УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 712/14284/24

Провадження № 1-кс/712/6210/24

29 листопада 2024 року м. Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси внесене в кримінальному провадженні № 0003647, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.10.2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України клопотання слідчого СВ Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 за погодженням з прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання мотивує тим, що в провадженні СВ Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження №0003647 від 29.10.2024 за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :32 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, повторно, умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, що запроваджений Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затверджений Верховною Радою України, в подальшому продовжений до 09.11.2024 включно Указом Президента України №469/2024 від 23.07.2024 та затверджений Верховною Радою України, шляхом вільного доступу підійшов до дерев`яної конструкції поблизу кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де знаходився велосипед марки «Formula», артикул «OPS-FR-27.5/19», номер рами НОМЕР_1 , який належить потерпілій ОСОБА_6 , вартістю згідно висновку експерта №СЕ-19/124-24/15537-ТВ від 30.10.2024 - 10583,10 грн., після чого викрав вищевказаний велосипед та залишив місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на вказану суму.

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Черкаси, громадянин України, українець, не одружений, який на утриманні малолітніх дітей не має, з середньою освітою, інвалідом, депутатом, учасником бойових дій не є, не працюючий, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , та без місця реєстрації, раніше судимий:

1) 19.01.2010 Черкаським районним судом Черкаської області, за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. За ст. 104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

2) 02.06.2011 Черкаським районним судом Черкаської області, за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років обмеження волі. На основі ст. 71 КК України приєднано частково невідбуте покарання 2 роки позбавлення волі і остаточно визначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, 29.01.2013 звільнений УДО, невідбутий строк - 1 рік 2 місяці 21 день;

3) 13.02.2014 Придніпровським районним судом м. Черкаси, за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі. На основі ст. 71 КК України приєднано частково невідбуте покарання 6 місяців позбавлення волі і остаточно визначено покарання у вигляді 1 рік і 6 місяців позбавлення волі;

4) 06.03.2014 Черкаським районним судом Черкаської області, за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На основі ст. 71 КК України приєднано частково невідбуте покарання 6 місяців позбавлення волі і остаточно визначено покарання у вигляді 2 роки і 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 17.04.2014 по відбуттю строку покарання;

5) 29.03.2016 Черкаським районним судом Черкаської області, за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На основі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

6) 18.07.2016 Черкаським районним судом Черкаської області, за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. На основі ч. 4 ст. 70 КК України приєднано частково невідбуте покарання 1 рік позбавлення волі і остаточно визначено покарання у вигляді 4 роки позбавлення волі. На основі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки. Рішення переглянуто, відмінено звільнення від відбування покарання з призначенням іспитового строку, звільнений УДО 05.08.2020, невідбутий строк 6 місяців 28 днів;

7) 05.10.2021 Соснівським районним судом м. Черкаси, за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі. На основі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

8) 05.07.2022 Придніпровським районним судом м. Черкаси, за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до 1 року і 1 місяця позбавлення волі. Звільнено 31.05.2023 по відбуттю строку покарання;

9) 11.12.2023 Соснівським районним судом м. Черкаси за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу 17000 грн.;

10) 15.01.2024 Придніпровським районним судом м.Черкаси за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі. На основі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

11) 27.03.2024 Придніпровським районним судом м.Черкаси за ст. 126-1 КК України до покарання у вигляді 150 годин громадських робіт.

29.11.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Під час досудового слідства у даному кримінальному провадженні встановлено наявність ризиків, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: 1) можливе переховування від органів досудового розслідування та/або суду; 2) можливий незаконний вплив на свідків, експерта у цьому ж кримінальному провадженні; 3) можливе перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; 4) можливе вчинення іншого кримінального правопорушення.

Також слід брати до уваги те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Разом із цим, підозрюваний ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та вчинив новий злочин проти власності при цьому має ряд не знятих та не погашених судимостей, в тому числі за вчинення злочинів із тотожними складами та перебуває на іспитовому терміні.

Окрім цього ОСОБА_4 обізнаний у методах проведення досудового розслідування, та як наслідок може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 , розуміючи, що йому оголошено підозру у вчиненні тяжкого злочину матиме реальну можливість змінити місце проживання і переховуватись від органів досудового розслідування та суду, що перешкоджатиме досягненню завдання кримінального провадження та досягненню цілей покарання (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), даний ризик обґрунтовується тим, що у ОСОБА_4 відсутнє місце роботи, сталі соціальні зв`язки, він неодружений, дітей на утриманні не має, у зв`язку із чим він матиме реальну можливість змінити місце свого проживання та переховуватися від органу досудового розслідування і суду.

Ризик можливого вчинення іншого кримінального правопорушення підозрюваним обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 не має джерела доходів, а також раніше притягувався до кримінальної відповідальності та знову вчинив новий злочин, перебуваючи на іспитовому терміні.

