Провадження № 1-в/761/608/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

засудженого - ОСОБА_5 (участь якої забезпечена шляхом відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженої ОСОБА_5 про звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 10.04.2023, Деснянського районного суду м. Києва від 21.06.2024, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженої ОСОБА_5 про звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 10.04.2023, Деснянського районного суду м. Києва від 21.06.2024, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

На обґрунтування свого клопотання захисник зазначає, що вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 10.04.2023 ОСОБА_5 було засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 6 (шість) місяців. Вказаним вироком ОСОБА_5 було засуджено за вчинення закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, чим було завдано потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 611 грн. 38 коп., а також 665 грн. 80 коп., відповідно.

Крім того, захисник також зазначає, що вироком Деснянського районного суду міста Києва від 21.06.2024 ОСОБА_5 було засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 6 (шість) місяців. Вказаним вироком ОСОБА_5 було засуджено за вчинення таємного викрадення чужого майна, вчиненого повторно, чим було завдано потерпілому матеріальної шкоди на суму 574 грн. 11 коп.

Разом з тим, захисник зазначає, що 09.08.2024 набрав чинності Закон № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів». Цим законом внесені зміни до ст. 51 КУпАП, згідно з якими викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо його вартість на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що станом на 2016 рік становило 1376 грн. 00 коп.; станом на 2019 рік становило 1921 грн. 00 коп.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 , засуджена ОСОБА_5 підтримали клопотання з підстав у ньому наведених.

Прокурор Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 не заперечував з приводу звільнення ОСОБА_5 від призначеного їй вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 10.04.2023, вироком Деснянського районного суду м. Києва від 21.06.2024 покарання

Уповноважений представник ДУ «Київський слідчий ізолятор» до суду не з`явився, та матеріали особової справи засудженої до суду не направив.

Дослідивши клопотання, заслухавши думку прокурора, захисника, засудженої, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. ч. 2 і 3 ст. 74 КК України.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення, зокрема, питань, передбачених п. 13 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.

Так, з матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_5 засуджена вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 10.04.2023, на підставі ст. ст. 71, 72 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців. Ухвалою Київського апеляційного суду від 18.03.2024 вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 10.04.2023 залишено без змін. Вирок набрав законної сили 18.03.2024. Крім того, вироком Деснянського районного суду міста Києва від 21.06.2024 ОСОБА_5 , на підставі ст. 70 КК України, засуджена до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців. Вирок набрав законної сили 23.07.2024. Ухвалою Оболонського районного суду до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та остання на даний час перебуває у ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Таким чином, ОСОБА_5 на даний час відбуває призначене їй покарання у вигляді позбавлення волі, в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор», оскільки вироки набрали законної сили, що надає Шевченківському районному суду м. Києва право розглянути подане засудженим клопотання.

Так, судом встановлено, що вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 10.04.2032 ОСОБА_5 було засуджено за вчинені 19.12.2016, а також 05.12.2019 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, тобто за вчинення закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб. При цьому вартість майна у вчиненні замаху на викрадення якого ОСОБА_5 визнано винною становить 611 грн. 38 коп., а також 665 грн. 80 коп., відповідно.

Крім того, вироком Деснянського районного суду міста Києва від 21.06.2024 ОСОБА_5 було засуджено за вчинене 25.12.2019 кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, тобто за вчинення викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно. При цьому вартість викраденого майна становить 574 грн. 11 коп.

В той же час, 09.08.2024 набрав чинності Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886- IX, яким було внесено зміни до законодавчих актів України, в тому числі до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення «Дрібне викрадення чужого майна».

У зв`язку зі змінами внесеними до ст. 51 КУпАП Законом України №3886-1Х від 18.07.2024, після 09.08.2024, дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Пункт 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачає, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

У 2016 році розмір податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПК України становив 1 376 грн., тобто для кваліфікації викрадення майна за нормами відповідних статей КК України, його вартість, відповідно до чинних норм законодавства, для 2016 року повинна перевищувати 1 376 грн.

У 2019 році розмір податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПК України становив 1 921 грн., тобто для кваліфікації викрадення майна за нормами відповідних статей КК України, його вартість, відповідно до чинних норм законодавства, для 2019 року повинна перевищувати 1 921 грн.

З вищевикладеного необхідно дійти до висновку, що діяння за вчинення яких засуджено ОСОБА_5 вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 10.04.2023 та вироком Деснянського районного суду міста Києва від 21.06.2024, на даний час не можуть вважатись кримінальним правопорушенням, оскільки вартість майна, за викрадення якого остання засуджена не перевищує граничної вартості майна, за викрадення якого передбачено саме кримінальну відповідальність.

Частиною 2 ст. 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Враховуючи, що ОСОБА_5 за вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 10.04.2023, вироком Деснянського районного суду міста Києва від 21.06.2024 завдала матеріальної шкоди потерпілій стороні на суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день вчинення крадіжки, тобто вчинені нею діяння відповідно до вимог Закону України № 3886-ІХ не є кримінально-караним на цей час, суд дійшов висновку про необхідність звільнення засудженої ОСОБА_5 від призначеного їй покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку з чим клопотання захисника підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. ст. 74, 82 КК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженої ОСОБА_5 про звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 10.04.2023, Деснянського районного суду м. Києва від 21.06.2024, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України - задовольнити.

Звільнити засуджену ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 6 (шість) місяців, призначеного вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 10.04.2024, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням караності вчиненого нею діяння.

Звільнити засуджену ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 6 (шість) місяців, призначеного вироком Деснянського районного суду міста Києва від 21.06.2024, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням караності вчиненого нею діяння.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва.

Суддя ОСОБА_1