Суддя ОСОБА_1 .
Справа № 644/9686/24
Провадження № 1-в/644/854/24

УХВАЛА

Іменем України

06 грудня 2024 року Орджонікідзевський районний суд міста Харкова в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

За участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за клопотанням засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про приведення у відповідність вироку суду до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-ІХ,

УСТАНОВИВ:

06.11.2024 року до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова надійшло відповідне клопотання від засудженого про приведення у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-ІХ.

В судове засідання засуджений, представник ХВК №43 не з`явились, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Суд, з урахуванням думки прокурора, що заперечував проти задоволення клопотання, дослідивши зміст клопотання, особову справу засудженого, вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню

Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України).

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів особової справи та змісту клопотання засудженого ОСОБА_5 відбуває покарання за вироком Валківського районного суду Харківської області від 18.07.2022 року, за яким він визнаний винуватим за ч.3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 71, 72 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Нововодолазського районного суду Харківської області від 01.10.2021 року та остаточно призначено обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць. Строк відбуття покарання за вироком обрахований з 23.02.2022 року.

Із змісту даного вироку вбачається, що ОСОБА_5 засуджений за вчинення 8 епізодів таємного викрадення майна, від 25.12.2021 року на суму 1100 грн, від 26.12.2021 року на суму 1100 грн, від 28.12.2021 року на суму 1100 грн, 05.01.2022 року на суму 2750 грн, 09.01.2022 року на суму 1100 грн, 15.01.2022 року на суму 550 грн, 17.01.2022 року на суму 1100 грн, 22.01.2022 року на суму 2200 грн.

Вироком Нововодолазського районного суду Харківської області від 01.10.2021 року ОСОБА_5 був визнаний винуватий за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 309, ч.3 ст. 309, 70 КК України та призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, строк покарання обрахований з моменту звернення вироку до виконання.

На підставі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-ІХ змінено максимальний розмір дрібного викрадення з 0,2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Таким чином, з набранням чинності вказаним Законом змінено диференціюючий критерій розмежування адміністративного проступку та кримінального правопорушення: викрадення майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати на суму до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на даний час утворює склад адміністративного, а не кримінального правопорушення. Вказаним Законом фактично частково декриміналізовано (в залежності від обсягу вартості майна, яким заволоділа особа) відповідальність за ст. ст. 185, 190, 191 КК України.

Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 22.08.2024 у справі №567/507/23 (провадження №51-7110 км 23), ч.2 ст.51 КУпАП (у редакції Закону України №3886-ІХ) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч.1 ст.51 цього кодексу настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 НМДГ. Отже, кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст.51 КУпАП, а саме 2 НМДГ. Податкова соціальна пільга у 2021 становить 1135,0 грн, тобто 2 НМДГ складає 2270,0 гривень, а в 2022 році податкова соціальна пільга становить 1240,50 грн, тобто 2 НМДГ становить 2481 грн.

Положеннями ч.1 ст.3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства про адміністративні правопорушення (ч.6 ст.3 КК України).

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.

Суд зазначає, що розмір шкоди визначеної за вироком Валківського районного суду Харківської області від 18.07.2022 року, за яким він визнаний винуватим за ч.3 ст. 185 КК України за вчинення 8 епізодів таємного викрадення майна, за епізодами від 25.12.2021 року на суму 1100 грн, від 26.12.2021 року на суму 1100 грн, від 28.12.2021 року на суму 1100 грн, 09.01.2022 року на суму 1100 грн, 15.01.2022 року на суму 550 грн, 17.01.2022 року на суму 1100 грн, 22.01.2022 року на суму 2200 грн., є меншим за розмір, з якого відповідно до Закону України №3886-ІХ та положень ПК України настає відповідальність, але за епізодом від 05.01.2022 року на суму 2750 грн, розмір шкоди перевищує встановлений розмір НМДГ. Покарання за даним вироком призначено засудженому за ч.4 ст. 185 КК України, без визначення строку покарання за кожним епізодом, а тому підстав для звільнення ОСОБА_5 від призначеного покарання за вироком не вбачається.

Враховуючи викладене, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 74 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_5 , залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з часу її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд міста Харкова.

Головуючий: суддя ОСОБА_1