Провадження № 1-кс/554/3254/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання керівника Диканської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000501 від 07.08.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.246, ч.2 ст.364, ч.3 ст.368 КК України,

в с т а н о в и л а:

Прокурор звернувся до суду з вищезазначеним клопотанням, у якому просить накласти арешт на записник синього кольору з написом Office Book ФОП ОСОБА_6 з чорновими записами та вільними зразками підпису та почерку, який було вилучено 24.02.2025 року в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , а саме на території та в приміщеннях, що розташовані в с. Петрівка на земельних ділянках :01:001:0632, :01:001:0552, :01:001:0478.

В обґрунтування клопотання зазначив, що слідчими СУ ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000501 від 07.08.2024 року за ч. 1 ст. 246, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 368 КК України.

01 липня 2024 року між Скороходівською селищною радою Полтавського району Полтавської області, в особі селищного голови ОСОБА_7 , та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_6 (рнокпп НОМЕР_1 ) укладено шість договорів оренди землі, згідно яких Орендар приймає в строкове платне користування строком на 25 років земельні ділянки для індивідуального садівництва з наступними кадастровими номерами: :00:005:0250, :00:005:0251, :00:005:0253, :00:005:0254, :00:005:0255, :00:005:0256, які розташовані за межами населених пунктів на території Скороходівської селищної ради Полтавського району Полтавської області.

15 липня 2024 між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_6 (рнокпп НОМЕР_1 ) та фізичною особою підприємцем ОСОБА_8 (рнокпп НОМЕР_2 ) укладено договір підряду № 1, згідно якого замовник доручає, а підрядник бере на себе зобов`язання за завданням замовника власними силами виконати роботи по розчищенню орних земель від самостійної парослі та чагарників із суміжних ділянок лісосмуг, а замовник зобов`язується прийняти виконані належним чином роботи від підрядника на умовах цього договору. Термін дії договору до 31 грудня 2024 року.

У зв`язку з виконанням указаного договору, у ОСОБА_8 , як фізичної особи підприємця, виникла необхідність у отриманні від Скороходівської селищної ради Полтавського району Полтавської області, як власника земельних ділянок, дозвільних документів на розчищення вказаних земель шляхом видалення зелених насаджень.

Після чого, 8 січня 2025 року, в першій половині дня, ОСОБА_8 звернувся до ОСОБА_7 , як селищного голови, з пропозицією зустрітись та обговорити питання надання йому дозвільних документів.

Під час зустрічі 08.01.2025 за адресою: АДРЕСА_1 , в приміщенні селищної ради, ОСОБА_7 , реалізуючи умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди за надання дозвільних документів, схиляв ОСОБА_8 до надання неправомірної вигоди у сумі 60 400 грн.

Після чого, ОСОБА_7 з метою подальшого схиляння ОСОБА_8 до надання йому неправомірної вигоди, та доведення свого злочинного умислу до кінця, розуміючи, що його дії можуть бути викритими правоохоронними органами, діючи умисно з корисливих мотивів, використовуючи надані йому службові повноваження підшукав ОСОБА_6 , в якості пособника, якому запропонував за грошову винагороду в сумі 30400 грн., отримати від

ОСОБА_8 неправомірну вигоду та у подальшому здійснити передачу необхідних документів, які стосуються видалення зелених насаджень, на що останній надав свою згоду.

09.01.2025 під час розмови, яка відбулась по мобільному телефону, ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_8 про те, що дозвільні документи знаходяться у ОСОБА_6

10.01.2025 під час розмови по мобільному телефону ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , виконуючи роль його пособника в одержанні неправомірної вигоди від ОСОБА_8 , умисно, з корисливих мотивів, з метою реалізації злочинного умислу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в порушення вищезазначеного законодавства, висловив вимогу останньому, що вирішення питання про надання дозвільних документів можливо за умови надання неправомірної вигоди в розмірі 60400 грн.

ОСОБА_8 , розуміючи, що без отримання дозвільних документів щодо видалення зелених насаджень від Скороходівського селищного голови Полтавського району Полтавської області ОСОБА_7 він не зможе здійснити розчищення вказаних земельних ділянок, вимушений був погодитись на протиправні вимоги ОСОБА_7 .

