1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/2095/25 1-кс/335/810/2025
08 березня 2025 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Преображенка, Пологівського (колишнього Оріхівського) району, Запорізької області, громадянина України, освіта середня технічна, непрацюючого, пенсіонера, на утримані неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -
Слідча СВ ВП № 1 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 , за погодження з прокурором, звернулася до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 06.03.2025 року о 14.17 годині під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено:
- 50 предметів, схожих на патрони до малокаліберної гвинтівки, калібру 22,4 мм, які запаковано до спец. пакету № PSP 1193697;
- 18 предметів, схожих на патрони до ПМ, калібру 9?18 мм, які запаковано до спец. пакету № PSP 1193698;
- 2 предмети, схожі на патрони до револьверу «Ноган», калібру 7,62 мм, які запаковано до спец. пакету № CRI 1126646;
- 39 предметів, схожих на патрони до травматичної зброї, калібру 9 РА, які запаковано до спец. пакету № WAR 0081430;
- 770 предметів, схожих на патрони до, калібру 5,45 мм, які запаковано до спец. пакету № PSP 4336668;
- 354 предмета, схожих на патрони до, калібру 7,62 мм, які запаковано до спец. пакету № QHY 0225669;
- предмет, схожий на гранату Ф-1 з запалом УЗРГМ, з маркуванням 137-75-583 розібрано та запаковано до двох картонних коробок, які опечатані биркою з відповідним написом;
- 7 предметів зовні схожих на гранати підствольного гранатомету ВОГ-25, запаковано до 7-ми картонних коробок, які опечатані биркою з відповідним написом;
- 3 предмети схожі на пороховий заряд до РПГ-7, які запаковано до спец. пакету №4341808;
- предмет схожий на сигнальний (стартовий) пістолет зі слідами переробки, на рамі якого мається номер НОМЕР_1 , запаковано до спец. пакету № WAR 2086735;
- предмет схожий на пістолет-ракетницю, на якому мається маркування АБ-441, 1959г., який запаковано до спец. пакету № WAR 2086758.
Досудовим розслідуванням встановлено, що літом 2024 року, в денний час доби, (точного часу та дати в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_4 , знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_2 , виявив: ручну оборонну осколкову гранату Ф-1, 50 патронів до малокаліберної гвинтівки, калібру 22,4 мм, 18 патронів калібру 9?18 мм, 2 патрона до револьверу «Ноган», калібру 7,62х39 мм, 39 патронів до травматичної зброї, калібру 9 РА, 770 патронів калібру 5,45х39, 354 патрона калібру 7,62х39 мм, сім одиниць пострілів гранатометних ВОГ-25, а також порохові заряди у кількості три одиниці.
У подальшому, ОСОБА_4 , діючи всупереч вимог п. 12 інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року, відповідно до якого, придбання, зберігання та носіння бойових припасів, здійснюється на підставі дозволу відповідного органу Національної поліції, маючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на придбання, носіння та зберігання боєприпасів та вибухової речовини, без передбаченого законом дозволу, придбав: ручну оборонну осколкову гранату Ф-1, 50 патронів до малокаліберної гвинтівки, калібру 22,4 мм, 18 патронів калібру 9?18 мм, 2 патрона до револьверу «Ноган», калібру 7,62 мм, 39 патронів до травматичної зброї, калібру 9 РА, 770 патронів калібру 5,45, 354 патрона калібру 7,62 мм, сім одиниць пострілів гранатометних ВОГ-25, а також порохові заряди у кількості три одиниці, шляхом привласнення знайденого, чим здійснив придбання вибухових речовин та боєприпасів без передбаченого законом дозволу.
Після цього, ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, переніс знайдені ним: ручну оборонну осколкову гранату Ф-1, 50 патронів до малокаліберної гвинтівки, калібру 22,4 мм, 18 патронів калібру 9?18 мм, 2 патрона до револьверу «Ноган», калібру 7,62х39 мм, 39 патронів до травматичної зброї, калібру 9 РА, 770 патронів калібру 5,45х39, 354 патрона калібру 7,62х39 мм, сім одиниць пострілів гранатометних ВОГ-25, а також порохові заряди у кількості три одиниці, до будинку за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав без передбаченого законом дозволу до 09 години 34 хвилин 06 березня 2025 року.
