Провадження № 1-в/742/151/24
Єдиний унікальний № 742/3261/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальниці Прилуцького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області ОСОБА_4 про приведення судового рішення у відповідність з чинним законодавством,-

В С Т А Н О В И В :

25.10.2024 до Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області з Прилуцького районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області надійшло подання про приведення судового рішення відносно ОСОБА_5 у відповідність з чинним законодавством.

Подання мотивоване тим, що вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17.12.2021 ОСОБА_5 було засуджено за ч.1, 2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України. Згідно з вироком 26.04.2021 ОСОБА_5 викрав у ОСОБА_6 банківську платіжну картку, якою розраховувався у магазинах та з якої знімав готівку, починаючи з 26.04.2021 по 20.05.2021, але суми всіх цих крадіжок не перевищували 2000 грн.

Враховуючи, що 09.08.2024 набрав чинності закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а тому даний закон поширюється і на дії засудженого щодо користування викраденою у ОСОБА_6 банківською платіжною карткою, вчинені ним з 26.04.2021 по 20.05.2021.

Засуджений та представниця Прилуцького районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в судове засідання не з`явилися, проте подали заяви про розгляд подання за їхньої відсутності.

Прокурор не заперечував проти задоволення подання.

Вислухавши думку прокурора та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Відповідно до ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи. Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Частиною 6 ст.3 КК України встановлено норму, за якою зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Законом України від 18 липня 2024 року №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набрав чинності 09.08.2024, внесено зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема викладено у новій редакції ст.51 КУпАП. З огляду на внесені зміни дрібним викраденням чужого майна вважається викрадення майна, вартість якого на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачено, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року. У 2024 році сума одного неоподаткованого мінімуму для адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень становила 1514,00 грн.

Таким чином, внесені Законом України від 18 липня 2024 року №3886-IX зміни призвели до часткової декриміналізації діяння і Закон має зворотну дію у часі.

Скасування караності діяння означає його декриміналізацію (повну або часткову), яка може бути досягнута шляхом: виключення з чинного Кримінального кодексу певної статті (частини статті) Особливої частини Кодексу; внесення до диспозиції статті (частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу певних змін; внесення змін до норм Загальної частини Кримінального кодексу; внесення змін до інших нормативно-правових актів, зокрема, Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 КПК України.

Згідно з п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 КПК України, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до положень ч.2 ст.74 КК України (в ред. ЗУ № 3886-ІХ від 18.07.2024) особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відповідно до положення ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом встановлено, що вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17.12.2021 ОСОБА_5 було засуджено за ч.1, 2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України. Згідно з вироком 26.04.2021 ОСОБА_5 викрав у ОСОБА_6 банківську платіжну картку, якою розраховувався у магазинах та з якої знімав готівку, починаючи з 26.04.2021 по 20.05.2021, але суми всіх цих крадіжок не перевищували 2000 грн, тому станом на день вчинення кожної з них сума була меншою двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (3028,00 грн).

Таким чином, на засудженого ОСОБА_5 розповсюджується дія Закону України N3886-IX від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 засуджено за діяння, караність яких законом усунена, суд дійшов висновку, що подання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.369-372, 537, 539 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Подання начальниці Прилуцького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області ОСОБА_4 про приведення судового рішення у відповідність з чинним законодавством задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від призначеного вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17 грудня 2021 року покарання, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за епізоди від 26 квітня 2021 року по 20 травня 2021 у кримінальному провадженні №0000794 від 04.08.2021 року (судове провадження №1-кп/742/344/21 (єдиний унікальний №742/3261/21) у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області протягом 7 днів з моменту проголошення її повного тексту.

Повний текст ухвали оголошено 16.12.2024 о 16 год. 30 хв.

Суддя ОСОБА_7