У подальшому, 13.01.2025 ОСОБА_8 зустрівся зі ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 в приміщенні селищної ради.

Під час зустрічі ОСОБА_7 , реалізуючи умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди за надання дозвільних документів, направив ОСОБА_8 до ОСОБА_6 , який, в свою чергу, продовжуючи реалізовувати заздалегідь обумовлений з Скороходівським селищним головою Полтавського району Полтавської області ОСОБА_7 умисел на отримання неправомірної вигоди, перебуваючи в приміщенні офісу за адресою: АДРЕСА_2 , одержав для останнього неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 60400 грн. та надав ОСОБА_8 копії дозвільних документів.

У подальшому, з метою передачі одержаної від ОСОБА_8 неправомірної вигоди, ОСОБА_6 призначив ОСОБА_7 зустріч біля приміщення ресторану швидкого харчування «Макдональдз» за адресою: м. Полтава, вул. Європейська, 187а.

Того ж дня, близько 14 год. 00 хв. під час зустрічі ОСОБА_6 , виконуючи роль пособника ОСОБА_7 у отриманні ним неправомірної вигоди від ОСОБА_8 , передав останньому грошові кошти в сумі 30000 грн, після чого вони були затримані працівниками поліції.

24.02.2024 року на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_6 , а саме на території та в приміщеннях, що розташовані в с. Петрівка на земельних ділянках :01:001:0632, :01:001:0552, :01:001:0478, в ході якого було вилучено записник синього кольору з написом Office Book ФОП ОСОБА_6 з чорновими записами та вільними зразками підпису та почерку.

Вилучені речі 24.02.2025 року постановою слідчого визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Вказані документи мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, так як можуть бути використані під час проведення почеркознавчої експертизи. Крім того, вказані речі в подальшому будуть використані як докази, що слугуватимуть доведенню вини осіб, дії яких сприяли вчиненню кримінального правопорушення, і без цих документів не можливо іншим способом встановити обставини, які передбачається дослідити у кримінальному провадженні.

У даному випадку існує сукупність підстав і підозр вважати, що виявлені і вилучені документи є доказами злочину речовими доказами, а саме матеріальним об`єктами, які зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення , можуть містити інформацію про вчинене кримінальне правопорушення, та можуть бути використані як докази.

З метою повного, всебічного й неупередженого досудового розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, проведення на їх підставі подальших слідчих (розшукових) дій, а також з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, передачі, відчуження речових доказів, в органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на документи та речі, які вилучені в ході обшуку 24.02.2025 за місцем проживання ОСОБА_6 , а саме на території та в приміщеннях, що розташовані в с. Петрівка на земельних ділянках :01:001:0632, :01:001:0552, :01:001:0478 до завершення досудового розслідування та судового розгляду.

У судовому засідання прокурор групи прокурорів, якими здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000501 від 07.08.2024 року, ОСОБА_3 підтримав вимоги, заявлені у клопотання, просив задовольнити клопотання з наведених у ньому мотивів. Окремо зазначив, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, однією з причин чого є необхідність у проведенні почеркознавчої експертизи із використанням вилученого записника ФОП ОСОБА_6 , який містить вільні зразки підпису та почерку.

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення клопотання з наступних підстав:

- в ухвалі слідчого судді не було зазначено найменування органу досудового розслідування, якому надано дозвіл на проведення обшуку, прізвища, ім`я, по батькові співробітників цього органу, яких уповноважено проводити обшук, що є істотним порушенням вимог КПК України;

- фактично обшук було проведено на шести земельних ділянках, а не на трьох, які зазначені в ухвалі слідчого судді про дозвіл на проведення обшуку;

- дозволу на відшукання та вилучення записника синього кольору з написом Office Book ФОП ОСОБА_6 не було надано ухвалою слідчого судді про дозвіл на проведення обшуку, останній не відповідає ознакам речей, на відшукання яких було надано відповідний дозвіл;

- на даний час відсутні докази призначення по матеріалах кримінального провадження почеркознавчої експертизи, в той час як за змістом клопотання застосування щодо вилученого майна такого заходу забезпечення кримінального провадження є необхідним саме для проведення цієї експертизи.

