Провадження №1-кп/639/111/25
Справа №639/492/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2025 року суд Жовтневого району м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР 16 листопада 2023 року за №0001184 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ядрин Чуваської РСР РФСР, громадянки України, не заміжньої, не працюючої, в силу ст. 89 КК України не судимої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , у період воєнного стану, поширеного на території України, підрозділи збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації продовжують агресивну війну проти України та повномасштабне вторгнення в Україну з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, 16.11.2023 приблизно о 16 год.00 хв., точний час в ході досудового розслідування встановити виявилось неможливо, знаходилася за місцем свого тимчасового мешкання, а саме у квартирі АДРЕСА_2 разом із раніше знайомим ОСОБА_7 .

Саме в той час між ОСОБА_6 з одного боку та ОСОБА_7 з іншого, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник конфлікт, в ході якого у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 , який на той час наблизився до ОСОБА_6 .

В подальшому, ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільну-небезпечність своїх протиправних дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті ОСОБА_7 та оцінивши ситуацію, що склалася, відчуваючи агресію у відношенні ОСОБА_7 , знаходячись в приміщенні вищевказаної квартири, схопила зі столу у праву руку ніж господарсько-побутового призначення, та перебуваючи обличчям до ОСОБА_7 , ОСОБА_6 діючи швидко та продумано, умисно зі значною силою, та відчуваючи ненависть до нього, діючи умисно, суб`єктивно усвідомлюючи суспільну небезпеку та протиправність свого задуму, передбачаючи можливість та бажаючи настання наслідків у вигляді смерті ОСОБА_7 зненацька та несподівано для останнього, зі значною силою, нанесла ножом господарсько-побутового призначення два удари в область грудної клітини , від чого останній впав на диван.

Наслідком таких злочинних дій ОСОБА_6 стала травматизація особливо важливих життєвих органів ОСОБА_7 , що призвело до розвитку небезпечного для життя стану та смерті на місці.

Таким чином, у вищевказаний період часу в результаті протиправних дій ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_7 , було спричинено два колото-різаних рани: - проникаюче колото-різане поранення грудної клітки, що бере початок раною на шкірі по передній поверхні грудної клітки зліва, з ушкодженням по ходу раннього каналу: підшкірно-жирової клітковини,3-го ребра зліва по пригру динній лінії, навколосерцевої сумки по передній поверхні, правого шлуночка серця наскрізно, міжшлуночкової перетинки наскрізно, та сліпо закінчується в задній стінці лівого шлуночка поблизу клапанів аорти. Рановий канал спрямований спереду назад, ледве справа наліво, довжиною 16 см.; - непроникаюче колото-різане поранення грудної клітки справа, з ушкодженням м`яких тканин. Причиною смерті ОСОБА_7 явилось проникаюче колото-різане поранення грудної клітки зліва з ушкодженням серця, розвитком тампонади навколосерцевої сумки кров`ю. Колото-різані поранення грудної клітки утворилось прижиттєве, незадовго до настання смерті (в період, що обчислюється першим десятком хвилин), від дворазової дії в швидкій послідовності одне за одним, предметом, травмуюча поверхня якого мала колюче-ріжучі властивості, з наявним гострим краєм (лезом) і кінцем, яким міг бути клинок ножа з плоским односторонньо-гострим гострокінцевим полотном та тонким обушком «П»-подібної форми, з вираженими ребрами, або лівим вираженим ребром, шириною клинка (на рівні заглиблення) приблизно 2,5 см. По ступеню тяжкості вище вказані пошкодження відносяться: - проникаюче колото-різане пошкодження грудної клітки, відноситься до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя, (згідно п. 2.1.1 а., п 2.1.2., п.2.1 3.й., п. 2.1.3 к., п. 2.1.3.о, п.4.8. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995); - непроникаюче колото-різане поранення грудної клітки відносяться до Легких тілесних ушкоджень. Таким чином, між проникаючим колото-різаним пораненням, що на передній поверхні грудної клітки справа з ушкодженням серця - є прямий причинний зв`язок зі смертю. Вказані підсумки підтверджено висновками судово-медичних експертиз №10-12/3009-ДМ/23 від 05.01.2024 та №10-14/2-ДМ/24/10-12/3009-ДМ/23 від 09.01.2024. Безпосередньо після спричинення тілесних ушкоджень у приміщенні квартирі АДРЕСА_2 настала смерть потерпілого ОСОБА_7 . Після цього ОСОБА_6 , вважаючи виконаними до кінця свої злочинні дії, байдуже ставлячись до можливого настання тяжких наслідків у вигляді смерті ОСОБА_7 , залишивши останнього лежати. Таким чином, ОСОБА_6 у вищевказаний період часу, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи її суспільно небезпечні наслідки, і, бажаючи настання зазначених наслідків, вчинила всі дії, які вважала за необхідне для доведення до кінця свого злочинного наміру, спрямованого на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 .

