УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.08.2024 м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

Головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваної ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Солом`янського районного суду міста Києва за адресою м. Київ, вул. Максима Кривоноса, 25 клопотання слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000387 від 10.05.2024, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Виноградів Виноградівського району Закарпатської області, громадянки України, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, маючої на утриманні двох малолітніх дітей, офіційно не працевлаштованої, розлученої,

якій повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 305 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000387 від 10.05.2024, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання слідчого мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , в порушення встановлених законодавством України суспільних відносин у сфері охорони здоров?я населення, Закону України «Про обіг наркотичних засобів і психотропних речовин, прекурсорів та їх аналогів» N? 863-X11 від 08.07.1999, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а так само зловживання ними» від 15.02.1995, Митного кодексу України N? 4495-VI від 13.03.2012, постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» N?770 від 06.05.2001, вимог Конвенції Організації Об?єднаних Націй про боротьбу проти незаконного обігу наркотичних засобів і психотропних речовин, ратифікованої Постановою Верховної Ради України N 1000-XII від 25.04.1991, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 09.08.2024 року, вступила у злочинну змову зі ОСОБА_8 та невстановленою в ході досудового розслідування особою, яка перебуває на території Нідерландів, щодо вчинення контрабанди, тобто переміщення через митний кордон України, з приховуванням від митного контролю на територію України із Нідерландів особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - «кокаїн», за наступних обставин. Так, ОСОБА_8 , перебуваючи на території України, а саме у м. Одеса, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 11 серпня 2024 року, місці та спосіб вступив у злочинну змову із невстановленою досудовим розслідуванням особою, яка перебуває на території Нідерландів та домовився про придбання у останньої особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - «кокаїн». Надалі, реалізуючи свій злочинний намір, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 09 серпня 2024 року, ОСОБА_8 , перебуваючи на території України, а саме у м. Одеса, розуміючи, що самостійно виконати злочинний план неможливо, вирішив залучити до вказаної протиправної діяльності іншу особу, яка здійснить перевезення через митний кордон України, з приховуванням від митного контролю, особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - «кокаїн», з території Нідерландів. З цією метою ОСОБА_8 , у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, місці та час, але не пізніше 09 серпня 2024 року вступив у злочинну змову з громадянкою України ОСОБА_4 , та запропонував останній за грошову винагороду отримати у невстановленої в ході досудового розслідування особи, яка перебуває на території Нідерландів, особливо небезпечний наркотичний засіб «кокаїн», який в подальшому доставити ОСОБА_8 до м. Одеса, на що ОСОБА_4 погодилася. На виконання вказаної домовленості зі ОСОБА_8 , невстановлена особа, яка перебуває на території Нідерландів, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин придбала на території Нідерландів особливо небезпечний наркотичний засіб - «кокаїн» в особливо великому розмірі, який з метою приховування від митного контролю, помістила до картонної коробки під виглядом порошку для прання марки «Sunil». В подальшому, невстановлена в ході досудового розслідування особа, яка перебуває на території Нідерландів, у невстановлений досудовим розслідуванням час, реалізуючи свою частину спільного зі ОСОБА_8 злочинного плану щодо контрабанди наркотичних засобів, перебуваючи на території Нідерландів, передала ОСОБА_4 наркотичний засіб «кокаїн». В подальшому не пізніше 09 серпня 2024 року ОСОБА_4 , вступивши у злочинну змову із ОСОБА_8 , перебуваючи на території Нідерландів, отримала у невстановленої в ході досудового розслідування особи наркотичний засіб «кокаїн», заздалегідь замаскований шляхом поміщення до картонного упакування з пральним порошком марки «Sunil». Надалі 09 серпня 2024 року ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб за вказівкою ОСОБА_8 здійснила переміщення через митний кордон України, з приховуванням від митного кордону з території Нідерландів до України особливо небезпечний наркотичний засіб «кокаїн», прихований під виглядом прального порошку марки «Sunil», який в подальшому за попередньою домовленістю мала доставити ОСОБА_8 у м. Одеса. 