За таких обставин, адвокат вважала, що накладення арешту на вилучений записник синього кольору з написом Office Book ФОП ОСОБА_6 є недоцільним, у зв`язку з чим просила відмовити в задоволенні клопотання.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам, до яких віднесено, зокрема і засади недоторканості права власності. Згідно з вимогами ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Арешт майна у відповідності до статті 131 КПК України є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Статтею 132 КПК України встановлені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження, застосування яких не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, для забезпечення можливої конфіскації майна.

Слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України (абз. 1 ч. 1 ст. 173 КПК України). До таких ризиків відноситься можливість приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна.

Також, при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя повинен враховувати, зокрема: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна, зокрема для підозрюваного (ч. 2 ст. 173 КПК України).

Частиною 4 статті 173 КПК України визначено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею установлено, що СУ ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000501 від 07.08.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.246, ч.2 ст.364, ч.3 ст.368 КК України (а.с.5)

В межах даного кримінального провадження 14.01.2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.368 КК України.

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 11.02.2025 року було задоволено клопотання слідчого та надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , в будівлях та спорудах, що розташовані в с. Петрівка на земельних ділянках з кадастровими номерами :01:001:0632, :01:001:0552, :01:001:0478, з метою відшукання та вилучення наступних речей та документів, а саме: оригіналів документів, що містять вільні зразки підпису та почерку ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також інших документів, що складались під час проведення розподілу земельної ділянки, переданню земельних ділянок в оренду, проведення на них в подальшому порубки дерев, в тому числі доповідні та службові записки, проекти рішень Скороходівської селищної ради з даних питань, рішення Скороходівської селищної ради з даних питань, проекти договорів та додаткових угод укладених між Скороходівською селищною радою та орендарями земельних ділянок, договори та додаткові угоди укладені між Скороходівською селищною радою та орендарями земельних ділянок, чорнових записів, що стосуються проведення порубки дерев, копії документів щодо призначення ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на посади у Скороходівській селищній раді, копії документів якими визначені їх посадові або функціональні обов`язки, деревну породи липа.

24.02.2025 року слідчим СВ ВП № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_9 на підставі названої ухвали слідчого судді було проведено обшук на земельних ділянках :01:001:0632, :01:001:0552, :01:001:0478, що розташовуються у с. Петрівці Полтавського району Полтавської області, за результатом якого було виявлено та вилучено записник синього кольору з написом Office Book ФОП ОСОБА_6 з чорновими записами та вільними зразками підпису та почерку ОСОБА_6 .

Постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_10 від 24.02.2025 року вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000501 від 07.08.2024 року.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 стверджувала про незазначення в ухвалі слідчого судді найменування органу досудового розслідування, якому надано дозвіл на проведення обшуку та уповноважено проводити обшук, що є істотним порушенням вимог КПК.

Оцінюючи аргументи, на які посилається сторона захисту, слідчий суддя зазначає наступне.

Вимоги щодо форми та змісту ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи встановлені ст. 235 КПК України.

Ухвала слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи повинна відповідати загальним вимогам до судових рішень, передбачених цим Кодексом, а також містити відомості, зокрема про: 1) строк дії ухвали, який не може перевищувати одного місяця з дня постановлення ухвали; 2) прокурора, слідчого, який подав клопотання про обшук; 3) положення закону, на підставі якого постановляється ухвала; 4) житло чи інше володіння особи або частину житла чи іншого володіння особи, які мають бути піддані обшуку; 5) особу, якій належить житло чи інше володіння, та особу, у фактичному володінні якої воно знаходиться; 6) речі, документи або осіб, для виявлення яких проводиться обшук.