Ризик можливого незаконного впливу на свідків обґрунтовується тим, що одним із основних свідків кримінального правопорушення, є знайомий обвинуваченого ОСОБА_7 , у зв`язку з чим підозрюваний може схилити свідка до дачі показань на його користь з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

З викладеного вище вбачається, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування, усвідомлюючи про неминучість покарання у вигляді позбавлення волі за вчинення злочину, чинити незаконний вплив на свідків у вказаному кримінальному провадженні, крім цього підозрюваний може вчинити нове кримінальне правопорушення.

Беручи до уваги, вищевказане, а також зважаючи на те, що досудовим розслідуванням не встановлено даних, за допомогою яких би обґрунтовувалася неможливість запобігання зазначеним у клопотанні ризикам будь-яким іншим із передбачених у КПК України більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних із позбавленням волі, тому існує достатньо реальних підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив суд його задовольнити.

Підозрюваний просив обрати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши зміст та мотиви клопотання і додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний установити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор (п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК).

Обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення; протоколом огляду, протоколом допиту потерпілого, протоколами допиту свідків, протоколом впізнання, протоколом проведення слідчого експерименту, повідомленням про підозру.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 175; «Cebotari v. Moldova», п. 48; «Fox, Campbell and Hartley v. the UK», n. 32, яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, та в даному випадку вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в долучених в обґрунтування клопотання матеріалах.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального кодексу ця особа підлягає відповідальності.

Сторона обвинувачення в обґрунтування клопотання посилалась на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Із системного аналізу змісту ч. 2 ст. 177 і п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК убачається, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу - щодо встановлення наявності заявлених стороною обвинувачення ризиків слідчий суддя керується стандартом переконання «достатні підстави».

Так, існування кожного, вказаного у ч. 1 ст. 177 КПК ризику, має підтверджуватися фактами, наявність яких має бути переконливо продемонстрована (п. п. 85, 86 рішення ЄСПЛ від 30.01.2018 у справі «Макаренко проти України» /Makarenkov. Ukraine, заява №622/11).

Суд вважає обґрунтованими доводи слідчого щодо існування ризиків переховування від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, можливе вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків.

Про існування таких ризиків свідчить суворість можливого покарання у випадку визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, який на даний час обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення проти власності, за вчинення якого може бути призначене покарання у виді реального п`яти до восьми років, що саме по собі може бути підставою та мотивом змінити місце проживання з метою переховування від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, можливе вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків.

Суд також враховує, що ризики здійснення підозрюваним спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Отже наявність обґрунтованої підозри та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, надають підстави для обрання запобіжного заходу.

Розглядаючи заявлене клопотання, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожна людина має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійсненого з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню нею злочину або її втечі після його вчинення.

Заслухавши учасників судового розгляду, оцінивши в сукупності обставини відповідно до ст. ст.177, 178 КПК, суд приходить до висновку, що на даному етапі досудового розслідування продовжують існувати ризики переховування підозрюваного від слідства та суду, незаконного впливу на свідків, можливе вчинення іншого кримінального правопорушення та виходячи з вказаних міркувань такі ризики є реальним та існуючими, враховуючи також ступінь стійкості соціальних зв`язків підозрюваного, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення, так як наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи та виправдовує тривалість тримання підозрюваного під вартою, при цьому менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, який не має сталих соціальних зв`язків та офіційних джерел доходів.

Вирішуючи дане питання, суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини з приводу того, що серйозність пред`явленого обвинувачення і ризик втечі може бути аргументом при обранні запобіжного заходу і суспільний інтерес в даному конкретному випадку полягає у забезпеченні розслідування злочину у сфері службової діяльності, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості обвинувачених, превалює над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначено у п.79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка станом на 01 січня 2024 року становить 3028 гривні.

При обранні альтернативного запобіжного заходу у виді застави, вважається за доцільне, з урахуванням вищевказаних обставин кримінального провадження, визначити підозрюваному заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 грн. Саме такий розмір застави буде достатнім стимулюючим засобом запобігання порушенню процесуальних обов`язків підозрюваним. При цьому, розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, що узгоджується з роз`ясненнями викладеними у листі ВССУ 04.04.2013 № 511-550/0/4-13, а саме: «Слідчому судді необхідно враховувати майновий стан підозрюваного, обвинуваченого та не допускати встановлення такого розміру застави як альтернативи триманню під вартою, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави.»

З огляду на викладене, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає до задоволення.

Керуючись вимогами ст. ст. 132, 176 178, 183, 184, 194, 196, 206, 372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Черкаси, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з 29 листопада 2024 року по 27 січня 2025 року включно із можливістю внесення застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 грн.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 строком на 2 місяці процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

-Прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

-Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

-Здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження або винесення ухвали про скасування запобіжного заходу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а підозрюваному, який перебуває під вартою, в той же строк, з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Повний текст ухвали проголошений 03 грудня 2024 року