Справа № 216/1848/25
Провадження № 1-кп/216/541/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2025 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження № 0000015 від 10 січня 2025 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новогеоргіївка Баштанського району Миколаївської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, військовослужбовця військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 , який проходить військову службу на посаді слюсара, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

-20.12.2017 Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до відбуття покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

-09.08.2019 Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 3 ст. 185 КК України до відбуття покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

-12.11.2019 Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ч. 3 ст. 185 КК України до відбуття покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки;

- 29.09.2020 Широківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до відбуття покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст.71, 78 ч.3 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 09.08.2019 року, Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 12.11.2019 року та остаточно визначено покарання у вигляді 4 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнився 26.12.2023 року з Синельниківської виправної колонії Дніпропетровської області № 94 умовно-достроково на невідбутий строк: 1 рік, 2 місяці, 2 дні,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,

В С Т А Н О В И В:

20.11.2024 року о 16 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився біля магазину «Продукти», що розташований за адресою: м. Кривий Ріг, Центрально-Міський район, вул. Рохманівська, 6, де зустрів раніше знайому потерпілу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час спілкування між останніми у ОСОБА_3 , на ґрунті раптово виниклих

особистих неприязних відносин, відбувся словесний конфлікт з потерпілою ОСОБА_4 , внаслідок чого у ОСОБА_3 виник умисел, спрямований на завдання побоїв, з метою завдання фізичного болю ОСОБА_4 .

Діючи умисно, ОСОБА_3 , реалізуючи свій протиправний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_4 , на відстані приблизно витягнутої руки, кулаком правої руки наніс не менше одного удару потерпілій ОСОБА_4 в область голови та не менше двох ударів в область тулуба, тим самим завдав потерпілій ОСОБА_4 побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Отже, ОСОБА_3 обвинувачується у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України за ознаками умисного завдання побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Вказані обставини встановлені органом досудового розслідування та, як встановлено судом, не оспорюються учасниками судового провадження.

З цього приводу, в матеріалах кримінального провадження, містяться відомості та докази того, що обвинувачений ОСОБА_3 в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 надав письмову заяву, відповідно до якої він беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, згоден з встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку суду, передбаченими ч.2 ст.302 КПК України, згоден з розглядом обвинувального акта судом у спрощеному провадженні.

Потерпілою ОСОБА_4 надано також письмову заяву, в якій остання погодилась з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні.

За встановлених обставин розгляд обвинувального акта здійснюється у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та за відсутності учасників судового провадження.

Суд перевіривши матеріали кримінального провадження, вважає, що при проведенні досудового розслідування порушень вимог КПК України вчинено не було, право на захист підозрюваному було роз`яснено та дотримано, сумнівів у добровільності відповідної заяви підозрюваного та потерпілої у суду не виникло, перешкод для спрощеного провадження судом не встановлено.

Таким чином, на думку суду, ОСОБА_3 своїми умисними діями, що виразилися у умисному завданні побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч. 1 ст. 126 КК України.

Вчинення ним даного кримінального проступку не оспорюється.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання, яке має бути призначено обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до статей 50, 65 КК України виходить із меж, установлених у санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, враховує положення Загальної частини Кримінального кодексу України, ступінь тяжкості вчинененого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинене діяння, яке згідно із ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Таким чином, при призначенні покарання суд враховує фактичні обставини справи, характер і ступінь тяжкості кримінального правопорушення, мотиви, спосіб, обстановку та наслідки його вчинення, ставлення обвинуваченого до скоєного, наведені дані про його особу, зокрема на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше судимий, має постійне місце мешкання та реєстрації.

Враховуючи всі зазначені вище обставини в їх сукупності, виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, суд дійшов висновку, що для досягнення мети покарання, виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень останньому необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 126 КК України у вигляді ста годин громадських робіт.

Разом з тим, згідно вироку Широківського районного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2020 року, ОСОБА_3 засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до відбуття покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст.71, 78 ч.3 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 09.08.2019, Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 12.11.2019 року та остаточно визначено покарання у вигляді 4 років 3 місяців позбавлення волі. 26.12.2023 ОСОБА_3 звільнився з Синельниківської виправної колонії Дніпропетровської області № 94 умовно-достроково на невідбутий строк: 1 рік 2 місяці 2 дні.

Кримінальне правопорушення, за яке обвинувачений ОСОБА_3 притягується до кримінальної відповідальності, у даному провадженні вчинено 20 листопада 2024 року, тобто до спливу строку умовно - дострокового звільнення та повного відбуття покарання за попереднім вироком.

Згідно ч. 4 ст. 81 КК України, у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення, суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

У відповідності до ч. 1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид, виходячи з такого їх співвідношення: зокрема, одному дню позбавлення волі відповідають вісім годин громадських робіт.

З огляду на наведене, призначене обвинуваченому ОСОБА_3 за даним вироком покарання у вигляді ста годин громадських робіт слід перевести на підставі ст.72 КК України у позбавлення волі, а саме 12 (дванадцять) днів та на підставі ч.1 ст.71 КК України призначити остаточне покарання, приєднавши до призначеного покарання за даним вироком повністю невідбуте покарання за вироком Широківського районного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2020 року у вигляді одного року двох місяців двох днів позбавлення волі.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальні витрати на залучення експерта відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов під час досудового розслідування не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, та призначити йому покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт.

У відповідності до вимог п. 1 п. п .г ч. 1 ст. 72 КК України 100 (сто) годин громадських робіт перевести у позбавлення волі у співвідношенні вісім годин громадських робіт - 1 (один) день позбавлення волі, що становить 12 (дванадцять) днів.

На підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком повністю приєднати невідбуту частину покарання, призначену за вироком Широківського районного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2020 року, і за сукупністю вироків визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк один рік два місяці чотирнадцяти днів.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з моменту затримання в порядку виконання вироку.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку учасниками судового провадження, з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1