Приписи ст. 235 КПК не зобов`язують слідчого суддю в ухвалі зазначати прокурора чи слідчого, який буде проводити обшук, натомість ухвала слідчого судді має містити відомості про прокурора, слідчого, який подав клопотання про обшук. Тобто, процесуальний закон зобов`язує слідчого суддю встановити, що клопотання надійшло від уповноваженої особи прокурора, включеного до групи прокурорів, або слідчого, якому доручено здійснювати розслідування, в порядку статей 37, 39, 216 КПК. Судовий контроль під час розгляду клопотання про проведення обшуку здійснюється з метою забезпечення права на недоторканість житла чи іншого володіння особи. Водночас, зміст норм цього Кодексу не дає підстав для твердження про те, що до повноважень слідчого судді належать, крім здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (п. 18 ст. 3 КПК), ще й інші, віднесені до повноважень прокурора та слідчого з організації досудового розслідування.

Із системного тлумачення статей 36, 40, 235, 236 КПК не вбачається, що до компетенції слідчого судді належить визначення як конкретного слідчого або прокурора, які мають здійснювати таку слідчу (розшукову) дію, так й інших осіб, що будуть брати участь у проведенні обшуку (понятих, працівників оперативного підрозділу, спеціалістів та ін.). Питання про дотримання вимог КПК прокурором або слідчим щодо належного використання повноважень здійснювати обшук, залучення понятих, спеціалістів, працівників оперативного підрозділу, підозрюваного, захисника, інших учасників провадження вирішуються на етапі судового провадження (п. 24 ст. 3 КПК), а не провадження у слідчого судді, і за умови надання суду протоколу обшуку як доказу винуватості у вчиненні злочину.

Таким чином, визначення в ухвалі слідчого судді конкретного слідчого або прокурора, які мають здійснювати обшук, перебуває поза межами повноважень слідчого судді з контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та обмежується в цій частині перевіркою того, чи є належним суб`єктом учасник кримінального провадження, який звернувся з клопотанням про проведення обшуку. Визначення конкретного прокурора або слідчого (їх групи) для проведення обшуку належить до законних повноважень прокурора (старшого прокурора, групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні) або старшого слідчої групи (керівника органу досудового розслідування).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові колегії суддів Третьої судової палати ККС ВС від 08.02.2021 року у справі № 331/5362/15-к (провадження № 51-1386км20).

Крім того, колегія суддів Третьої судової палати ККС ВС у постанові від 05.07.2023 року у справі № 335/4728/19 (провадження № 51-186км19) вказала, що слідчий, який входить до групи слідчих, має право здійснювати обшук. Положеннями ст. 235 КПК передбачено, що ухвала слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи повинна, крім іншого, містити відомості про прокурора, слідчого, який подав клопотання про обшук. Вказаною нормою не передбачено обов`язкової наявності таких відомостей щодо особи, яка буде проводити цю слідчу дію.

Отже, доводи адвоката щодо незазначення в ухвалі слідчого судді про дозвіл на обшук органу та конкретних осіб, яких уповноважено проводити таку слідчу дію, є безпідставними.

Проведення обшуку регламентовано ст.234 КПК України, в якій визначено, що обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді, в якій зазначається перелік та ознаки речей та документів, на яке надається дозвіл на вилучення.

Відповідно до ч.5 ст.236 КПК України обшук на підставі ухвали слідчого судді повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети обшуку.

При цьому частиною 7 статті 236 КПК України передбачено, що при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Отже вбачається, що КПК України передбачене право слідчого оглядати і тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження, дозволу на відшукання та вилучення яких не було прямо надано ухвалою слідчого судді про дозвіл на проведення обшуку. У такому випадку це майно набуває статусу тимчасово вилученого до вирішення питання, зокрема про арешт майна або його повернення.

Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено (ч.5 ст.171 КПК України).

Встановлено, що обшук на підставі ухвали слідчого судді від 11.02.2025 року було проведено слідчим 24.02.2025 року, а клопотання прокурора про арешт вилученого майна, надійшло до суду 25.02.2025 року (а.с.20), тобто в установлений законом строк.

Метою арешту майна, як слідує зі змісту клопотання прокурора, є забезпечення збереження речових доказів.

Так, пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, тобто з метою забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положеннями ч.10 ст.170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку, зокрема на рухоме майно, щодо якого ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

В ході розгляду клопотання прокурором доведено, що записник синього кольору з написом Office Book ФОП ОСОБА_6 з чорновими записами та вільними зразками підпису та почерку, вилучений під час проведення обшуку 24.02.2025 року на території та в приміщеннях, що розташовані в с. Петрівка на земельних ділянках :01:001:0632, :01:001:0552, :01:001:0478, є доказом злочину, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям речових доказів, зазначеним у статті 98 КПК України.