Дотримуючись засад кримінального судочинства, а саме: доступу до правосуддя і змагальності сторін та свободи в поданні ними доказів, відповідно до вимог ст. 351 КПК України, допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою провину в інкримінованому злочині, визнала частково, не погодившись з кваліфікацією своїх дій за ч. 1 ст. 115 КК України, наполягавши, що не бажала настанню смерті потерпілого, а лише захищалась від його агресивних дій.

З показів обвинуваченої ОСОБА_6 , наданих в судовому засіданні, що вона мешкала разом з потерпілим ОСОБА_7 за місцем його проживання, але близьких стосунків не підтримувала. Переїзд ОСОБА_6 до ОСОБА_7 пов`язаний з тим, що у неї було зруйновано житло. ОСОБА_7 постійно вживав спиртні напої та з цього приводу у нього виникали приступи схожі на епілепсію, останній раз такий приступ був на початку літа 2024 р. Про це ОСОБА_6 розповідала ОСОБА_4 , яка є донькою ОСОБА_7 . ОСОБА_6 ставила до відома ОСОБА_4 , що її батько ОСОБА_7 постійно вживає спиртні напої, що йому погано за станом здоров`я алкоголь та внаслідок цього він може померти та вимогала втручання в цю проблему саме родичів. Крім того, ОСОБА_6 повідомляла ОСОБА_4 , що її батько поводиться себе агресивно та вчиняє сварки, на що отримала відповідь що б вона не звертала уваги на його надлишкову емоційність. З цього приводу спілкування між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 не склалося. У листопаді 2023 р. ОСОБА_6 працювала реалізатором на ринку, продавала дитячі іграшки, мала не великий дохід, який витрачала на продукти харчування. 16 листопада 2023 р. ОСОБА_6 перебувала по вказані адресі та прокинувшись побачила, що ОСОБА_7 був вдома, в гарному настрої. Після цього ОСОБА_6 пішла на ринок, а ОСОБА_7 попросив придбати продуктів. Через деякий час вона повернулась, але не пам`ятає чи був ОСОБА_7 в квартирі. Вона збиралась їхати на кладовище, ОСОБА_7 висловив бажання поїхати разом, попрохав попрати йому речі. ОСОБА_6 пішла до водонапорної колонки, помила ботинки. ОСОБА_7 залишився дома і готував обід на кухні. Коли ОСОБА_6 повернулась, ОСОБА_7 запропонував її випити і вона випила банку сидру, сіла на крісло і заснула. Через деякий час, точно скільки пройшло ОСОБА_6 визначити не може, ОСОБА_7 вона прокинулась від криків потерпілого, який був чимось незадоволений, він схопив її за волосся і ОСОБА_6 впала на підлогу. Потім схватив ОСОБА_8 за плечі та почав трусити. ОСОБА_7 був в стані алкогольного сп`яніння та шукав ще спиртні напої. ОСОБА_8 не стала з ним говорити, з яких причин не пам`ятає. Кулаками він ОСОБА_6 не бив, тільки погрожував, що вб`є. ОСОБА_6 взяла ніж вдарила ним в грудь ОСОБА_7 і він відпустив її. Після цього ОСОБА_6 хотіла покинути квартиру, але замок на вхідних дверях не працював, був зламаний та вийти одразу не змогла. Коли ОСОБА_6 перебувала біля вхідних дверей, ОСОБА_7 залишився у кімнаті. Він нічого не казав та не кричав. В кімнаті були тихо. ОСОБА_6 зайшла в іншу кімнату та зачинила за собою двері. Скільки вона просиділа в кімнаті не пам`ятає. Потім почула, що нявкає кошеня в кімнаті де залишився ОСОБА_7 , вийшла подивитись, побачила що ОСОБА_7 лежить на кроваті, в кімнаті було темно, світло не працювало. ОСОБА_6 почала шукати взуття, доторкнулась до ноги ОСОБА_7 , а він вже не подавав ознак життя. Після цього ОСОБА_6 пішла до його брата, який мешкав в цьому ж будинку. Прийшовши до брата, ОСОБА_6 попросила викликати швидку медичну допомогу і поліцію та повідомила, що напевно вбила ОСОБА_7 . Останнього вона знала з дитинства.

На уточнюючі питання обвинувачена ОСОБА_6 - ОСОБА_7 зазвичай ховав пляшки з алкоголем в шафах або у речах, випити міг багато, біля двох літрів. Коли відбувалась сварка (16.11.2023) ОСОБА_7 шукав алкогольні напої та з цього приводу нервував. Він нічого не знайшов. ОСОБА_7 був у нетверезому стані. Під час сварки ОСОБА_6 схопила ніж, коли ОСОБА_7 схопивши її руками за плечі почав трусити та погрожувати розправою. Саме в цей момент ОСОБА_6 нанесла удар ножом. ОСОБА_6 зрозуміла, що ОСОБА_7 помер, коли у вечері почала збирати речі, до цього будь-яких шумів та звуків з кімнати ОСОБА_7 чутно не було. На тілі ОСОБА_7 вона крові не бачила. Удари наносила кухонним ножем з зеленою ручкою, відбиваючись від ОСОБА_7 ОСОБА_6 не відчула, що нанесла поранення ножем. Після удару він відпустив ОСОБА_6 , та більше нічого не казав, сів на ліжко, розкинув руки. Після нанесення удару, ОСОБА_6 довго перебувала у іншій кімнаті та заснула. До цієї пригоди між ними конфліктів не відбувалось, тільки одного разу кинув в неї пультом від телевізора. За те, що ОСОБА_7 зловживав спиртними напоями вона ніколи його не сварила.

