справа № 208/42/25
№ провадження 1-кс/208/891/25
УХВАЛА

Іменем України

26 лютого 2025 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах кримінального провадження внесеного в ЄРДР за № 0000007 від 02.01.2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,-

в с т а н о в и в:

Старший слідчий СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням, погоджене прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У клопотанні зазначено, що перебування на свободі підозрюваного, може сприяти його можливим намірам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, у якому підозрюється, тобто наявні ризики, визначені ч. 1 ст. 177 КПК України.

В обґрунтування наявних ризиків, а саме можливість переховуватись від органу досудового розслідування та / або суду: підозрюваний раніше вже вчиняв кримінальні правопорушення (що підтверджується довідкою про судимості підозрюваного), що вказує на те, що він не дотримується суспільних норм поведінки та моралі, обов`язків, покладених на нього законодавством України. Наведене вище надає об`єктивні підстави вважати, що підозрюваний не схильний до дотримання належної процесуальної поведінки. ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 15 років, загроза реального відбуття з високою ймовірністю спонукають його до переховування від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності. ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, не має місця навчання та роботи, постійного джерела доходу, тобто достатньо міцних та сталих соціальних зв`язків, які могли б утримувати його в межах міста, тому підозрюваний має можливість у будь-який час виїхати за межі міста/області з метою ухилення від кримінальної відповідальності. З огляду на тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 та суворість можливого покарання, яке може бути призначено у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, ці обставини, як за національним законодавством, так і за судовою практикою Європейського суду з прав людини, визнаються вагомими факторами при оцінці даного ризику того, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування.

Вчините інше кримінальне правопорушення: підозрюваний раніше вже вчиняв кримінальні правопорушення (що підтверджується довідкою про судимості підозрюваного), що вказує на те, що він не дотримується суспільних норм поведінки та моралі, обов`язків, покладених на нього законодавством України. Окрім того, підозрюваний вже не вперше вчиняє злочини проти життя і здоров`я особи, та за попередньою наявною інформацією вже раніше був засуджений за вчинення умисного вбивства. Отже, наведене вище надає об`єктивні підстави вважати, що підозрюваний не схильний до дотримання належної процесуальної поведінки. Таким чином, існує достатньо підстав вважати, що перебуваючи під дією менш суворого, аніж тримання під вартою, запобіжного заходу, останній може вчинити інші злочини проти життя і здоров`я особи, що характеризує його стійку антисоціальну поведінку та небезпечність для суспільства.

Вищевказане може вплинути на швидке, повне та неупереджене проведення досудового розслідування та на встановлення обставин, які згідно ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, а саме встановлення мотиву і мети вчинення кримінального правопорушення, а також виду і розміру завданої шкоди тощо.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків і виконання процесуальних рішень, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків і тримання під вартою останнього у повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей винятковий вид запобіжного заходу. Домашній арешт та тримання під вартою є ізоляційними запобіжними заходами, проте рівень ізоляції особи за ними суттєво відрізняється з огляду на умови, пов`язані з позбавленням (обмеженням) волі підозрюваною. У цьому контексті домашній арешт є несуворою формою ізоляції підозрюваного. Враховуючи обставини кримінального правопорушення та дані про особу, відсутність міцних соціальних зв`язків та інше, вважаю, що вказані факти не зменшуюсь заявлені у кримінальному провадженні ризики та у своїй сукупності є мотивом для обмеження свободи підозрюваного у встановленому законом порядку. Домашній арешт не зможе у цьому випадку ефективно запобігти встановленим ризикам, та захистити високі стандарти охорони прав і інтересів суспільства.

В ході досудового розслідування встановлено, що заявлені ризики не зменшились.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в рішеннях ЄСПЛ «Летельє проти Франції», «Лабіта проти Італії», «Шалімов проти України», сторона обвинувачення вважає обґрунтованою необхідність продовження застосування щодо обвинуваченого виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених вище ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних норм закону та правовими позиціями ЄСПЛ.

Прокурор у судовому засіданні прохав клопотання задовольнити, враховуючи викладені у клопотанні обставини.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав.

Підозрюваний в судовому засіданні не заперечував проти клопотання.

Захисник в судовому засіданні не заперечував проти клопотання.

Слідчий суддя, вислухавши сторони, вивчивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

В судовому засідання встановлено, що 20.12.2024, приблизно о 22:00 год., (більш точний час та дата в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_4 перебував у квартирі АДРЕСА_1 , де також знаходився ОСОБА_7 .

Під час перебування у вказаному місці та у зазначений час між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , на ґрунті тривалих неприязних відносин стався конфлікт, в ході якого у ОСОБА_4 раптово виник протиправний умисел, спрямований на заподіяння смерті ОСОБА_7 .

Реалізовуючи свій раптово виниклий протиправний умисел, спрямований на заподіяння смерті ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , перебуваючи 20.12.2024, приблизно о 22:00 год., (більш точний час та дата в ході досудового розслідування не встановлено), у квартирі АДРЕСА_2 , розташувавшись навпроти ОСОБА_4 ,та утримуючи у своїй руці предмет, зовні схожий на ніж, діючи цілеспрямовано, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи при цьому, що шляхом завдання удару вищевказаним предметом в тіло людини можливо заподіяти їй смерть, передбачаючи такі наслідки і свідомо допускаючи їх настання, застосовуючи достатню м`язову силу, наніс ОСОБА_7 чисельні удари вказаним предметом в область грудної клітки та обличчя, а також шиї.

В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_4 ОСОБА_7 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді травм тіла із залученням декількох ділянок тіла та гострої крововтрати, від яких 20.12.2024 настала смерть останнього.