10 серпня 2024 року за вказівкою невстановленої в ході досудового розслідування особи, яка перебуває на території Нідерландів, ОСОБА_4 з метою доставки ОСОБА_8 особливо небезпечного наркотичного засобу «кокаїн», орендувала у м. Виноградів автомобіль білого кольору, марки «Toyota Rav 4», 3 державним номерним знаком НОМЕР_1 та попрямувала до м. Одеса з метою передачі товару ОСОБА_8 . Цього ж дня, приблизно о 19 год. 37 хв. автомобіль білого кольору марки «Toyota Rav 4», з державним номерним знаком НОМЕР_2 , за кермом якої перебувала ОСОБА_4 було зупинено на стаціонарній дорожній станції патрульної поліції в м. Умань, автодорога М-05 Київ-Одеса та проведено його невідкладний обшук, в ході якого у багажному відділенні вказаного автомобіля виявлено особливо небезпечний наркотичний засіб «кокаїн», прихований під виглядом прального порошку марки «Sunil», у зеленому пакеті. 10.08.2024 на виконання постанови прокурора відділу Київської обласної прокуратури про контроль за вчиненням злочину у формі контрольованої поставки, здійснено заміну вмісту вказаного упакування, а саме особливо небезпечного наркотичного засобу «кокаїн» на схожу за зовнішніми ознаками речовину, не заборонену до обігу. Цього ж дня пізно у вечері, приблизно о 23 год. 50 хв. ОСОБА_4 , залучена до конфіденційного співробітництва, здійснила телефонний дзвінок ОСОБА_8 та повідомила, що прибула до м. Одеса до готелю «Атлантік» за адресою вул. Генуезька, буд. 24-А, де ОСОБА_8 забронював їй номер, з метою передачі останньому наркотичного засобу «кокаїн». В подальшому, 11 серпня 2024 року о 08 год. 38 хв. ОСОБА_8 використовуючи мобільний додаток для обміну повідомленнями «WhatsApp», з номером мобільного телефону НОМЕР_3 надіслав смс-повідомлення на мобільний номер телефону ОСОБА_9 НОМЕР_4 наступного змісту «Доброе утро как проснетесь набери». Надалі, приблизно о 09 год. 50 хв. ОСОБА_4 зателефонувала на мобільний номер телефону ОСОБА_8 та домовились про зустріч поблизу орендованого автомобіля білого кольору марки «Toyota 4 Rav 4», з державним номерним знаком НОМЕР_5 на якому ОСОБА_4 прибула із заміненою речовиною до готелю «Атлантік», що у м. Одеса. Приблизно о 10 год. 00 хв. ОСОБА_8 підійшов до вказаного автомобіля, зустрівся із ОСОБА_4 , яка відкрила багажний відсік авто, звідки ОСОБА_8 , маючи на меті отримання переміщеного контрабандним шляхом наркотичного засобу кокаїн, дістав сумку з пакетом, в якому замінена речовина була замаскована шляхом поміщення до картонного упакування з пральним порошком марки «Sunil». Взявши вказану сумку, ОСОБА_8 одразу передав ОСОБА_10 , який не був обізнаний стосовно вмісту сумки, та який попрямував на мопеді в бік Аркадії, де за адресою: м. Одеса, вул. Каманіна, буд. 19, а саме у гаражному приміщенні залишив передану ОСОБА_8 , сумку з вмістом особливо небезпечного наркотичного засобу - «кокаїн». Цього ж дня, в ході проведення невідкладного обшуку гаражного приміщення, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Каманіна, буд. 19, слідчим слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області було виявлено та вилучено сумку зеленого кольору із вмістом картонного упакування від виглядом прального порошку марки «Sunil», всередині якої знаходилась замінена, схожа за зовнішніми ознаками на кокаїн речовина, не заборонена до обігу. Згідно висновку експерта Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України N? 232/8-233/8 від 12 серпня 2024 року, надана на дослідження спресована в прямокутну форму порошкоподібна речовина білого кольору яка була виявлена та вилучена 11.08.2024 в ході проведення обшуку автомобіля білого кольору, марки «Tpyota Rav 4», з державним номерним знаком НОМЕР_1 , у своєму складі містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено - «кокаїн». Відсотковий вміст кокаїну в речовині становить 41 %. Маса кокаїну в наданій на дослідження речовині становить 408,419 г. Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 N? 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» - «кокаїн» віднесено до небезпечних наркотичних засобів, обіг яких обмежено (Таблиця II списку N? 2). Згідно таблиці «невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої Наказом МОЗ України N? 188 від 01.08.2000, наркотичний засіб, обіг якого обмежено - «кокаїн» масою 408,419 г є особливо великим розміром. Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні контрабанди наркотичних засобів, тобто їх переміщенні через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 305 КК України. - рапортом оперативного підрозділу про виявлення кримінального правопорушення від 09.05.2024; - відповіддю оперативного підрозділу на доручення слідчого; - протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 25.04.2024; - протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , від 13.05.2024; - протоколом затримання ОСОБА_8 , від 11.08.2024; - протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 ; - протоколом пояснення ОСОБА_4 , від 10.08.2024; - протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_4 , від 12.08.2024; - протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , від 11.08.2024; - протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , від 11.08.2024; - протоколом обшуку автомобіля «Toyota Rav 4», від 10.08.2024; - протоколом обшуку гаражного приміщення за адресою: АДРЕСА_2 ; - протоколами оглядів мобільних телефонів від 12.08.2024; - повідомленням про підозру ОСОБА_8 , від 12.08.2024; - повідомленням про підозру ОСОБА_13 , від 12.08.2024; - висновком ІСТЕ СБУ від 12.08.2024. - іншими зібраними матеріалами кримінального провадження в їх сукупності. Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Так, при визначенні обґрунтованості підозри необхідно враховувати практику Європейського суду з прав людини, згідно з якою, а саме у рішеннях у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» та «Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини зазначив, що термін «обґрунтована підозра» означає наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об?єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Від сукупності обставин справи залежить, що саме можна вважати обґрунтованою підозрою. Також, розглядаючи скаргу у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, Європейський суд з прав людини підкреслив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого находить на наступній стадії процесу кримінального розслідування. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Феррарі - Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим лише тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням органів досудового розслідування (попереднього слідства). На даному етапі кримінального провадження стороною обвинувачення та слідчим суддею не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень. Сторона обвинувачення на підставі оцінки сукупності отриманих доказів стверджує, що причетність особи до вчинення нею злочинів є достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу. На даний час є необхідність у застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваної ОСОБА_13 , оскільки досудовим розслідуванням встановлені ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що ОСОБА_13 , підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років з конфіскацією майна, а тому, усвідомлюючи особливу тяжкість та реальність покарання, в разі застосування запобіжного заходу не пов?язаного з домашнім арештом, остання може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення покарання, а від так встановлена наявність достатніх підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з метою забезпечення безперешкодного, повного та всебічного досудового розслідування та судового розгляду даного кримінального провадження, що повністю підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» с суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів». Наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК обґрунтовується тим, що перебуваючи на волі ОСОБА_13 може знищити, сховати та спотворити інформацію, речі та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на теперішній час всі співучасники вчиненого злочину не встановлені, та можуть володіти інформацією та доказами, важливими для досудового розслідування, а підозрювана будучи обізнаною про коло причетних осіб може вжити заходів для спотворення чи знищення такої інформації. Наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК обґрунтовується тим, що перебуваючи на волі, ОСОБА_13 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, може як у спосіб погроз, підкупу, психологічного впливу, так і в інший спосіб незаконно впливати на осіб, які можуть бути допитані як свідки, з приводу кримінального правопорушення вчиненого підозрюваною. Наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК обґрунтовується тим, що серед оточення підозрюваної ОСОБА_13 , є невстановлені учасники злочину, яких він може повідомити про факт виявлення їх злочинної діяльності та обставини, які стали відомі їй в ході проведення досудового розслідування, що унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності всіх винних осіб, а тому підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК обґрунтовується тим, що ОСОБА_13 , перебуваючи на волі, може вчинити інший злочин в сфері обігу наркотичних засобів, тим самим створивши умови для переховування його від органів досудового слідства та суду та унеможлививши здійснення швидкого, повного і неупередженого досудового слідства у вказаному кримінальному провадженні. Крім цього на теперішній час не встановлено інших співучасників злочину, з якими ОСОБА_13 організувала канал контрабандного переміщення через митний кордону України, з приховуванням від митного контролю, наркотичного засобу «кокаїн», а отже існує вірогідність того, що останній продовжить свою незаконну діяльність. Підозрюваний, перебуваючи на волі, може в подальшому скористатися діючими зв?язками з іншими невстановленими співучасниками злочину та вичинити інше кримінальне правопорушення, пов?язане з контрабандою «кокаїну». Таким чином інші більш м?які запобіжні заходи застосовані до підозрюваної ОСОБА_13 , не забезпечать його належної процесуальної поведінки, призведуть до продовження злочинної діяльності, а їх застосування створить умови для переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання з підстав та за обставин, викладених у клопотанні, наполягав на його задоволенні.