Відповідно до вимог ст. 353 КПК України, в судовому засіданні було допитано потерпілу ОСОБА_4 , яка пояснила, що її батько ОСОБА_7 тривалий час вживав алкогольні напої, не працював, жили на гроші, які приносила обвинувачена ОСОБА_6 та випадковими заробітками. З ними жив син обвинуваченої, який також вів антисоціальний спосіб життя, не працював, зловживав спиртними напоями. Біля місця проживання ОСОБА_7 та ОСОБА_6 знаходилась школа де надавалися обіди, там вони постійно отримували продукти харчування. 16.11.2023 р., в день коли відбулася подія, потерпіла ОСОБА_4 знаходилась на роботі, коли їй зателефонував чоловік, він представився співробітником поліції та повідомив, що ОСОБА_7 вбили. Коли потерпіла ОСОБА_4 приїхала за місцем проживання свого батька, то побачила останнього на ліжку в кімнаті. ОСОБА_6 також преребувала на місці. ОСОБА_4 відомо, що співробітник поліції дізнались про подію від її двоюрідної сестри, так як вона жила з батьком в одному будинку. Подробиці вбивства ОСОБА_9 вона знає зі слів своєї сестри та зі слів співробітників поліції. ОСОБА_7 по вказаній адресі мешкав постійно. Останній час, в період війни, до нього переїхала ОСОБА_6 та її син. Коли проживав з обвинуваченою конфлікти відбувались доволі часто. Конфлікти між ними виникали на ґрунті вживання алкогольних напоїв. ОСОБА_6 розповідала про сварки, конфлікти з її сином. Раніше потерпіла ОСОБА_4 відвідувала свого батька, бачила його спосіб життя, зловживання спиртними напоями, безлад в квартирі.

Показання обвинуваченої ОСОБА_6 спростовуються показаннями потерпілої та свідків, допитаних в судовому засіданні, в присутності та за участі обвинуваченої та сторони захисту.

Незважаючи на часткове визнання ОСОБА_6 своєї вини, її вина у скоєнні інкримінованого злочину підтверджується сукупністю всіх зібраних по справі і досліджених судом доказами:

-показами свідка ОСОБА_10 , з яких вбачається, що загиблий ОСОБА_7 є рідним братом батька свідка ОСОБА_10 . ОСОБА_6 на початку війни переїхала до її дядька ОСОБА_7 де і мешкала. Сусіди скаржились на постійні сварки, які виникали між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 . Потерпілий мешкав у своїй квартирі, тривалий час вживав спиртні напої. Сварки та бійки до цього випадку були і раніше, тому вже неодноразово викликали швидку медичну допомогу і поліцію. Про обставини вчинення злочину ОСОБА_10 дізналась від своєї матері. ОСОБА_6 прийшла до матері свідка і повідомила, що вбила ОСОБА_7 . Після чого була одразу викликана швидка медична допомога. По приїзду бригади швидкої медичної допомоги було виявлено, що двері в квартиру ОСОБА_7 були зачинені, так як там не було ручки, а батько свідка ОСОБА_10 допоміг відчинити двері і був присутній безпосередньо в квартирі, коли фельдшер оглядав тіло ОСОБА_7 . Зі слів сусідів, це не перший випадок, вони вже бачили слід крові по коридору і до цього. Роки чотири тому, сусід написав ОСОБА_10 , що весь коридор в крові і, що ОСОБА_7 вбили, але як потім з`ясувалось це була сварка, між ким свідку не відомо. Стосунки між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 були дружніми, але не дивлячись на це вони сварились. ОСОБА_6 мешкала з потерпілим приблизно три роки. Чи вживав потерпілий алкоголь в той день свідок не знає. Щодо фактів агресивної поведінки з боку ОСОБА_7 свідок ОСОБА_10 нічого сказати не може, проте він був емоційний і міг голосно розмовляти. З родиною свідка у потерпілого конфліктів не було. Про захворювання потерпілого, що могли вплинути на його поведінку свідку ні чого не відомо;

-показами свідка ОСОБА_11 , відповідно з якими 16.11.2023 року о 19 годині 00 хвилин відбувся виклик швидкої медичної допомоги, де він і працює. Прибув до квартири за адресою виклику, побачив тіло чоловіка. Оглянувши тіло, побачив ознаки фізичної смерті. Продовживши огляд, ОСОБА_11 побачив поранення в області серця. В квартирі було дуже темно, світла не було взагалі, використовував ліхтарик телефона, щоб підсвітити. Після виявлення ознак насильницької смерті, сідком було зроблено повідомлення до поліції. Обвинувачена ОСОБА_6 , яка присутня в залі, знаходилась в квартирі. Вона була одягнена, квартира була в неохайному стані. Слідів боротьби свідок не бачив. Відповідно до повідомлення викликав швидку медичну допомогу брат загиблого. По приїзду співробітників поліції було зроблено огляд на місці. Обвинувачена ОСОБА_6 нічого не пояснювала, запах алкоголю від неї відчутно не було. Інформацію про виклик надав оператор;