Таким чином ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме увбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

Обґрунтованість підозри повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом огляду місця події та трупу ОСОБА_7 , протоколом затримання підозрюваної особи ОСОБА_4 , показаннями свідка ОСОБА_8 , зафіксованими у протоколі допиту останньої та іншими доказами у їх сукупності.

03.01.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та 03.01.2025 року останньому слідчим суддею Заводського районного суду м. Дніпродзержинська обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Протягом двох місяців досудового розслідування у кримінальному проваджені виконані наступні слідчі дії: допитано свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ; пред`явлено для впізнання особу ОСОБА_4 свідку ОСОБА_8 , допитано підозрюваного ОСОБА_4 ; проведено слідчий експеримент за участю підозрюваного ОСОБА_4 ; призначено судово-медичну експертизу по трупу ОСОБА_7 , призначено комплексну судово-медичну експертизу (імунологічного дослідження, цитологічного дослідження, медико-криміналістичного дослідження) стосовно дослідження вилучених речових доказів, призначено судову дактилоскопічну експертизу та отримано висновок за результатами дослідження; призначено судову трасологічну експертизу та отримано висновок за результатами дослідження; призначено судову дактилоскопічну експертизу та отримано висновок за результатами дослідження; призначено судову молекулярно-генетичну експертизу.

Для закінчення досудового розслідування вказаного кримінального правопорушення необхідно отримати висновок експерта за результатами проведення судового медико-криміналістичного дослідження; отримати висновок експерта за результатами проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, провести інші слідчі дії, в яких виникне необхідність під час подальшого проведення досудового розслідування; отримати тимчасовий доступ до інформації, яка перебуває у володінні операторів телекомунікаційного зв`язку (орієнтовний строк - березень 2025 року);після отримання доступу до інформації, що перебуває у володінні операторів телекомунікаційного зв`язку (трафіків), проаналізувати вказану інформацію (орієнтовний строк 3 дні після отримання інформації).

Крім цього, враховуючи обставини кримінального правопорушення, з метою вирішення питання про те, чи міг ОСОБА_4 віддавати собі звіт під час вчинення кримінального правопорушення, чи міг керувати своїми діями, чи не потребує він в застосуванні примусових заходів медичного характеру, по кримінальному провадженню призначено судово-психіатричну експертизу.

Після проведення зазначених експертизи, у кримінальному провадженню необхідно провести ряд слідчих дій, а саме:повідомити про завершення досудового розслідування підозрюваного, захисника;виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування, вручити їх копії підозрюваному, та захиснику та провести інші слідчі дії, необхідність в яких виникне під час виконання зазначених слідчих дій. В разі застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_4 скласти відповідне клопотання, реєстр матеріалів досудового розслідування, вручити їх копії захиснику ОСОБА_4 , а строк досудового розслідування у кримінальному провадженні закінчується 03.03.2025 року.

Без проведення зазначених процесуальних дій неможливо проведення повного та неупередженого досудового розслідування. Та, з метою запобігання порушення ст. 9 КПК України для всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, приймати рішення відповідно до ст.283 КПК України - передчасно.

Проведення вказаних процесуальних дій надає органу досудового розслідування об`єктивну можливість отримати інформацію, що має доказове значення у кримінальному провадженні та здійснити всі передбачені законом заходи, спрямовані на встановлення обставин вчинених кримінальних правопорушень з метою притягнення осіб, підозрюваних у їх вчиненні, до встановленої законом відповідальності.

Обставинами, що перешкоджали здійсненню вищевказаних слідчих (розшукових) дій та заходів, є складність кримінального провадження, великий обсяг проведення необхідних слідчий (розшукових) дій, судових експертиз тривалість часу їх виконання.

Для виконання зазначених слідчих та процесуальних дій керівником Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_11 прийнято рішення продовжити строк досудового розслідування до трьох місяців, а саме до 03.04.2025.

При вирішенні вказаного питання судом приймалось до уваги те, що відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя, тяжкість можливих наслідків уникнення від слідства і серйозність пред`явленого обвинувачення, необхідність попередити тиск на свідків. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний та соціальний стан особи.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно вимог ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігти вчинення особою правопорушення або втечу після його вчинення.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання неможливості виконання завдань кримінального провадження, передбачені ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так у рішенні ЄСПЛ від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (пункті 175) зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також див. рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, SeriesA, № 182), (Erdagoz v. Turkey (Ердагоз проти Туреччини).

При розгляді вказаного клопотання, суд виходить з того, що в наявності обґрунтована підозра про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та на даній стадії слідчий суддя не надає оцінку доказам щодо їх достатності та допустимості.

Суд вважає реальними, обґрунтованими та доведеними заявлені прокурором ризики переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків по кримінальному провадженню, незаконно впливати на інших осіб які причетні до вказаного кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та продовжити вчиняти кримінальне правопорушення.

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає обґрунтованим клопотання прокурора про необхідність обрання щодо обвинуваченого виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у його «пілотному» рішенні від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України», рішенні від 29.09.2011 року у справі «Третьяков проти України», рішенні від 06.11.2008 року у справі «Єлоєв проти України» зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

Жоден з більш м`яких запобіжних заходів, на переконання суду, не здатен в повній мірі нівелювати визначені вище ризики, а саме не зможе утримати ОСОБА_4 від переховування від органів досудового розслідування, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.

Згідно з п. 36 Рішення Європейського суду з прав людини від 20 травня 2010 року у справі «Москаленко при проти України», суворість покарання , яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду.

Викладене у сукупності дає підстави для задоволення клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 176-179, 182, 184, 186, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя-

п о с т а н о в и в:

Клопотання старшого слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах кримінального провадження внесеного в ЄРДР за № 0000007 від 02.01.2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 30 днів з 26.02.2025 року до 27.03.2025 р. включно, без визначення розміру застави.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1