Єдиний унікальний номер 317/581/25
Провадження № 1-в/317/19/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2025 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника адміністрації колонії ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з державною установою «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» в приміщенні Запорізького районного суду Запорізької області клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Караганда держави Казахстан, громадянина України, проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

16.07.2020 Краматорським міським судом Донецької області за ч. 3 ст. 197 КК України до 4 років обмеження волі з іспитовим строком на 2 роки,

засудженого 08.12.2022 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 197, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі,

про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-ІХ,-

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 , за змістом якого він просить розглянути його справу щодо її декриміналізації, оскільки його крадіжка на 800,00 грн. підпадає під категорію, до якої застосовується декриміналізація. Його крадіжка вважається дрібною та підпадає під ст. 51 КУпАП.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав клопотання, просив його задовольнити.

У судовому засіданні представник адміністрації колонії ОСОБА_4 поклався у вирішенні даного питання на розсуд суду.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 висловив думку про необхідність задоволення клопотання.

Вислухавши пояснення засудженого, думку представника адміністрації колонії, прокурора, дослідивши матеріали справи, суд доходить наступних висновків.

09.08.2024 набув чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», відповідно до якого стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Кримінальна відповідальність за відповідною частиною ст. 185 КК України настає під час вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка) у тому разі, якщо крадіжка майна не є дрібною.

Отже, діяння, вчинені як таємне викрадення чужого майна, якщо вартість цього майна не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент їх вчинення, є дрібною крадіжкою і не є кримінально караними, що виключає кримінальну відповідальність, передбачену ст. 185 КК України.

Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

За частиною 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

На переконання суду, унесення згаданих вище змін до законодавства України про адміністративну відповідальність безпосередньо впливає на закон України про кримінальну відповідальність, адже ці зміни визначають розмежування між діями які необхідно кваліфікувати як дрібну крадіжку, наслідком чого є притягнення особи до адміністративної відповідальності, і таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за що передбачена кримінальна відповідальність.

Беручи до уваги викладене, фактична декриміналізація викрадення майна, вартість якого не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, має зворотну дію в часі, оскільки поліпшує становище особи.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений 08.12.2022 вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 297, ч. 1 ст. 70 до чотирьох років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України ОСОБА_5 частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Краматорського міського суду Донецької області від 16.07.2020 та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.

Згідно наданих матеріалів початок строку відбування покарання 15.05.2023, кінець строку 15.11.2027.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп.169.1.1 п. 169.1 ст. 169 ПК України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, для будь якого платника податку.

Таким чином два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи.

Згідно з вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08.12.2022, ОСОБА_5 :

23.03.2021 здійснив крадіжку, кваліфіковану за ч. 3 ст. 185 КК України, на загальну суму 376,11 грн., що становить менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, який у 2021 році встановлювався у розмірі 2270,00 грн.;

03.04.2021 здійснив крадіжку, кваліфіковану за ч. 3 ст. 185 КК України, на загальну суму 386,59 грн., що становить менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, який у 2021 році встановлювався у розмірі 2270,00 грн.;

02.04.2021 здійснив крадіжку, кваліфіковану за ч. 3 ст. 185 КК України, на загальну суму 408,80 грн., що становить менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, який у 2021 році встановлювався у розмірі 2270,00 грн.;

28.05.2021 здійснив крадіжку, кваліфіковану за ч. 3 ст. 185 КК України, на загальну суму 286,58 грн., що становить менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, який у 2021 році встановлювався у розмірі 2270,00 грн.;

28.07.2021 здійснив крадіжку, кваліфіковану за ч. 3 ст. 185 КК України, на загальну суму 502,32 грн., що становить менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, який у 2021 році встановлювався у розмірі 2270,00 грн.;

25.09.2021 здійснив крадіжку, кваліфіковану за ч. 3 ст. 185 КК України, на загальну суму 374,53 грн., що становить менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, який у 2021 році встановлювався у розмірі 2270,00 грн.;

27.09.2021 здійснив крадіжку, кваліфіковану за ч. 3 ст. 185 КК України, на загальну суму 389,62 грн., що становить менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, який у 2021 році встановлювався у розмірі 2270,00 грн.;

30.09.2021 здійснив крадіжку, кваліфіковану за ч. 3 ст. 185 КК України, на загальну суму 370,62 грн., що становить менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, який у 2021 році встановлювався у розмірі 2270,00 грн.

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Враховуючи, що ОСОБА_5 відповідно до вироку Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08.12.2022 внаслідок вчинених крадіжок завдав матеріальної шкоди потерпілим за кожним епізодом на суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день скоєння крадіжок, тобто вчинені ним діяння відповідно до вимог Закону України № 3886-ІХ не є кримінально-караними на теперішній час, суд доходить висновку про необхідність звільнення засудженого ОСОБА_5 від покарання, призначеного за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Керуючись ст. 74 КК України, ст. 369-372, 537, 539 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_5 про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-ІХ задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від покарання, призначеного вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08.12.2022 за ч. 3 ст. 185 КК України.

Вважати ОСОБА_5 засудженим вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08.12.2022 за ч. 3 ст. 297, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1