-показаннями експерта ОСОБА_12 , яка зазначила, що відповідно до наказу №6, яким керуємось, ми повинні відібрати зразки для проведення певного переліку досліджень. Зразки відправляються в лабораторію, де безпосередньо проводяться ці дослідження. Дослідження оформлюється у вигляді висновку експерта і надсилають його мені. Всі висновки лабораторій групую і посилаюсь на номенклатурні номери в своїй експертизі. Всі лабораторні висновки зберігаються 25 років та не додаються до експертизи. Повністю мікроскопічну експертизу ми не видруковуємо, лише посилаємось на неї. Щодо наявності захворювань, які впливали на його психічний стан, то у ОСОБА_7 були наявні захворювання, як у особи яка вживає алкогольні / наркотичні речовини. З висновків вбачається, що він мав екзогенну інтоксикацію, яка характерна для осіб, що вживають алкогольні напої, а саме 2,57 проміле, що прирівнюється до вжитого 0,5 л міцного алкоголю. Причиною смерті стало : основне проникаюче колото-ріжуче поранення грудної клітки з пораненням серця, супутнє алкогольна інтоксикація;

-протоколом огляду місця пригоди від 16 листопада 2023 р. проведеного старшим слідчим СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області в присутності двох понятих, в ході якої було виявлено труп ОСОБА_7 в квартирі АДРЕСА_2 . Оглядом зафіксоване розташування внутрішніх приміщень, обстановка, яка утворилась на час проведення огляду. Огляд проводився із застосуванням технічних засобів. Фототаблиця до протоколу із зображення обстановки в квартирі та трупу ОСОБА_7 додається. За результатами огляду було виявлено та вилучено предмет зовні схожий на ніж з дерев`яною ручкою, загальна довжина 23 см., довжина леза 12 см., предмет зовні схожий на ніж з дерев`яною ручкою, загальною довжиною 28 см., довжина леза 14 см., предмет зовні схожий на ніж з чорною рукояткою, загальна довжина 36 см., довжина леза 22 см., предмет зовні схожий на ніж у чохлі, загальна довжина 23 см., довжина леза 12 см., предмет зовні схожий на ніж з зеленою рукояткою, з забрудненням чорного кольору, загальна довжина 24 см., довжина леза 13 см. зі слідами речовини бурого кольору, зріз тканини з матрацу зі слідами речовини бурого кольору.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 17 листопада 2023 надано по кримінальному провадженню №0001184 дозвіл на проведення огляду квартири АДРЕСА_2 , з метою виявлення предметів, що мають значення речового доказу у кримінальному провадженні, та мають суттєве значення для повного та об`єктивного встановлення та доказування у кримінальному провадженні.

Постановою старшого слідчого СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області від 17 листопада 2023 р. вилучені під час огляду місця пригоди речі визнано речовими доказами та долучено до матеріалів кримінального провадження №0001184.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 20 листопада 2023 на перелічені вище речі накладено арешт.

-протоколом огляду трупа від 16 листопада 2023 проведеного старшим слідчим СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області в присутності двох понятих та спеціаліста судово-медичного експерта, в ході якого було зафіксовано розташування трупа ОСОБА_7 , його положення, одяг та видимі тілесні ушкодження;

-постановою старшого слідчого СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області від 21 жовтня 2023 р. прийняте рішення провести у відношенні ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 освідчення, на наявність наркотичних засобів та алкоголю у організмі останньої та Випискою №649 (із медичної картки амбулаторного хворого) КП ХОВ ОКНП підтверджено стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_6 . Медичний огляд проводився 17 листопада 2023 р. об 02.10 год. Виявлено у сечі 1.66%, у крові 0.84 %;

-висновком експерта №15-12/№850-ДМ/Ц/2023 від 08 грудня 2023 р. згідно підсумків експерта групова належність крові потерпілого ОСОБА_7 - В (ІІІ) с ізогемаглютиніном анти-А, групова належність крові ОСОБА_13 . В (ІІІ) с ізогемаглютиніном анти-А. (експерт посилається на висновки №14-12/№2614/Дм/І/ від 28 листопада 2023 р. та №14-12/№2894-Дм/І/ від 14 грудня 2023 р.). В результаті проведення судово-медичної експертизи кухонного ножу з зеленим руків`ям, вилученого при огляді місця події за адресою АДРЕСА_1 встановлено, що на ножі виявлені сліди крові людини та можна припустити походження слідів крові від особи з групою крові В (ІІІ) с ізогемаглютиніном анти-А, як від потерпілого ОСОБА_7 , так і від ОСОБА_6 при умові наявності у неї зовнішньої кровотечі на момент скоєння злочину, а на руків`ї вказаного ножа виявленні сліди потожирових накладень, припустимість яких можна віднести за ознаками до ОСОБА_7 і ОСОБА_6 ;

