Справа № 183/1742/25
№ 1-кп/183/1536/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2025 року м. Самар

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000004 від 04.02.2025 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Гвардійське Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

в с т а н о в и в:

До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000004 відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України.

В тексті обвинувального акту викладено клопотання прокурора про розгляд даного обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згоден на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, повністю згоден із встановленими органом досудового розслідування обставинами скоєного ним кримінального проступку. Обвинувачений в присутності свого захисника - адвоката ОСОБА_4 ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченими ч. 1 ст. 394 КПК України, подав письмову заяву про розгляд обвинувального акту відносно нього у спрощеному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини і згоден з розглядом обвинувального акта, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Так, за результатами спрощеного провадження встановлено, що вироком Новомосковського міськраи?онного суду Дніпропетровськоі? області від 01 травня 2024 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК Украі?ни, та призначено покарання у виді громадських робіт строком 200 годин.

04 червня 2024 до Новомосковського раи?онного відділу філіі? Державноі? установи «Центр пробаціі?» у Дніпропетровськіи? області з Новомосковського міськраи?онного суду Дніпропетровськоі? області надіи?шло розпорядження про виконання вироку, що набрав законноі? сили, відносно ОСОБА_3 , засудженого 01 травня 2024 року Новомосковським міськраи?онним судом Дніпропетровськоі? області за ч. 1 ст. 125 КК Украі?ни до покарання у виді громадських робіт строком на 200 годин, яке прии?няте до виконання.

13 червня 2024 року ОСОБА_3 фахівцем Новомосковського раи?онного відділу філіі? Державноі? установи «Центр пробаціі?» у Дніпропетровськіи? області був ознаи?омлении? з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, з обов?язками, які він повинен додержуватись згідно зі ст. 37 КВК Украі?ни, а саме: сумлінно ставитись до праці, працювати на визначеному об?єкті і відпрацьовувати встановлении? судом строк громадських робіт, з?являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробаціі?, повідомляти уповноважении? орган з питань пробаціі? про зміну місця проживання, не виі?жджати за межі Украі?ни без погодження з уповноваженим органом з питань пробаціі?, та ознаи?омлении? зі ст. 40 КВК Украі?ни, згідно якоі? ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт є систематичне невиконання встановлених обов?язків, порушення порядку та умов відбування покарання, а також притягнення до адміністративноі? відповідальності за правопорушення, які були вчинені після письмового попередження, невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, а також допущення більше двох порушень трудовоі? дисципліни протягом місяця, поява на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп?яніння, а також и?ому були роз?яснені правові наслідки в разі ухилення від відбування покарання, а саме те, що він може бути притягнутии? до кримінальноі? відповідальності за ст. 389 КК Украі?ни, про що від нього було відібрано відповідну підписку.

13 червня 2024 року засудженому ОСОБА_3 фахівцем Новомосковського раи?онного відділу філіі? Державноі? установи «Центр пробаціі?» у Дніпропетровськіи? області вручене направлення до Черкаськоі? селищноі? ради, згідно якого він повинен приступити до відбуття покарання з 14 червня 2024 року.

Згідно повідомлення з Черкаськоі? селищноі? ради від 20 червня 2024 року, ОСОБА_3 станом на 20 червня 2024 року до Черкаськоі? селищноі? ради не з?явився, та до відпрацювання присуджених и?ому годин громадських робіт не приступив.

07 січня 2025 року ОСОБА_3 надав фахівцю Новомосковського раи?онного відділу філіі? Державноі? установи «Центр пробаціі?» у Дніпропетровськіи? області письмове пояснення, що відпрацьовувати присуджені и?ому години громадських робіт безоплатно він не збирається і не буде, та и?ому винесено письмове попередження про притягнення до кримінальноі? відповідальності за порушення порядку та умов відбування покарання. Цього ж дня ОСОБА_3 повторно отримав на руки направлення для відбування призначеного покарання до Черкаськоі? селищноі? ради.

07 січня 2025 року винесено розпорядження селищного голови №17 про прии?няття на громадські роботи та складено графік виходу на роботу засудженого до громадських робіт.

09 січня 2025 року до Новомосковського раи?онного відділу Центру пробаціі? надіи?шло повідомлення Черкаськоі? селищноі? ради, згідно якого ОСОБА_3 не з?явився 08 січня 2025 року для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 Кримінально-виконавчого кодексу Украі?ни ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт є невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин. Таким чином, ОСОБА_3 , діючи умисно, перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , будучи в належніи? формі ознаи?омленим із порядком та умовами відбування покарання у виді 200 годин громадських робіт, присуджених и?ому вироком Новомосковського міськраи?онного суду Дніпропетровськоі? області від 01 травня 2024 року, достовірно знаючи про наслідки невиконання покладених на нього обов?язків, будучи зобов?язаним додержуватися встановлених ст. 37 Кримінально-виконавчого кодексу Украі?ни порядку і умов відбування покарання, відмовився від відбування покарання у виді 200 годин громадських робіт, та до Черкаськоі? селищноі? ради не з?явився, тим самим ухилився від відбування покарання у виді 200 годин громадських робіт.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали кримінального провадження надані органом досудового розслідування, керуючись діючим кримінальним та кримінальним процесуальним законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 в ухиленні від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання, при обставинах, встановлених органом досудового розслідування, доведена повністю, а дії ОСОБА_3 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 2 ст. 389 КК України.

Згідно ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При обранні виду та міри покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, обставини, що обтяжують та пом`якшують його покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що він вчинив кримінальний проступок, шкода не заподіяна.

Згідно довідок від 18.02.2025, ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Суд ураховує, що обвинувачений ОСОБА_3 , повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, зазначив, що критично ставиться до вчиненого, дійсно засуджує свій вчинок, розуміє протиправність своїх дій і готовий нести відповідальність.

З урахуванням вищевикладеного у сукупності, суд бере до уваги особливості даного кримінального правопорушення, характер й обставини його вчинення, наслідки скоєного, особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, суд приходить висновку, що ОСОБА_3 слід призначити покарання у межах санкції ч. 2 ст. 389 КК України у виді пробаційного нагляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 59-1 КК України покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства. При призначенні покарання у виді пробаційного нагляду суд покладає на засудженого обов`язки передбачені ч. ч. 2, 3 ст. 59-1 КК України.

Керуючись ст. ст.349, 370, 374, 377 КПК України, ст. 59-1, ч. 2 ст. 389 КК України,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити покарання у виді 1 року пробаційного нагляду.

Покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ОСОБА_1