Справа № 127/6622/25
Провадження №11-сс/801/200/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції:
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в режимі відеоконференції:

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 01.03.2025, якою застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою в кримінальному провадженні № 0000544 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

в с т а н о в и в :

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 01.03.2025 задоволено клопотання старшого слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_8 та відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 59 днів до 28 квітня 2025 року в межах строку досудового розслідування.

На таке судове рішення захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та відмовити у задоволенні клопотання слідчого, а відносно ОСОБА_7 обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний період доби за місцем його реєстрації та проживання.

Апеляційні вимоги мотивує тим, що ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, належним чином не підтверджені і не доведені. Водночас захисник стверджує, що деякі з ризиків все ж мають місце, проте вони не можуть впливати на доцільність застосування найсуворішого запобіжного заходу щодо його підзахисного. Крім того зазначає, що слідчим суддею неправильно оцінено в сукупності всі дані щодо особи підозрюваного та не враховано наявність у ОСОБА_7 постійного місця проживання, міцних соціальних зв`язків, відсутність судимостей, участь у бойових діях.

Заслухавши доповідь судді, виступ підозрюваного та захисника на підтримку апеляційної скарги, прокурора, який заперечив проти її задоволення, перевіривши матеріали судового провадження та апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З положень частини 1 статті 194 КПК України вбачається, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити перелічені вище дії.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частини 8 статті 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, 11.11.2024 року до ЄРДР внесені відомості за № 0000544 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України.

28.02.2025 ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України.

Оскаржуваною ухвалою задоволено клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Постановляючи ухвалу про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя прийшов до правильного висновку, з яким погоджується колегія суддів, про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, й неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, підтверджується долученими до клопотання слідчого доказами.

З огляду на поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої підозри.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_7 підтверджено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Наведені слідчим суддею дані доводять необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, - переховування від органів досудового розслідування та/або суду, чинення тиску на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, продовження вчинення кримінальних правопорушень.

Твердження захисника про недоведеність наявності усіх ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони спростовуються встановленими слідчим суддею обставинами.

Окрім цього, слідчий суддя у відповідності до ст. 178 КПК України врахував те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, має постійне місце проживання, неодружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимий.

Доводи захисника про те, що слідчий суддя неправильно оцінив в сукупності всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України, не відповідають дійсності, оскільки вказані дані про особу підозрюваного були враховані, однак вони не спростовують наявності реальних ризиків, доведених прокурором в судовому засіданні.

Щодо вимоги захисника про можливість застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний період доби, то такий запобіжний захід не запобігатиме встановлених слідчим суддею ризикам, а також суперечить вимогам частини 8 статті 176 КПК України.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

Отже, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 01.03.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набуває законної сили з моменту оголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2