-висновком судово-медичної експертизи №10-12/3009-ДМ/23 від 05 січня 2024 р. так експертом встановлено, що при експертизі крові та сечі трупа ОСОБА_7 (№3009-Дм/23), виявлений етиловий спирт в кількості в крові 2.75%, в сечі 2.68%; речовин, які свідчать про наявність наркотичних речовин в крові ОСОБА_7 не виявлено; при судово-гістологічному дослідженні (№13/2380-ДМ/23/3009-ДМ/23) встановлено, що м`які тканини з проекції колото-різаної рани на грудній клітці зліва, м`які тканини з проекції колото-різаної рани на грудній клітці справа - виявляють великовогнещеві крововиливи; навколосерцева сорочка- дефект тканини з великовогнещевим крововиливом; в серці дефекти тканини з вогнищевим крововиливом, переважна гіпертрофія та дистрофічні зміни міокарду, серозно-десквамотивна пневмонія, портальний цироз печінки, венозне повнокров`я, хронічний інтерстиціональний гепатит, дифузний різнокрапельний жировий гепатоз, венозне повнокров`я надісланих органів, помірний набряк мозку, ознаки острого розладу кровообігу в м`яких мозкових оболонках, порушення реологічний властивостей крові; при медико-криміналістичній експертизі шкірного клаптя з передньої поверхні грудної клітини зліва від трупа ОСОБА_7 встановлено, що на фотопапрі, в місці контакту з ушкодженням (раною), характерних для наявності металів заліза, міді, свинцю і нікелю не з`явилося, а в контролі маркерами, поза зоною контакту з раною, з`явилося фарбування, характерне для наявності заліза зеленого кольору, міді - чорного кольору, свинцю-червоно-оранжевого кольору, нікелю-синьо-фіолетового кольору; при медико-криміналістичному досліджені шкірного клаптя з передньої поверхні грудної клітини зліва від трупа ОСОБА_7 встановлена колото-різана рана, про що свідчить її форма. Ця рана утворилась від дії клинка колючо-ріжучого знаряддя, який був плаский, гострокінцевий, мав з одного боку ріжучий край (лезо), а з іншого тонкий обушок з «П» подібним поперечним перерізом та вираженими ребрами, або лівим вираженим ребром.

Зробивши відповідні дослідження, експерт дійшов висновку, що на трупі ОСОБА_7 виявлено проникаюче колото-різане поранення грудної клітини , що бере початок раною на шкірі по передній поверхні грудної клітки зліва, з ушкодженням по ходу ранового каналу, непроникаюче колото-різане поранення грудної клітки справа, з ушкодженням м`яких тканин. Колото-різанні поранення грудної клітини утворилось прижиттєве, незадовго до настання смерті, від дворазової дії предметом, травмуюча поверхня якого мала колото-ріжучі властивості, з наявним гострим краєм (лезом) і кінцем, яким міг бути клинок ножа з плоским односторонньо-гострим гострокінцевим полотном та тонким обушком П-подібной форми, з вираженими ребрам, або лівим вираженим ребром, шириною клинка приблизно 2.5 см. Причиною смерті ОСОБА_7 явилось проникаюче колото-різане поранення грудної клітини зліва з ушкодженням серця, розвитком тампонади навколосерцевої сумки кров`ю. по ступеню тяжкості вище вказані пошкодження відносяться: проникаюче колото-різане пошкодження грудної клітки, відноситься до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя; непроникаюче колото-різане поранення грудної клітки відноситься до Легких тілесних ушкоджень. В крові та сечі трупа ОСОБА_7 виявлений етиловий спирт в кількості: в крові 2.75%, в сечі 2.68%. Така концентрація етилового спирту в крові, згідно офіційної таблиці, відповідає вмісту його при сильному алкогольному сп`янінні. Само спричинення виявлених тілесних ушкоджень виключається. В момент заподіяння тілесних ушкоджень потерпілий, найбільш ймовірно, знаходився в вертикальному положенні стоячи, або сидячи, про що свідчать і накладання крові на одязі, та нападник міг розташовуватись відповідно - спереду потерпілого, можливо і позаду потерпілого при умові положення потерпілого сидячі. Також при експертизі трупа встановлено патомофологічні ознаки: серозно-десквамативної пневмонії, а також портальний цироз печінки, хронічний інтерстиціальний гепатит, дифузний жировий гепатоз. Ступень розвитку трупних явищ, що досліджувались при огляді трупа на місці, експерт вважає, що смерть ОСОБА_7 настала в проміжок за 2-4 години до огляду трупа;

