Єдиний унікальний номер 728/2951/24
номер провадження № 1-кп/728/41/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2025 року Бахмацький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Бахмач кримінальне провадження №0000340 від 22.11.2024 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

29.04.2005 апеляційним судом Чернігівської області за п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 13 років з конфіскацією всього майна; звільнився 26.05.2017 по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

22.11.2024 о 09:00 год. ОСОБА_4 , їдучи із с.Тиниця Ніжинського району Чернігівської області до м.Бахмач Ніжинського району Чернігівської області в автомобілі марки ВАЗ 21063 р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , сидячи на задньому пасажирському сидінні, побачив поруч біля себе чорну барсетку, яка належить ОСОБА_5 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, керуючись раптово виниклим умислом, спрямованим на протиправне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, діючи в умовах воєнного стану, введеного 24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», умисно, таємно від оточуючих, повторно здійснив викрадення чоловічої барсетки зі штучної шкіри марки BAELLERRY, яка для потерпілого ОСОБА_5 не являє матеріальної цінності і у якій зберігалися грошові кошти в сумі 4000.00 грн. та з викраденим майном залишив автомобіль, отримавши реальну можливість розпоряджатись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому діянні визнав повністю і суду пояснив, що дійсно, він у листопаді 2024 року їхав попутним автомобілем з с.Тиниця до м.Бахмач і на задньому сидінні автомобіля викрав барсетку, у якій були 4000 гривень, що належать ОСОБА_5 . З обсягом обвинувачення погодився повністю, в скоєному щиро розкаявся, просив суд суворо не карати, запевнив, що повністю відшкодував потерпілому завдані збитки, зробив для себе відповідні висновки і не допустить подібних дій у майбутньому.

Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Цивільний позов у справі не заявляв.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про обсяг та порядок дослідження доказів по справі, враховуючи, що ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість в інкримінованому йому діянні, ніхто з учасників провадження не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, вірно розуміють зміст цих обставин, в суда немає сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників провадження, а тому, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд вважає за доцільне не проводити дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, обмежившись лише показаннями обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують його особу.

Заслухавши обвинуваченого, з`ясувавши думку прокурора, вивчивши письмові матеріали кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у пред`явленому йому обвинуваченні, окрім власного визнання ним своєї вини в судовому засіданні, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися в таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України і його дії органом досудового розслідування кваліфіковані правильно.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, особу винного.

Як особа ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується посередньо, має не зняту та не погашену судимість, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, не одружений, не працює, згідно з висновком органу з питань пробації ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення визначений як високий; орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства, у тому числі для окремих осіб.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є його щире каяття та активне сприяння досудовому розслідуванню, повне відшкодування завданих матеріальних збитків.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого є рецидив злочинів.

Таким чином, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, наявність пом`якшуючих та обтяжуючої покарання обставин, особу винного та його ставлення до вчиненого ним діяння, суд не погоджується із висновком органу з питань пробації та вважає за можливе за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції вказаної статті та застосувати положення ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання призначеного вироком суду з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку, який у даному випадку повинен бути максимально можливим, не вчинить нового кримінального правопорушення і буде виконувати покладені на нього обов`язки, що відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства, правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності та захистом інтересів потерпілого.

На досудовому розслідуванні у відношенні ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався. Підстав для його обрання до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до положень ст.100 КПК України.

Судові витрати у справі відсутні.

Керуючись ст.ст.370, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком суду з випробуванням з іспитовим строком в 3 (три) роки, зобов`язавши його відповідно до ст.76 КК України не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази у справі: чорну барсетку зі штучної шкіри марки BAELLERRY, грошові кошти в сумі 4000.00 грн., паспорт громадянина України № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 , які передані під зберігальну розписку ОСОБА_5 - залишити останньому, як власнику.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати потерпілому, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя Бахмацького районного суду ОСОБА_1