ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2400/25
провадження № 1-кс/753/481/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2025 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Дарницького УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 000438, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 лютого 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 345 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

до Дарницького районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Дарницького УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 000438, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 лютого 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 345 КК України.

Відповідно до протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 6 лютого 2025 року клопотання передано судді ОСОБА_1 .

В обґрунтування клопотання прокурор вказує, що СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві розслідується кримінальне провадження № 000438, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 лютого 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 345 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 04 лютого 2025 року близько 09 год. 00 хв. ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «Mercedes Smart» з номерним знаком « НОМЕР_1 », приїхала за адресою: м. Київ, вул. Зрошувальна, 17-А, де припаркувавши його перед проїздними воротами КПП збірного пункту ІНФОРМАЦІЯ_1 , заблокувала проїзд службового та військового транспорту та стала проводити відеофіксацію на власний мобільний пристрій.

З метою припинення протиправних дій ОСОБА_5 співробітниками збірного пункту ІНФОРМАЦІЯ_1 викликано на місце події працівників поліції.

На виклик за вказаною адресою прибув екіпаж УПП у м. Києві ДПП НП України «Рубін 0215» у складі інспектора ОСОБА_6 , інспектора ОСОБА_7 , а також для деблокування роботи збірного пункту ІНФОРМАЦІЯ_1 та забезпечення охорони громадського порядку заступник начальника відділу превенції Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 та начальник сектору ВКП Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 , які виконуючи свої службові повноваження, здійснюючи свої функціональні обов`язки були одягнуті у відповідний однострій встановленого законом зразка та світло-відбиваючі жилетки з розпізнавальними знаками Національної поліції України.

По прибуттю співробітниками поліції було огороджено місце події сигнальними стрічками, а співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_1 деблоковано в`їзд до збірного пункту шляхом силового переміщення автомобіля марки «Mercedes Smart» з номерним знаком « НОМЕР_1 » від в`їзних воріт.

При цьому, ОСОБА_5 усно попереджена про необхідність припинення протиправних дій, остання ігноруючи законні вимоги співробітників поліції не покидати місце події, сіла за кермо автомобіля марки «Mercedes Smart» з номерним знаком « НОМЕР_1 » та запустивши двигун розпочала рух назад в сторону співробітників поліції, тим самим здійснила наїзд на співробітників поліції - заступника начальника відділу превенції Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_10 та начальника сектору ВКП Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_11 , після чого намагаючись зникнути з місця, розпочала рух вперед.

Проїхавши вперед ОСОБА_5 розвернула автомобіль, на якому рухалась та повертаючись до збірного пункту ІНФОРМАЦІЯ_1 , умисно здійснила наїзд на заступника начальника відділу превенції Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_12 .

Протиправними діями ОСОБА_5 спричинено ОСОБА_13 легкі тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин переднього відділу лівої стопи.

Після цього, ОСОБА_5 було затримано на місці події та 4 лютого 2025 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачено частиною другою статті 345 КК України.

05 лютого 2025 року в ході проведеного огляду підозрюваної ОСОБА_5 вилучено мобільний телефон марки "Oukitel", який поміщено до спец пакету №7115652 та опечатано.

Виходячи із показів потерпілих та свідків у кримінальному провадженні та зібраних в ході досудового розслідування матеріалів на даний час в органу досудового розслідування наявні достатні підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_5 до моменту її затримання співробітниками поліції здійснювала відеофіксацію на власний мобільний телефон марки «Oukitel», на якому відповідно на даний час можуть зберігатись відеозаписи подій, які передували вчиненню нею зазначеного кримінального правопорушення, а також безпосередньо обставини вчиненого кримінального правопорушення, тому даний мобільний телефон та наявна у ньому інформація мають значення речових доказів.

Оскільки зазначений мобільний телефон має захист у вигляді цифрового паролю, яким не володіє орган досудового розслідування, провести його огляд та виявити наявні у пам`яті пристрою файли можливо лише при подальшому залученні в ході досудового розслідування спеціалістів та спеціальної техніки.

Постановою слідчого від 05 лютого 2025 року вилучений мобільний телефон визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки сторона обвинувачення вважає, що він може зберігати файли, на яких зафіксовані важливі для досудового розслідування факти та обставини, тому з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, звертається до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на майно.

У судове засідання призначене на 11 лютого 2025 року ОСОБА_5 не з`явилася, про час, дату та місце розгляду клопотання було повідомлена належним чином, про що свідчать матеріали справи. Прокурор подав до суду заяву, у якій просив проводити розгляд клопотання про накладення арешту за його відсутності, зазначив, що вимоги клопотання підтримує, просить задовольнити.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, якими слідчим обґрунтовує його задоволення, оцінивши всі обставини у сукупності, слідчий суддя доходить наступного висновку.

04 лютого 2025 року ОСОБА_5 було затримано на місці події за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого другою статті 345 КК України.

04 лютого 2025 року ОСОБА_5 було повідомлено підозру у вчиненні кримінальногоправопорушення, передбаченого другою статті 345 КК України.

05 лютого 2025 року в ході проведеного огляду підозрюваної ОСОБА_5 вилучено мобільний телефон марки "Oukitel", який поміщено до спец пакету № 7115652 та опечатано.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню (ст. 84 КПК України).

Відповідно до частини першої статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора (ст. 132 КПК України).

Зокрема пункт 7 частини другої статті 131 КПК України передбачений такий вид заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно до частини першої статті 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно частини другої статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами частини третьої статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно статей 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Описана у клопотанні фабула у сукупності з наявними матеріалами справи, на даному етапі провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 345 КК України.

Відповідно до статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Постановою слідчого Дарницького УП ГУНП в м. Києві від 05 лютого 2025 року мобільний телефон "Oukitel", який поміщено до спец пакету №7115652, було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зважаючи на обставини та події, які були встановлені досудовим розслідуванням, з огляду на наявні докази у матеріалах кримінального провадження, мобільний телефон, на який прокурор просить накласти арешт, відповідає критеріям речових доказів, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки може містити інформацію щодо вчинення кримінально протиправних дій, враховуючи правову підставу для арешту майна, а також з метою об`єктивного всебічного досудового розслідування та необхідності встановлення обставин скоєння злочину, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором доведено необхідність арешту вказаного майна.

Частиною одинадцятою статті 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Оцінивши доводи прокурора, врахувавши наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження прав власника майна завданнями кримінального провадження, з огляду на обставини вчинення кримінального правопорушення, зважаючи на те, що мобільний телефон має захист у вигляді цифрового паролю, яким не володіє орган досудового розслідування,з огляду на завдання кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про накладення арешту на майно підлягає задоволенню.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси володільця майна та прокурором доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, судом не встановлено.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 309 КПК України,

УХВАЛИВ:

клопотання прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 - задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон "Oukitel", який поміщено до спец пакету №7115652, який належить ОСОБА_5 .

Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до статті 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1