-висновком експерта №17-414-МК/10-12/3009-ДМ/23 від 04 грудня 2023 р. рана утворилась від дії клинка колючо-ріжучого знаряддя, який був плаский, гострокінцевий, мав з одного боку ріжучий край (лезо), а з іншого тонкий обушок з «П» подібним поперечним перерізом та вираженими ребрами, або лівим вираженим ребром;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 14.12.2023 р. Старшим слідчим СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області за участі двох понятих, ОСОБА_14 , та її адвоката, а також спеціаліста зафіксовано, зі слів ОСОБА_6 , механізм спричинення останньою потерпілому ОСОБА_7 тілесних ушкоджень. При проведенні слідчого експерименту ОСОБА_6 зазначила про нанесення потерпілому одного удару ножом, але на уточнююче питання слідчого відповіла, що наносила або ні другий удар ножом потерпілому вона не пам`ятає;

-висновком експерта №10-14/2-ДМ/24/10-12/3009-ДМ/23 від 09 січня 2024 р. Експерт вказав, що свідчення ОСОБА_6 , які викладені у протоколі проведення слідчого експерименту за її участю, містять данні про спосіб нанесення, локалізацію та механізм спричинення тілесних ушкоджень, (а саме проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки з ушкодження серця), що спричинили смерть ОСОБА_7 , та не містять таких даних про інше тілесне ушкодження, а саме непроникаюче колото-різане поранення грудної клітки, яке не має причинно-наслідкового зв`язку зі смертю ОСОБА_7 ;

-висновком експерта №09-1607/2023 р. від 17 листопада 2023 р. в частині «обставини справи» експерту надана наступна інформація: «Досудовим розслідування встановлено, що 16.11.2023 р. до ЧЧ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Х/О надійшло повідомлення від лікаря БШМД №810, про те, що 16.11.2023 р. приблизно о 19.00 год. за адресою: АДРЕСА_1 виявлено труп ОСОБА_7 з ножовим пораненням в область серця». Зі слів ОСОБА_6 відомо: «16 листопада 2023 р. о 21.42 год. була затримана співробітниками поліції за вбивство. 17 листопада 2023 р. у вечорі за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_7 коліном вдарив по грудній клітини, руками хапав за волосся, кидав в неї сковорідку, тарілки по тулубу, освідована ( ОСОБА_6 ) взяла в руки ніж, та нанесла ножом один удар по грудній клітини ОСОБА_7 . Експерт ОСОБА_15 , при судово-медичній експертизі, при повному огляді ОСОБА_6 яких-небудь тілесних ушкоджень у останньої не встановила.

Суд бере до уваги, що вищевказані висновки експертиз є належно мотивованими, науково обґрунтованими, складеними кваліфікованими експертами, що мають відповідний фах, досвід і стаж експертної роботи, відповіді та висновки експертів повні та вичерпні, не допускають подвійного тлумачення і суперечностей, які потребували б роз`яснення. Тому підстав вважати вищезазначені висновки експерта (експертів) необґрунтованими чи такими, що суперечать іншим матеріалам справи або викликають інші обґрунтовані сумніви в їх правильності, у суду немає, а тому суд кладе вищезазначені висновки експертів в основу свого вироку.

Допитана в судовому засіданні експерт ОСОБА_12 , відповівши на питання сторони захисту, підтримала висновки, які нею зроблені (№10-12/3009-ДМ/23 від 05 січня 2024 р.) та вказала на наявність двох колото-різаних поранень на тілі ОСОБА_9 , а також підтвердила про виявлення захворювань, які мали прижиттєве утворення. Одночасно експерт твердо вказує, що причиною смерті ОСОБА_9 є проникаюче колото-різане поранення грудної клітини зліва з ушкодженням серця, розвитком тампонади навколосерцевої сумки кров`ю, а по ступеню тяжкості вище вказані пошкодження відносяться: проникаюче колото-різане пошкодження грудної клітки до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя, непроникаюче колото-різане поранення грудної клітки відноситься до легких тілесних ушкоджень. Крім того, експерт пояснила про структуру викладення тексту експертизи та посилання в тексті на інші, проведенні по даному кримінальному провадженні експертизи.

В судовому засіданні не встановлено обставин на підтвердження доводів обвинуваченої ОСОБА_6 , щодо дій та поведінки потерпілого ОСОБА_9 в її бік, які б могли бути причиною такого опору з боку обвинуваченої, в наслідок якого було останнього вбито. Відсутність на тілі ОСОБА_6 будь-яких тілесних ушкоджень або інших слідів застосування до неї фізичного насилля спростовує версію останньої про наявність загрози її життю (висновок експерта№09-1607/2023 р. від 17 листопада 2023 р.). Вказівки сторони захисту, які підтримані обвинуваченою ОСОБА_6 , що в квартирі була порушена обстановка (безлад), розкидані речі, як наслідки сварки, що відбулась між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 та свідчать про його неправомірну поведінку, яка призвела до самозахисту з боку обвинуваченої є помилковими, оскільки потерпіла, свідки вказали, що раніше відвідували місце мешкання ОСОБА_9 , він тривалий час зловживав спиртними напоями, вів аморальний спосіб життя, був неохайним та дбайливо ставився до місця свого мешкання, а вказана побутова обстановка для нього була звичайністю.

