Справа № 369/3156/25
Провадження №1-кс/369/708/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2025 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Києві клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000066 від 10.01.2014, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні СВ ВП №5 Бучанського РУП ГУНП в Київській області перебуває кримінальне провадження №0000066 від 10.01.2014 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 10.12.2013, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись поблизу будинку №24 по вул. Лобановського, с. Чайки Києво-Святошинського району Київської області, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, керуючись корисливим мотивом, шляхом віджиму метало-пластикового вікна, проник до квартири АДРЕСА_1 вище вказаного будинку, звідки таємно викрав чуже майно, а саме: вироби з металу жовтого кольору, iPad марки MD 543 FD/A, iPad марки MС 349 LL/F, ноутбук марки MacbookAir, мобільний телефон марки Samsung білого кольору на дві сім-картки.

Про вчинення вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_5 та попросив останнього зберігати викрадене ним майно. ОСОБА_5 усвідомлюючи те, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, 08.01.2014 отримав від ОСОБА_7 майно здобуте злочинним шляхом, а саме iPad марки MD 543 FD/A номер моделі А1455 (ЕМС 2328), iPad марки MС 349 LL/F номер моделі А1337 (ЕМС 2328), ноутбук марки MacbookAir, мобільний телефон марки Samsung білого кольору на дві сім-картки, яке зберігав за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

В подальшому ОСОБА_5 збув iPad марки MD 543 FD/A номер моделі А1455 (ЕМС 2328) та ноутбук марки MacbookAir невідомій особі за грошову винагороду в м. Києві поблизу станції метро «Святошин».

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , своїми умисним протиправними діями, які виразилися в отриманні, зберіганні та збуті майна, одержаного злочинним шляхом, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 198 КК України.

Місце перебування підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красноармійського, Красноперекопського р-ну, АР Крим, офіційно не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 на теперішній час невідоме.

10.05.2015 у кримінальному провадженні прийнято рішення про зупинення досудового розслідування на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України.

На теперішній час місце перебування ОСОБА_5 невідоме, що дає підстави вважати, що він переховується від органів досудового розслідування з метою уникнення в подальшому кримінальної відповідальності.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до 2) до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Підставами підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні даного злочину є зібрані у кримінальному провадженні докази, а саме: заяви про вчинення кримінального правопорушення, протокол допиту свідка ОСОБА_6 , висновок експерта від 31.01.2014 №12т, протокол огляду місця події, речовий доказ.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

В даному випадку ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину санкція статті якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 3 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду,

- незаконно впливати на свідка у цьому кримінальному провадженні.

Аналізуючи ризик переховування в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підозрюваного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Beccievv. Moldova (Бекчиев проти Молдови)).

Оцінюючи ризик переховування обвинуваченого з позиції практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити наступне:

- підозрюваний не має постійного місця роботи, місце реєстрації має на тимчасово окупованій території, його родина на теперішній час мешкає на тимчасово окупованій території, тобто він не має стійких соціальних зв`язків, які б втримали його від зміни місця проживання з метою переховування;

- підозрюваний перебуває у розшуку на підставі постанови слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області, що підтверджує ризик ухилення його від слідства та суду.

Враховуючи ці обставини і тяжкість вчиненого ним злочину, існує реальний ризик залишення ним місця проживання в будь-який час задля уникнення кримінальної відповідальності.

Реальним є і ризик незаконного впливу на свідка у цьому кримінальному провадженні, оскільки на даний час з останніми проведені не всі необхідні слідчі дії у даному кримінальному провадженні, а підозрюваному ОСОБА_5 в ході розслідування стали відомі анкетні дані та місце проживання потерпілих та свідків, тому він буде впливати на них з метою зміни ними своїх показань, або неявки до суду.

Реальним є і ризик вчинення підозрюваним нових кримінальних правопорушень, оскільки на даний час він немає законного джерела доходів.

Підставою застосування щодо нього запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину та наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді вважати, що ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, під час досудового розслідування встановлено реальні ризики того, що підозрюваний ОСОБА_5 у разі застосування до нього запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_5 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який дієво забезпечить виконання підозрюваним передбачених кримінальним процесуальним кодексом України обов`язків.

Лише обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе запобігти усім вищевказаним ризикам.

Застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, таких як особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, будуть недостатніми для запобігання зазначеним ризикам, так як виходячи зі змісту ст.ст. 179-182 КПК України, вони не позбавляють у повній мірі підозрюваного можливості вільно пересуватися, вчиняти протиправні дії.

Застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту стосовно підозрюваного ОСОБА_5 не суперечитиме п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005, «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 та «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008, оскільки саме такий запобіжний захід дасть можливість уникнути настання перелічених вище ризиків та забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Також, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;

В даному випадку ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі до 3 років.

Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення явки підозрюваного для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, прокурор просила суд надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красноармійського, Красноперекопського р-ну., АР Крим, офіційно не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого, з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив задовольнити його у повному обсязі.

Заслухавши пояснення прокурора, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що заявлене клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Положеннями ст. 176, 177 КПК України визначено, що запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 188 К ПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При цьому, за вимогами ч. ч. 2, 3 ст. 189 КПК України, клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою приводу розглядається слідчим суддею, судом негайно після одержання цього клопотання (ч. 2). Розгляд клопотання здійснюється в закритому судовому засіданні за участю прокурора (ч. 3).

Відповідно до ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання, просила задовольнити його у повному обсязі.

Відповідно до ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Це клопотання може бути подане:

1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою;

2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику;

3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.

Згідно ст. 189 КПК України слідчий суддя, суд не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу.

Клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою приводу розглядається слідчим суддею, судом негайно після одержання цього клопотання.

Слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що:

1)підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду;

2)незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні;

3)вчинити інше кримінальне правопорушення;

Вислухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, вивчивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

Всупереч вимогам ч. 4 ст. 189 КПК України прокурором не доведено, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного року народження, а також що є достатні підстави вважати, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування чи суду.

Суду не надано доказів, що підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухилявся від органів досудового розслідування.

Керуючись ст. ст.176-179, 184, 186, 189, 190 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000066 від 10.01.2014, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_8