У подальшому, 06 березня 2025 року, в період часу з 09 години 34 хвилини до 13 години 06 хвилин, працівниками Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області на підставі ухвали Орджонікідзівського районного суду міста Запоріжжя від 05 березня 2025 року за місцем мешкання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , проведено обшук, в ході якого було виявлено та вилучено: ручну оборонну осколкову гранату Ф-1, 50 патронів до малокаліберної гвинтівки, калібру 22,4 мм, 18 патронів калібру 9?18 мм, 2 патрона до револьверу «Ноган», калібру 7,62х39 мм, 39 патронів до травматичної зброї, калібру 9 РА, 770 патронів калібру 5,45х39, 354 патрона калібру 7,62х39 мм, сім одиниць пострілів гранатометних ВОГ-25, а також порохові заряди у кількості три одиниці.
Слідчий, посилаючись на те, що підозрюваний ОСОБА_4 усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і наступного покарання, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення зможе переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків в цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки усвідомлюючи, що в будь-якому випадку він нестиме покарання у вигляді позбавлення волі, підозрюваний перебуваючи під більш м`якою мірою запобіжного заходу матиме намір на вчинення іншого злочину проти життя осіб, а саме свідків, а також переховуватиметься від органу слідства, таким чином активно перешкоджаючи здійсненню досудового розслідування.
Крім того, у клопотанні зазначено, що більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням підозрюваного ОСОБА_4 під вартою не зможе запобігти вказаним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
В судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, просив його задовольнити з викладених в ньому підстав.
В судовому засіданні підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на його необґрунтованість, просили застосувати більш м`який запобіжний захід.
Вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши клопотання та дослідивши додані в його обґрунтування копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
06.03.2025 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
07.03.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Виходячи з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин. Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, слідчий суддя, наряду з положеннями КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення «Чеботарь проти Молдови»), у відповідності до якої слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин. Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів на даній стадії кримінального судочинства, слідчий суддя позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.
Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.
У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.
Згідно з ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.
Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи на судовий розгляд упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.
При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
Органом досудового розслідування шляхом внесення відповідного клопотання ініційовано питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Між тим, доводи клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України, на наявність яких міститься посилання в клопотанні, не підтвердженні належними та об`єктивними даними і прокурором в судовому засіданні не доведені.
Незважаючи на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні, тяжкого злочину, суд враховує вік підозрюваного, те що останній має місце постійного проживання, є пенсіонером, вдівцем, є особою з інвалідністю 3 групи, має міцні соціальні зв`язки, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягається вперше, не має паспорту громадянина України для виїзду за кордон, а також не має відповідного доходу, який би дозволив йому створити необхідні умови для переховування в тому числі за кордоном.
Враховуючи характер висунутої підозри, відсутність негативних характеристик підозрюваного ОСОБА_4 , а також відсутність даних про наявність з його сторони спроб ухилитися від органу досудового розслідування та продовжувати кримінальне правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування до ОСОБА_4 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у його права і свободи, про який йдеться в клопотанні слідчого, а відтак відмовляє в задоволенні клопотання.
Окрім цього, сторона обвинувачення вказує на ризик ймовірного впливу на свідків, проте вказане твердження можна уникнути шляхом покладення на підозрюваного обов`язку утримуватися від спілкування з певними особами у кримінальному провадженні.
За викладених обставин, вбачається, що клопотання не містить переконливого обґрунтування доводів сторони обвинувачення про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України.
Крім того, аналізуючи поведінку підозрюваного під час досудового розслідування, зокрема відсутність в матеріалах кримінального провадження доказів невиконання обов`язків та доказів ухилення підозрюваного в участі у слідчих діях, слідчий суддя встановив, що останній беззастереження виконує покладені на нього обов`язки.
Проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Між тим, відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, отже, вважає обґрунтованим застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.
Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
Оцінивши в сукупності всі вищезгадані обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання буде співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного ОСОБА_4 та тяжкості висунутої йому підозри і зможе забезпечити належне виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Керуючись ст.ст. 42, 177, 178, 181, 183, 193, 194, 376 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання слідчої залишити без задоволення.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання;
- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.
Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити з часу застосування особистого зобов`язання та покладення вказаних обов`язків ухвалою слідчого судді в межах строку досудового розслідування до 07 травня 2025 року включно.
Визначити строк дії ухвали до 07 травня 2025 року включно.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1