Щодо кількості нанесених ударів ножом в грудину клітку ОСОБА_9 , обвинувачена ОСОБА_6 вказує, що заподіяла останньому один удар, а на уточнююче питання учасників процесу повідомила, що нанесення іншого удару ножом ОСОБА_9 не пам`ятає. Такі саме покази вона надавала і під час слідчого експерименту. В цій частині показів обвинувачена не послідовна та чітко відповісти на питання про кількість нанесених потерпілому ударів ножом не може, пояснюючи, що на той момент була налякана діями потерпілого. В судовому засіданні достовірно встановлено, що обвинувачена нанесла ОСОБА_9 два удари ножом, що детально описано в висновках експертів. Нанесені вони були саме ножом, який вилучено під час огляду місця події 16 листопада 2023, в подальшому як речовий доказ був скерований для проведення експертного дослідження.

Судом встановлено та не оспорюється учасниками процесу, що обвинувачена ОСОБА_6 в той день 16.11.2023. вживала спиртні напої разом з потерпілим ОСОБА_9 , після чого відпочивала та прокинулась від крику потерпілого, який на її адресу висловлювався нецензурно та вчинив сварку, так як перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння. Наявність вмісту алкоголю в крові обвинуваченої ОСОБА_6 (у сечі 1.66%, у крові 0.84 %) та потерпілого ОСОБА_9 (в крові 2.75%, в сечі 2.68%) підтверджується експертним даними. Неодноразове спільне вживання спиртних напоїв ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , виникнення між ними конфліктів на побутовому ґрунті також підтверджують свідки допитані в судовому засіданні.

Висновком судово-психіатричної експертизи №358 від 18.12.2023 р. підтверджено, що ОСОБА_6 на теперішній час хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки не виявляє. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_6 перебувала поза хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. Могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_6 на теперішній час, відповідно до свого психічного стану, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Аналізуючи показання обвинуваченої, потерпілої та свідків, суд приходить до висновку про невідповідність показань ОСОБА_6 обставинам скоєного злочину, на які вказують інші учасники кримінального провадження та встановленні судом.

Щодо показів потерпілої та свідків, то вони не мають суперечностей між собою, співвідносяться та збігаються в своєї суті з доказами, зібраними під час досудового розслідування та дослідженими в судовому засідання і спростовують позицію обвинуваченої ОСОБА_6 щодо відсутності умислу на вбивство ОСОБА_7 та наявності з його боку загрози життю та здоров`ю обвинуваченої.

Заслухавши показання потерпілих і свідків, оцінивши їх окремо кожний та в сукупності з показами обвинуваченої та дослідженими доказами сторін по справі, суд вважає, що позиція та процесуальна поведінка обвинуваченої ОСОБА_6 є такою, що спрямована на уникнення кримінальної відповідальності за вчинені злочинів або її пом`якшення, а тому слід відноситися до таких показань критично та розцінювати їх не щирими.

Суд дотримувався принципів змагальності та диспозитивності при дослідженні доказів сторін по справі, дослідив їх безпосередньо в судовому засіданні за участі сторін кримінального провадження.

Достовірність та об`єктивність вищенаведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, відносні, допустимі та достатні, у зв`язку з чим суд вважає можливим прийняти вказані докази. Клопотань про недопустимість доказів по даному кримінальному провадженню сторонами не заявлялось.

Суд, при дослідженні доказів сторін по справі відповідно до вимог ст. 23 КПК України дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а також на підставі об`єктивного з`ясування всіх обставин, які підтверджено доказами, дослідженими та перевіреними під час судового розгляду й оціненими в їх взаємозв`язку, відповідно до ст. 94 КПК України.

Висновки про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за викладених вище обставин, суд обґрунтовує показаннями потерпілої, свідків, даними, які містяться в протоколах огляду місця події і трупа та доданих до них схеми та таблиць зображень, висновках експертів, показаннями експерта. Отже, суд оцінивши встановлені обставини кримінального провадження, критично ставиться до показів обвинуваченої ОСОБА_6 про відсутність умислу на вбивство ОСОБА_7 та наявність в її діях кваліфікуючих ознак, передбачених ст. 118 КК України, оскільки такі доводи суперечать зібраним та дослідженим матеріалам провадження в їх сукупності.

Так, за нормативним визначенням умисне вбивство (ст. 115 КК України) з об`єктивної сторони характеризується дією або бездіяльністю у вигляді протиправного посягання на життя людини, наслідками у вигляді смерті та причинним зв`язком між зазначеними діяннями та наслідками, а з суб`єктивної сторони - умисною формою вини (прямим або непрямими умислом), коли винний усвідомлює, що може заподіяти смерть особі, передбачає такі наслідки і бажає або свідомо припускає їх настання.

Такі самі ознаки об`єктивної та суб`єктивної сторони характерні і для умисного вбивства, вчиненого при перевищенні меж необхідної оборони (ст. 118 КК України). Проте, на відміну від умисного вбивства, відповідальність за вчинення якого передбачена ст. 115 КК України, обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони злочину, передбаченого ст. 118 КК України, є мотив діяння захист винною особою охоронюваних законом прав та інтересів від суспільно небезпечного посягання.