Вказане майно підлягає арешту, оскільки в органу досудового розслідування є необхідність у проведенні почеркознавчої експертизи. Висновок, сформульований за результатом виконання цієї експертизи може слугувати доказом у справі. Не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, зокрема в частині необхідності проведення з ним почеркознавчої експертизи.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою досягнення завдань кримінального провадження, визначених у статті 2 КПК України, та запобігання негативним наслідкам, що можуть перешкодити кримінальному провадженню.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України прокурор довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Непризначення почеркознавчої експертизи у кримінальному провадженні на момент розгляду клопотання про арешт майна, на що посилається адвокат, не є підставою для відмови в задоволенні відповідного клопотання, оскільки норми КПК України, по-перше, не визначають чітких термінів для призначення експертного дослідження вилученого майна, а, по-друге, не передбачають такої підстави для відмови в накладенні арешту, як відсутність станом на час розгляду такого клопотання постанови про призначення судової експертизи.

Доводи адвоката про те, що слідчий вийшов за межі ухвали слідчого судді та провів обшук на шести земельних ділянках, а не на трьох, на обшук яких надавався дозвіл, до уваги слідчого судді не приймаються, позаяк в ході судового розгляду клопотання стороною захисту не надано суду жодного доказу на підтвердження такої обставини.

Натомість, як убачається із протоколу обшуку від 24.02.2025 року, обшук був проведений на земельних ділянках :01:001:0632, :01:001:0552, :01:001:0478, що розташовуються у с. Петрівці Полтавського району Полтавської області, тобто саме на тих, на які й було надано дозвіл на обшук ухвалою слідчого судді.

Зі змісту протоколу обшуку слідує, що адвокатом ОСОБА_4 було надано на нього зауваження, однак таких сторонами кримінального провадження слідчому судді не надано, їх сутності та змісту в ході розгляду клопотання не розкрито.

Належність вилученого за результатом проведення цього обшуку записника синього кольору з написом Office Book ФОП ОСОБА_6 з чорновими записами та вільними зразками підпису та почерку саме ФОП ОСОБА_6 , як і факт його вилучення саме за місцем здійснення діяльності ФОП ОСОБА_6 , представником власника майна не оспорюється.

Отже, у слідчого судді відсутні будь-які відомості, які б давали підстави для висновку, що вказаний обшук було проведено без дозволу слідчого судді на земельних ділянках з кадастровими номерами відмінними від тих, на яких надавався дозвіл на обшук ухвалою слідчого судді. За таких обставин, підстав стверджувати про безумовну подальшу недопустимість отриманих за результатом проведення цього обшуку доказів, що б виключало можливість накладення арешту на вилучене в ході його проведення майно, слідчим суддею не встановлено.

Отже, враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що існує можливість використання вилученого під час проведення обшуку 24.02.2025 року на земельних ділянках :01:001:0632, :01:001:0552, :01:001:0478, що розташовуються у с. Петрівці Полтавського району Полтавської області майна як доказу у кримінальному провадженні і воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, визнання такого майна постановою слідчого від 24.02.2025 року речовим доказом у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту, вказаного в клопотанні сторони обвинувачення майна, з метою забезпечення збереження речових доказів, а тому клопотання підлягає задоволенню. При цьому слідчий суддя враховує наслідки арешту майна, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також те, що такі обмеження власності на майно не перешкоджають здійсненню звичайної господарської діяльності.

Керуючись ст.ст.98, 131, 132, 170173, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и л а:

Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт на вилучений в ході об шуку 24.02.2025 року за місцем проживання ОСОБА_6 , а саме на території та в приміщеннях, що розташовані в с. Петрівка на земельних ділянка :01:001:0632, :01:001:0552, :01:001:0478, записник синього кольору з написом Office Book ФОП ОСОБА_6 з чорновими записами та вільними зразками підпису та почерку, - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 07 березня 2025 року о 13 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1