Справа № 186/1282/21
Провадження № 1-в/0186/5/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2025 року м.Шахтарське.

Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар - ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Шахтарському подання Синельниківського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про звільнення від відбування покарання у виді виправних робіт засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Першотравенську Дніпропетровської області, військовослужбовця, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 11 листопада 2021 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області по ч.1 ст.122, ч.1 ст.125, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді одного року виправних робіт з відрахуванням із суми заробітку в дохід держави 10% та штрафу в розмірі 510 грн,

ВСТАНОВИВ :

24 грудня 2024 року заступник начальника Синельниківського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області звернувся до суду із поданням, в якому просить вирішити питання про звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання у виді виправних робіт на підставі ч.2 ст.57 КК України.

Зазначає, що вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2021 року ОСОБА_4 засуджений по ч.1 ст.122, ч.1 ст.125, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді одного року виправних робіт з відрахуванням із суми заробітку в дохід держави 10% та штрафу в розмірі 510 грн.

Взятий на облік уповноваженого органу з питань пробації 14 грудня 2021 року.

Штраф у розмірі 510 гривень був сплачений засудженим 08 лютого 2022 року.

Станом на 14 грудня 2021 року ОСОБА_4 був звільнений з ВСП «Шахтоуправління Першотравенське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» наказом від 24 листопада 2021 року, у зв`язку з чим до ВП № 3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області неодноразово надсилалися матеріали для притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ухилення від відбування покарання у виді виправних робіт. Кримінальне провадження № 0000034 від 10 червня 2022 року за вказаним фактом було закрите на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України за відсутністю складу кримінального правопорушення.

Відповідно до повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_2 від 16 червня 2022 року № 799 ОСОБА_4 мобілізований до лав ЗСУ 15 червня 2022 року.

З того часу він неодноразово самовільно залишав військову частину, у зв`язку з чим 18 листопада 2024 року був затриманий та переданий до військової служби правопорядку ЗСУ. Згідно довідки № 4591 від 14 грудня 2024 року ОСОБА_4 на теперішній час перебуває на військовій службі по мобілізації у в/ч НОМЕР_1 .

Таким чином, як вважає уповноважений орган з питань пробації, засуджений ОСОБА_4 у зв`язку з перебуванням на військовій службі за мобілізацією не може відбувати призначене покарання у виді виправних робіт, так як відповідно до ч.2 ст.57 КК України виправні роботи до військовослужбовців не застосовуються.

Враховуючи викладене та керуючись пунктом 12 глави 2 розділу VIII Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, частинами 1-5 ст.41 Кримінально-виконавчого кодексу України, ч.2 ст.57 КК України, пункту 14 ч.1 ст.537 КПК України уповноважений орган з питань пробації просить вирішити питання про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання у виді виправних робіт.

У судове засідання представник Синельниківського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, подання підтримує, просить його задовільнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення подання в звязку з його необґрунтованістю.

Засуджений в судове засідання не з`явився, про дату розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповістив.

Суд вважає можливим розглянути вказане подання за відсутності заявника та засудженого, відповідно до положень ч.5 ст.539 КПК України.

Вислухавши прокурора, дослідивши матеріали подання, суд приходить до наступного висновку.

Вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2021 року ОСОБА_4 засуджений по ч.1 ст.122, ч.1 ст.125, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді одного року виправних робіт з відрахуванням із суми заробітку в дохід держави 10% та штрафу в розмірі 510 грн.

Взятий на облік уповноваженого органу з питань пробації 14 грудня 2021 року.

Штраф у розмірі 510 гривень був сплачений засудженим 08 лютого 2022 року.

Станом на 14 грудня 2021 року ОСОБА_4 був звільнений з ВСП «Шахтоуправління Першотравенське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» наказом від 24 листопада 2021 року та покарання у виді виправних робіт не відбував.

На теперішній час згідно довідки № 4591 військової частини НОМЕР_1 від 14 грудня 2024 року ОСОБА_4 на теперішній час перебуває на військовій службі по мобілізації у в/ч НОМЕР_1 .

Дослідивши матеріали подання, суд зазначає наступне.

Як вбачається зі змісту вироку відносно ОСОБА_4 , останній на момент його ухвалення був офіційно працевлаштований та не був військовослужбовцем, а тому покарання було призначено відповідно до вимог Кримінального кодексу України.

Згідно ч. 1 ст. 74 КК України, звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування, заміна більш м`яким, а також пом`якшення призначеного покарання, крім звільнення від покарання або пом`якшення покарання на підставі закону України про амністію чи акта про помилування, може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом.

У свою чергу Кримінальний кодекс України передбачає звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням (ст. 75 КК України), звільнення від відбування покарання із випробуванням вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до семи років (ст. 79 КК України), звільнення від відбування покарання у зв`язку зі закінченням строків давності виконання обвинувального вироку (ст. 80 КК України), умовно-дострокове звільнення (ст. 81 КК України), заміну невідбутої частини покарання більш м`яким (ст. 82 КК України), звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років (ст. 83 КК України), звільнення від покарання за хворобою (ст. 84 КК України), у зв`язку з прийняттям уповноваженим органом рішення про передачу засудженого для обміну як військовополоненого (ст. 84-1 КК України), на підставі закону України про амністії або акта про помилування (ст. 85 КК України).

Перелік зазначених підстав звільнення від покарання або його відбування є вичерпним.

Окрім цього, порядок звільнення особи (засудженого) від відбування покарання встановлено ст. 539 КПК України.

Частиною 2 статті 57 КК України передбачено, що виправні роботи не застосовуються до ряду осіб, в тому числі військовослужбовців.

Враховуючи викладені норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку про те, що уповноважений орган з питань пробації звернувся до суду з клопотанням, порядок вирішення якого не передбачено кримінальним процесуальним законом, та підстави такого звільнення відсутні у законі про кримінальну відповідальність.

Отже, зважаючи на те, що засуджений ОСОБА_4 був призваний на військову службу до Збройних сил України після ухвалення вироку, не має законних підстав для звільнення останнього від відбування покарання у виді виправних робіт, та відсутні мотиви для задоволення поданого клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 537 КПК України, - суд

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні подання Синельниківського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про звільнення від відбування покарання у виді виправних робіт засудженого ОСОБА_4 - відмовити.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Першотравенський міський суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1