Підозрювана та захисник просили застосувати домашній арешт у нічний час доби, підозру вважають обґрунтованою.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Згідно із ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

У відповідності до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, під час розгляду клопотання, слідчим суддею встановлено, що у провадженні Слідчого управління ГУ СБУ у м. Києві та Київській області перебуває кримінальне провадження № 0000387.

12.08.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 305 КК України.

В якості підтвердження обґрунтованості підозри органом досудового розслідування до матеріалів клопотання надано докази, які досліджені слідчим суддею у судовому засіданні.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, але, зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, викладені в його рішеннях.

Поняття «обґрунтована підозра» наведено в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

За таких умов, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 305 КК України, які могли б об`єктивно зв`язувати підозрювану з ними, тобто підтвердити існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрювана могла вчинити дане кримінальне правопорушення.

Як вбачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу, окрім обґрунтованої підозри, є наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Так, при розгляді клопотання слідчого, судом встановлено, що існують ризики, п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що ОСОБА_13 , підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років з конфіскацією майна, а тому, усвідомлюючи особливу тяжкість та реальність покарання, в разі застосування запобіжного заходу не пов?язаного з домашнім арештом, остання може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення покарання, а від так встановлена наявність достатніх підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з метою забезпечення безперешкодного, повного та всебічного досудового розслідування та судового розгляду даного кримінального провадження, що повністю підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» с суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів». Наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК обґрунтовується тим, що перебуваючи на волі ОСОБА_13 може знищити, сховати та спотворити інформацію, речі та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на теперішній час всі співучасники вчиненого злочину не встановлені, та можуть володіти інформацією та доказами, важливими для досудового розслідування, а підозрювана будучи обізнаною про коло причетних осіб може вжити заходів для спотворення чи знищення такої інформації. Наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК обґрунтовується тим, що перебуваючи на волі, ОСОБА_13 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, може як у спосіб погроз, підкупу, психологічного впливу, так і в інший спосіб незаконно впливати на осіб, які можуть бути допитані як свідки, з приводу кримінального правопорушення вчиненого підозрюваною. Наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК обґрунтовується тим, що серед оточення підозрюваної ОСОБА_13 , є невстановлені учасники злочину, яких він може повідомити про факт виявлення їх злочинної діяльності та обставини, які стали відомі їй в ході проведення досудового розслідування, що унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності всіх винних осіб, а тому підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК обґрунтовується тим, що ОСОБА_13 , перебуваючи на волі, може вчинити інший злочин в сфері обігу наркотичних засобів, тим самим створивши умови для переховування його від органів досудового слідства та суду та унеможлививши здійснення швидкого, повного і неупередженого досудового слідства у вказаному кримінальному провадженні. Крім цього на теперішній час не встановлено інших співучасників злочину, з якими ОСОБА_13 організувала канал контрабандного переміщення через митний кордону України, з приховуванням від митного контролю, наркотичного засобу «кокаїн», а отже існує вірогідність того, що останній продовжить свою незаконну діяльність. Підозрюваний, перебуваючи на волі, може в подальшому скористатися діючими зв?язками з іншими невстановленими співучасниками злочину та вичинити інше кримінальне правопорушення, пов?язане з контрабандою «кокаїну». Зокрема, при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Згідно із положеннями рішення Конституційного Суду України від 08.07.2003 року за № 14-рп/2003 при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу разом з іншими обставинами враховується тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа.

Слідчим суддею була врахована особа підозрюваної.

Із врахуванням вищевикладеного, та стадії досудового розслідування, на якій перебуває кримінальне провадження, на переконання слідчого судді, інший із більш м`яких запобіжних заходів, аніж цілодобовий домашній арешт із покладенням на підозрювану обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваної.

Таким чином, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 181, 193, 194, 196, 219, 337, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000387 від 10.05.2024, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якій повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 305 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів, тобто до 11 жовтня 2024 року включно, із забороною підозрюваній залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду залежно від стадії розгляду кримінального провадження.

Покласти на підозрювану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів, тобто до 11 жовтня 2024 року включно, наступні обов`язки відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України:

-не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду, залежно від стадії розгляду кримінального провадження;

-прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою;

-здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, які дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

-утриматись від спілкування із іншими підозрюваними, свідками у даному кримінальному провадженні;

-повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд, залежно від стадії розгляду кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

Залишення підозрюваною житлової квартири за адресою: АДРЕСА_1 на час оголошення у місці проживання підозрюваної сигналу повітряної тривоги (небезпеки) із обов`язковим прямуванням підозрюваної до укриття, розташованого в безпосередній близькості до місця її проживання, та із негайним подальшим поверненням підозрюваної за місцем свого проживання, визначеним в ухвалі слідчого судді, після сповіщення про завершення сигналу повітряної тривоги, а також перебування підозрюваної на амбулаторному чи стаціонарному лікуванні у медичних закладах, - не може вважатись порушенням умов застосованого відносно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В цьому випадку, підозрювана негайно зобов`язана із використанням доступних засобів зв`язку довести до відому уповноважених осіб УП ГУНП за місцем проживання підозрюваної та/або прокурора про обставини свого прямування до укриття із зазначенням адреси укриття, у зв`язку із оголошеним сигналом повітряної тривоги (небезпеки), та адреси медичного закладу, де підозрювана проходитиме амбулаторне чи стаціонарне лікування.

В іншому випадку - залишення житла без дозволу прокурора або суду, а також порушення покладених на підозрювану процесуальних обов`язків, буде вважатися порушенням умов дотримання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та може бути підставою для ініціювання питання слідчим, прокурором щодо його зміну на іншій, більш суворий запобіжний захід.

Виконання ухвали покласти на орган Національної поліції за місцем проживання підозрюваної.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали слідчого судді про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту та покладення обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, визначити до 11 жовтня 2024 року включно.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1