УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року

м. Київ

Справа № 735/952/24

Провадження № 51 - 5503 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, ОСОБА_4 на ухвалу Коропського районного суду Чернігівської області від 03 вересня 2024 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 08 листопада 2024 року щодо ОСОБА_5 ,

встановив:

Ухвалою Коропського районного суду Чернігівської області від 03 вересня 2024 року, залишеною без зміни ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 08 листопада 2024 року, кримінальне провадження № 0000035, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 лютого 2024 року, щодо ОСОБА_5 за епізодами злочинної діяльності, що мали місце 15 січня 2024 року, 20 січня 2024 року, 01 лютого 2024 року закрито на підставі ст. 284 ч. 1 п. 4-1 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Продовжено судовий розгляд кримінального провадження № 0000035 від 18 лютого 2024 року щодо ОСОБА_5 за ст. 185 ч. 4 КК України за епізодами від 10 січня 2024 року, 02 травня 2024 року та 03 червня 2024 року.

У скарзі порушується питання про перегляд судових рішень в касаційному порядку.

Проте, скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК України, а тому колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення

її без руху на підставі ст. 429 ч. 1 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того,

у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа,

яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону,

що є підставами для скасування або зміни судових рішень, і які, на її думку, допущені судами при їх винесенні, навести конкретні докази і аргументи

в обґрунтування кожної позиції.

Так, прокурор у своїй скарзі, хоч і зазначає про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, проте в порушення вимог ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України не наводить доводи на обґрунтування цього відповідно до положень ст. 438 ч. 1, статей 412, 413 цього Кодексу.

У поданій скарзі прокурор також не зазначає в чому полягає незаконність ухвали апеляційного суду в силу ст. 419 КПК України, які конкретно порушення закону,

на його думку, було допущено цим судом, які доводи апеляційної скарги прокурора суд апеляційної інстанції належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив.

Вказані недоліки перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Керуючись ст. 429 ч. 1 КПК України, Верховний Суд

постановив:

Залишити касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, ОСОБА_4 без руху.

Встановити прокурору ОСОБА_4 п`ятиденний строк

для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3