Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/1096/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва

у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 30.08.2024 у справі №758/10472/24 на об`єкт нерухомості, яким є нежитлова будівля загальною площею 272,1 кв.м, що знаходиться за адресою м. Київ, вул. Боричів Тік, буд. 22 та відповідно до витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Юридичне бюро «Стратегія» ().

В обґрунтування клопотання представник зазначив, що арешт на нерухоме майно був накладений з метою уникнення можливості подальшого його відчуження та задля захисту інтересів власника такого майна. На даний час потреба у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження відпала, а наявність вказаного арешту негативно впливає на права власника майна щодо вільного володіння та розпорядження ним.

До початку судового засідання заявником подано заяву про розгляд клопотання без його участі.

Прокурор Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 , за клопотанням якого було накладено арешт, подав заяву про розгляд справи без його участі, у якій також повідомив, що кримінальне провадження, в рамках якого було накладено арешт на майно, триває.

Неявка вказаних осіб не є перешкодою для розгляду клопотання про скасування арешту майна, а тому слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд такого клопотання без їх участі.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів фіксування кримінального провадження не здійснювалося.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що у провадженні СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0001836, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні здійснює Подільська окружна прокуратура міста Києва.

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 30.08.2024 у справі №758/10472/24 задоволено клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 та накладено арешт на майно у кримінальному провадженні №0001836 від 13.08.202, а саме на об`єкт нерухомості, яким є нежитлова будівля загальною площею 272,1 кв.м, що знаходиться за адресою м. Київ, вул. Боричів Тік, буд. 22 та відповідно до витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Юридичне бюро «Стратегія» (), із встановленням заборони державним реєстраторам та органам державної реєстрації прав, у тому числі, але не виключно, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міський, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора, будь-яким фізичним та юридичним особам приховувати, пошкоджувати, знищувати, передавати, відчужувати, вчиняти реєстраційні дії стосовно вказаного нерухомого майна.

Як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді, арешт на майно було накладено у зв`язку з наявністю достатніх підстав вважати, що таке майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а також з метою забезпечення збереження речового доказу, дієвості та об`єктивності досудового розслідування та виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України.

Разом із цим, як зазначено заявником у поданому клопотанні про скасування арешту майна, на даний час потреба у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження відпала.

Вказану обставину не заперечив прокурор, за клопотанням якого було накладено арешт на майно, що вбачається зі змісту його письмової заяви від 28.01.2025.

Жодних доказів на підтвердження необхідності подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження слідчому судді на надано.

З огляду на наведене, слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи заявника про недоцільність подальшого застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно із ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

При цьому слідчий суддя виходить також із положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997, згідно з якими кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції» та «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23.09.1982 у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Враховуючи зазначене вище, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність скасування арешту, накладеного на вказане вище нерухоме майно, оскільки потреба в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення відпала.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 173, 175, 370 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 30.08.2024 у справі №758/10472/24 на об`єкт нерухомості, яким є нежитлова будівля загальною площею 272,1 кв.м, що знаходиться за адресою м. Київ, вул. Боричів Тік, буд. 22 та відповідно до витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Юридичне бюро «Стратегія» ().

Скасувати встановлену вказаною вище ухвалою суду заборону державним реєстраторам та органам державної реєстрації прав, у тому числі, але не виключно, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міський, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора, будь-яким фізичним та юридичним особам приховувати, пошкоджувати, знищувати, передавати, відчужувати, вчиняти реєстраційні дії стосовно вказаного нерухомого майна.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1