Справа № 539/185/25
Провадження № 1-кс/539/46/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року

Слідча суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Лубенського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_2 погоджене з прокурором Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000023 від 14.01.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України,

установила:

Старший слідчий СВ Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить з метою забезпечення збереження речових доказів накласти арешт на автомобіль «Volkswagen Passat B5» номерний знак НОМЕР_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном та накласти арешт на плаття коричневого кольору із слідами РБК, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 13.01.2025 приблизно о 22 годині 30 хвилин, водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, при цьому керуючи автомобілем "Volkswagen Passat B5" номерний знак НОМЕР_1 , рухаючи заднім ходом на території домогосподарства, яке знаходиться по АДРЕСА_1 , допустив наїзд на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка знаходилася позаду автомобіля. В результаті пригоди ОСОБА_5 доставлено до КП "Лубенська лікарня інтенсивного лікування" Лубенської міської ради Полтавської області із тілесними ушкодженнями. Під час огляду місця події вилучено автомобіль "Volkswagen Passat B5" номерний знак НОМЕР_1 , який поміщено на майданчик тримання транспортних засобів по вул. Київській, 2 у м. Лубни Полтавської області. Автомобіль «Volkswagen Passat B5» номерний знак НОМЕР_1 має іноземну реєстрацію та фактично перебуває у володінні ОСОБА_4 , мешканця АДРЕСА_1 , м.т.: НОМЕР_2 . Крім того, 14.01.2025 під час огляду було вилучено плаття коричневого кольору із слідами РБК, яке належить ОСОБА_5 , в яке вона була одягнута 13.01.2025 в момент дорожньо-транспортної пригоди. 14.01.2025 автомобіль "Volkswagen Passat B5" номерний знак НОМЕР_1 та плаття коричневого кольору із слідами РБК постановою слідчого визнано речовим доказом.

В даному випадку є достатні підстави вважати, що вилучене майно зберегло на собі сліди вчинення злочину та необхідне для призначення подальших судових технічних, транспортно-трасологічних та автотехнічних експертиз. Виходячи з того, що для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вищезазначеного кримінального правопорушення, а також для збереження речових доказів, для збереження слідової інформації, у зв`язку з необхідністю проведення судових експертиз, є потреба накладення арешту на вищезазначене майно. Не застосування арешту на вказане майно може привести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна та слідів злочину.

Слідча суддя, вивчивши клопотання з додатками, приходить до висновку про необхідність повернути клопотання прокурору, виходячи з наступного.

За правилами п.18 ч.1 ст.3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до вимог ч.1 ст.132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання

Згідно вимог ч.6 ст.173 КПК України, ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.

Крім того слід зазначити, що відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно положень ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Також слід зазначити, що ст.171 КПК України передбачено вимоги щодо змісту клопотання про накладення арешту на майно. Відповідно до вимогч.2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Аналіз вище зазначеної норми закону свідчить, що Кримінальним процесуальним кодексом України чітко передбачені підстави для застосування такого виду забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Під час вивчення клопотання, слідчою суддею було встановлено, що обґрунтовуючи мету накладення арешту на вилучений автомобіль та одяг, в порушення вимог ст.171 КПК України, слідчий не зазначає в резолютивній частині клопотання інформацію про власника майна. Окрім того, в мотивувальній та в резолютивній частині постанови про визнання речовими доказами від 14.01.2025 року міститься суперечлива інформація стосовно автомобіля, який визнано речовим доказом, а саме зазначено подію, яка відбулася 29.12.2024 року, тоді як в клопотанні зазначено про подію яка відбулася 13.01.2025 року.

Крім того, в порушення вимог п.3 ч.2 ст.171 КПК України, до клопотання в його обґрунтування не додано копій документів на підтвердження належності вказаним в клопотанні особам майна, а саме автомобіля "Volkswagen Passat B5" номерний знак НОМЕР_1 , на яке слідчий просить накласти арешт. Натомість до клопотання додано документ на іноземній мові без перекладу на українську мову, що для слідчого судді є незрозумілим.

З огляду на вищезазначене, клопотання про арешт майна не відповідає встановленим чинним законодавством вимогам.

Відповідно ч. 3 ст.172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням викладеного, дане клопотання про арешт майна, не може бути розглянуто по суті та підлягає поверненню прокурору для усунення вказаних недоліків.

На підставі викладеного і керуючись ст. 7, 171, 172, 309, 372 КПК України,

постановила:

Клопотання старшого слідчого СВ Лубенського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_2 погоджене з прокурором Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000023 від 14.01.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України - повернути прокурору та встановити строк в сімдесят дві години з моменту отримання копії ухвали, для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_1