебуваючи на обліку в Новгород- Сіверському районному секторі №1 філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області, будучи ознайомленим під підпис з умовами, терміном та порядком відбування призначеного йому покарання, а також попередженим про кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 389 КК України за ухилення від відбування покарання, умисно, без поважних причин ухилився від його відбування за наступних обставин.

Згідно ч. 5 ст. 124, п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-УІ судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання, серед іншого, фізичними особами.

У порушення зазначених вимог, ОСОБА_3 , достовірно знаючи про обов`язковість відбуття покарання у виді громадських робіт у Новгород- Сіверській міській раді, згідно направлення Новгород-Сіверського районного сектору №1 філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області від 16.10.2024 у жовтні 2024 року, умисно не відпрацював 32 години із запланованих згідно графіку робіт на цей місяць 36 годин громадських робіт.

Зокрема, засуджений ОСОБА_3 , з 22.10.2024 по 25.10.2024 та з 28.10.2024 року по 31.10.2024 року не вийшов на відпрацювання громадських робіт без поважних причин.

Таким чином, у відповідності до ч. 3 ст. 40 КВК України ОСОБА_3 ухилився від відбування покарання, що виразилося у невиході понад два рази протягом місяця на громадські роботи без поважних причин.

Тобто, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, а саме в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 в порядку ст.302 КПК України надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, враховуючи те, що ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, про що наявна відповідна заява.

До обвинувального акта з клопотанням про судовий розгляд у спрощеному провадженні прокурором додані:

- письмова заява обвинуваченого ОСОБА_3 , складена в присутності його захисника-адвоката ОСОБА_4 , про визнання винуватості у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, згода із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди на судовий розгляд обвинувального акта за його відсутності у спрощеному провадженні;

- матеріали досудового розслідування на 100 аркушах, в тому числі документи, що засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості.

Учасникам кримінального провадження роз`яснений зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на судовий розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку, вони будуть позбавлені права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду; у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Вивчивши обвинувальний акт та надані матеріали досудового розслідування, встановивши, що учасники не оспорюють встановлені досудовим розслідуванням обставини та обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку доведена повністю, а його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує, що наділений дискреційними повноваженнями, які визнаються і Європейським судом з прав людини (рішення ЄСПЛ від 12.01.2012 року у справі «Довженко проти України») наданими державою щодо обрання між альтернативними видами покарань у встановлених законом випадках та інтелектуально-владною діяльністю з вирішення спірних правових питань, враховує цілі та принципи права, загальні засади судочинства, конкретні обставини справи, дані про особу винного, справедливість обраного покарання.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно ст. 12 КК України є проступком, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Обставини, що відповідно до ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, що відповідно до ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненому кримінальному правопорушенні відсутні.

З урахуванням викладеного, конкретних обставин кримінального провадження, характеру вчиненого кримінального правопорушення (проступку), зважаючи на особу обвинуваченого, який є військовослужбовцем, його вік та стан здоров`я, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, обставини що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , а також попередження вчинення як ним, так і іншими особами нових кримінальних правопорушень, буде покарання у виді пробаційного нагляду із покладенням передбачених ч. 2 ст. 59-1 КК України обов`язків на строк, який обчислюється з дня постановки на облік уповноваженим органом з питань пробації, в межах санкції статті, якою передбачена відповідальність за вчинений кримінальний проступок.

Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

За змістом п. 4, 5 ч. 1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню обмеження волі або арешту відповідають вісім годин громадських робіт; одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду. Отже вбачається, що одному дню обмеження волі відповідають вісім годин громадських робіт або один день пробаційного нагляду, а відтак одному дню пробаційного нагляду відповідають вісім годин громадських робіт.

Таким чином, відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання необхідно частково приєднати невідбуте покарання за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 15 лютого 2024 року у виді штрафу в розмірі 1700 гривень, яке ухвалою Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 27 вересня 2024 року було замінено громадськими роботами на строк 240 (двісті сорок) годин громадських робіт, яке за правилами ч. 1 ст. 72 КК України (одному дню пробаційного нагляду відповідають вісім годин громадських робіт), необхідно перевести у 29 днів пробаційного нагляду (врахувавши відпрацьовані ОСОБА_3 4 години громадських робіт) і остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 1 року 29 днів пробаційного нагляду та покласти обов`язки, передбачені ч. 2 ст. 59-1 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався. Підстави для обрання запобіжного заходу відсутні.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 302, 367-371, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 71, ст.72 КК України до покарання, призначеного ОСОБА_3 за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 15 лютого 2024 року, яке ухвалою Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 27 вересня 2024 року було змінено,та за сукупністю вироків, призначити покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік 29 (двадцять дев`ять) днів.

На підставі ч.2 ст.59-1 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Контроль за поведінкою обвинуваченого покласти на органи пробації за місцем його проживання.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду відрахувати з дня постановки на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_3 не обирати.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1