справа № 619/9549/24
провадження № 1-кс/619/1258/24
Ухвала

Іменем України

05 грудня 2024 року,

м. Дергачі,

Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянула у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Дергачівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000052 від 06.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 199 ч. 1 ст. 204 КК України.

Суть питання, що вирішується ухвалою.

До суду надійшло клопотання прокурора про накладення арешту на тимчасово вилучене майно в межах кримінального провадження №0000052 від 06.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 199 ч. 1 ст. 204 КК України із забороною відчуження, користування та розпорядження, а саме: полімерну тару (пляшки) кожна об`ємом по 10 л., загальною кількістю шість пляшок в середині якої міститься прозора речовина по запаху схожа на спирт , опечатані клейкою стрічною та паперовими бірками з пояснювальними написами та підписами понятих; мобільний телефон торгівельної марки «Xiomi» моделі «M2006C3MNG», imei1 НОМЕР_1 , imei2 НОМЕР_2 . У обґрунтування клопотання зазначено, що СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні. З повідомлення вбачається, що працівниками 7-го управління (з обслуговування Харківської області) ДСР Національної поліції України, було отримано інформацію, щодо невстановлених осіб які на території Лозівського району Харківської області виготовляють та збувають лікеро-горілчані вироби з підробленими марками акцизного податку. Також ці особи протягом останнього часу, закуповують для подальшої переробки спирт етиловий, з якого за допомогою найманих працівників з кола довірених осіб, з використанням спеціально пристосованих для цього приміщень та спеціального обладнання, виготовляють у кустарних умовах водно-спиртову суміш, шляхом розведення спирту етилового водою. Реалізація виготовленої спиртової суміші, під видом якісної лікеро-горілчаної продукції, з підробленими марками акцизного податку, здійснюється через роздрібну торгівельну мережу на території Харківського (колишнього Дергачівського) та інших районі Харківської області та міста Харкова. 29.11.2024 слідчим СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_4 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було вилучено: 1. полімерну тару (пляшки) кожна об`ємом по 10 л, загальною кількістю шість пляшок всередині якої міститься прозора речовина по запаху схожа на спирт, опечатані клейкою стрічною та паперовими бирками з пояснювальними написами та підписами понятих; 2. мобільний телефон торгівельної марки «Xiomi» моделі «M2006C3MNG», imei1 НОМЕР_1 , imei2 НОМЕР_2 . Указані речі постановою слідчого від 30.11.2024 визнано речовими доказами. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст.167, ст.170 КПК України є достатні підстави вважати, що вилучене майно одержано внаслідок вчинення кримінального правопорушення та є речовим доказом у кримінальному провадженні. Метою накладання арешту на вищезазначене майно є збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, для забезпечення кримінального провадження, зокрема необхідність їх використання в ході досудового розслідування в якості доказів, з метою призначення експертизи.

Прокурор клопотання підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити, про що надано відповідну заяву.

Від володільця майна ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд клопотання за його відсутності.

Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя на підставі наданих матеріалів кримінального провадження, доводів сторони обвинувачення, оцінивши в сукупності всі обставини, дійшла висновку про часткове задоволення клопотання, з огляду на таке.

Згідно витягу Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000052 від 06.06.2024 внесено відомості за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 199, ч. 1 ст. 204 ККУкраїни.

Як передбачено ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до п. 1, 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Статтею 168 КПК України встановлено, що факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов`язана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Слідчим СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_4 29.11.2024 на підставі ухвали слідчого судді від 26.11.2024 було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було вилучено у ОСОБА_5 : полімерну тару (пляшки) кожна об`ємом по 10 л, загальною кількістю шість пляшок, всередині якої міститься прозора речовина по запаху схожа на спирт, опечатані клейкою стрічною та паперовими бирками з пояснювальними написами та підписами понятих та мобільний телефон торгівельної марки «Xiomi» моделі «M2006C3MNG», imei1 НОМЕР_1 , imei2 НОМЕР_2 .

Постановою слідчого СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУ НП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 зазначені речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, місце зберігання яких визначено камеру зберігання речових доказів ВП № 3 ХРУП № 3 ГУ НП в Харківській області.

Положеннями статті 167-169 КПК України зазначені у клопотанні предмети є тимчасово вилученим майном.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Частиною 3 статті 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя вважає, що прокурор Дергачівської окружної прокуратури довів необхідність арешту вилученої полімерної тари (пляшки) кожна об`ємом по 10 л, загальною кількістю шість пляшок, всередині якої міститься прозора речовина по запаху схожа на спирт, опечатані клейкою стрічною та паперовими бирками з пояснювальними написами та підписами понятих, оскільки існують обґрунтовані підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити даний вид забезпечення кримінального провадження, так як незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вилученого майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Водночас клопотання в іншій частині накладення арешту на телефони задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Згідно зі ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду (ч. 2 ст. 168 КПК України).

Відповідно ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Як передбачено ч. 1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються (ч. 5 ст. 132 КПК України).

Прокурором Дергачівської окружної прокуратури не доведено необхідності накладення арешту на мобільний телефон торгівельної марки «Xiomi» моделі «M2006C3MNG», imei1 НОМЕР_1 , imei2 НОМЕР_2 та не доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи ОСОБА_5 .

Тобто, якщо сторона обвинувачення не довела визначених ч. 1 ст. 98 КПК України обставин, то будь-які матеріальні об`єкти, де ОСОБА_6 і де факто, не можуть бути речовими доказами.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

Відповідно ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення.

Частиною 3 ст. 169 КПК України слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Керуючись ст. 131, 132, 170-173, 175, 309, 310, 395 КПК України, слідчий суддя

постановила:

Клопотання про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно в межах кримінального провадження №0000052 від 06.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 199 ч. 1 ст. 204 КК України, із забороною відчуження, користування та розпорядження, а саме: полімерну тару (пляшки) кожна об`ємом по 10 л, загальною кількістю шість пляшок, всередині якої міститься прозора речовина по запаху схожа на спирт, опечатані клейкою стрічною та паперовими бирками з пояснювальними написами та підписами понятих - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

В іншій частині клопотання відмовити.

Негайно повернути ОСОБА_5 мобільний телефон торгівельної марки «Xiomi» моделі «M2006C3MNG», imei1 НОМЕР_1 , imei2 НОМЕР_2 , залишивши відповідну копію інформації з зазначених носіїв.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Зберігання арештованого майна визначити відповідно до «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», який затверджено постановою КМ України від 19.11.2012 №1104, та «Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду», затвердженої наказом № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010.

Роз`яснити положення, які закріплені в ч. 1 ст. 174 КПК України, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1