Згідно із ч. 1 ст. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту (ч. 3ст. 36 КК України). До критеріїв визначення правомірності необхідної оборони належать: наявність суспільно небезпечного посягання, його дійсність та об`єктивна реальність, межі захисних дій, які б не перевищували меж необхідності, а шкода особі, яка здійснює посягання, не перевищувала б ту, яка для цього необхідна.

Таким чином суд приходить до висновку, що визначальним у поведінці ОСОБА_6 було не відвернення нападу та захист, а бажання спричинити шкоду ОСОБА_7 , внаслідок отриманих образ, а тому її дій за своїми ознаками не становлять необхідної оборони.

Дослідженням доказів встановлено, що згідно обставин які передували скоєнню злочину, а саме розпивання спиртних напоїв, взаємовідносин обвинуваченої ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_7 , які почали сваритися, в наслідок чого останній став висловлювати погрози на її адресу, почав тягнути її за волосся, але дані обставини не свідчать, що такі дії потерпілого, потребували захисту, який був застосований обвинуваченою ОСОБА_6 , а з урахуванням способу та знаряддя вчинення злочину, характеру, ударів, які були нанесені з достатньою силою, механізму утворення та локалізації поранення завданого потерпілому в область грудної клітини, де знаходиться життєве важливий орган, наслідки діяння у виді смерті потерпілого та причинний зв`язок між діями та наслідком, тому суд дійшов висновку про те, що такі дії за своїми ознаками не становлять необхідної оборони, натомість ними доведена винуватість ОСОБА_6 в умисному протиправному заподіянні смерті ОСОБА_7 .

Доводи ОСОБА_6 про те, що вона захищалась від неправомірних дій потерпілого і діяла в стані необхідної оборони, є необґрунтованими, оскільки статтею 36 КК України передбачено право на захист не від будь-якого протизаконного вчинку, а лише від суспільно-небезпечного посягання. Будь-яких доказів, які б свідчили, що потерпілий ОСОБА_7 вчинив суспільно-небезпечне посягання щодо ОСОБА_6 , у зв`язку з чим обвинувачена могла перебувати у стані необхідної оборони, немає. Також відсутні докази на підтвердження того, що потерпілий ОСОБА_7 вчинив будь-які дії, які за своїм характером та об`єктивними проявами могли бути розцінені як такі, що досягли ступеню суспільної небезпечності, властивого для злочину і викликали би у ОСОБА_6 стан необхідної оборони. Таким чином обвинувачена, використовуючи ніж і завдаючи ним удар в ліву ділянку грудей, де розташоване серце, не могла не передбачити, що в результаті цих дій потерпілий отримає тілесні ушкодження від яких помре.

Отже, доводи сторони захисту та обвинуваченої про наявність в діях ОСОБА_6 складу злочину, передбаченого ст. 118 КК України, є безпідставними.

З огляду на вищевикладене, аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_6 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною.

Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 115 КК України - вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Такаю юридична оцінка дій обвинуваченої відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.

Дослідженням даних про особу ОСОБА_6 встановлено, що вона на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, в силу ст. 89 КК України не судима, не заміжня, не працює, має постійне місце мешкання, задовільно характеризується.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, суд вважає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, а саме з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєннянових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, відсутність обставин що пом`якшують, наявність обтяжуючих покарання обставин, особу ОСОБА_6 , що вона є особою похилого віку (1953 року народження), відношення останньої до скоєного злочину та вважає, що виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів не можливо без відбуття покарання в місцях позбавлення волі, а тому їй слід обрати покарання пов`язане з ізоляцією від суспільства, що на думку суду буде мати виховний вплив на особу обвинуваченої.

Визначаючи покарання суд враховує, що воно має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими так і іншими особами.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 374, 377 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у виді тримання під вартою в умовах «Харківського слідчого ізолятора» до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з 16 листопада 2023 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №2046-VIII від 18.05.2017) з 16.11.2023 року по дату набрання вироком законної сили обвинуваченій ОСОБА_6 зарахувати в строк покарання строк ув`язнення, із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 1 (один) день позбавлення волі.

Після набрання вироком законної сили, скасувати арешт майна, який накладено ухвалами слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 20.11.2023 року, а саме: з предмету зовні схожого на ніж з дерев`яною ручкою, загальною довжиною 23 см, довжина леза 12 см; предмету зовні схожого на ніж з дерев`яною ручкою , загальною довжиною 28 см, довжина леза 14 см; предмету зовні схожого на ніж з чорною рукояткою, загальною довжиною 36 см, довжина леза 22 см; предмету зовні схожого на ніж у чохлі, загальною довжиною 23 см, довжина леза 12 см; предмету зовні схожого на ніж з забрудненням чорного кольору, загальною довжиною 24 см, довжина леза 13 см зі слідами РБК; зрізу тканини з матрацу зі слідами РБК, які було визнано речовими доказами, та які знищити.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а для особи, що перебуває під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, захиснику та обвинуваченому. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Роз`яснити обвинуваченій право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1