Справа № 452/4328/24
Провадження № 1-кс/452/144/2025
У Х В А Л А

Іменем України

04 березня 2025 року м. Самбір

Слідча суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , слідчого СВ Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Турка Львівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , із середньо-спеціальною освітою, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , громадянина України, який не є особою з інвалідністю, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого, підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

До Самбірського міськрайонного суду Львівської області 3 березня 2025 року надійшло клопотання слідчого СВ Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000694 від 27 листопада 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3

ст. 286-1 КК України.

Клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Копію клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваний отримав 3 березня 2025 року о 13 год. 05 хв., що підтверджується власноруч складеною ним розпискою, тобто більш ніж за три години до початку розгляду клопотання.

Клопотання слідчого обґрунтоване такими обставинами.

Досудовим розслідуванням встановлено, що з 26 лютого 2022 року ОСОБА_5 проходить військову службу по мобілізації в Збройних Силах України. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 04.01.2023 № 4 солдата ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу частини, на всі види забезпечення та призначено на посаду навідника-оператора 5 механізованої роти 2- го механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , та в подальшому був призначений на посаду бойового медика 3-го маханізованого взводу 5-ої механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Проходячи військову службу, солдат ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст. ст. 11, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і Законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків.

Проте, солдат ОСОБА_5 , у порушення вимог вказаних нормативних актів, вчинив кримінальне правопорушення за наведених нижче обставин.

Так, 27 листопада 2024 року приблизно о 19 год. 45 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, що знижує увагу, швидкість реакції та унеможливлює належним чином оцінювати дорожню обстановку, в темну пору доби, не маючи права на керування транспортними засобами, керуючи автомобілем марки «SEAT» моделі «TOLEDO», реєстраційний номер НОМЕР_3 , з технічно несправною гальмівною системою, рухався по вул. Івана Франка, поблизу буд. № 8, що у м. Рудки Самбірського району Львівської області, тобто в межах населеного пункту, в напрямку до с. Підгайчики Самбірського району Львівської області.

У цей час на проїзній частині дороги по вул. Івана Франка, поблизу буд. № 8, що у

м. Рудки Самбірського району Львівської області, знаходився пішохід ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який здійснював перехід проїзної частини поза межами пішохідного переходу.

Згідно п. 1.5 ПДР дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Згідно п.п. «б» п. 2.3 ПДР, водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно п.п. «д» п. 2.3 ПДР, водій зобов`язаний не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Відповідно до п.п. «а» п. 2.9 ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно п. 12.3 ПДР, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Згідно п.31.1 ПДР, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Згідно п.п. 31.4.1 а) ПДР, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: Гальмові системи - змінено конструкцію гальмових систем, застосовано гальмову рідину, вузли або окремі деталі, що не передбачені для даної моделі транспортного засобу або не відповідають вимогам підприємства-виробника.

Згідно п.п. 31.4.1 в) ПДР, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: Гальмові системи - порушено герметичність гідравлічного гальмового приводу.

Однак, водій ОСОБА_5 , діючи всупереч наведеним нормативним вимогам, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, що знижує увагу, швидкість реакції та унеможливлює належним чином оцінювати дорожню обстановку, маючи об`єктивну можливість завчасно виявити на проїзній частині дороги пішохода ОСОБА_7 , який здійснював перехід проїзної частини поза межами пішохідного переходу, не вжив негайно заходів для зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним автомобіля, в результаті чого допустив наїзд на вказаного пішохода.

У результаті порушення ОСОБА_8 вказаних пунктів ПДР сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пішохід ОСОБА_7 отримав, тілесні ушкодження: відкрита черепно-мозкова травма у вигляді переломів кісток склепіння черепа справа з переходом на основу черепа в передній черепній ямці та в лівій середній черепній ямці, стінок правого гайморового синуса, клиновидної кістки справа, граток решітчастої кістки, гострої лівобічної субдуральної гематоми, травматичного субарахноїдального крововиливу, забою головного мозку важкого ступеню з ушкодженням речовини полюса правої лобної частки, з крововиливом у м`які покриви волосяної частини голови з внутрішнього боку в правій лобноскроневі0-тім`яній ділянці, закритий перелом шийки правої стегнової кістки, забійна рана в ділянці правої брови, садна на чолі справа та зліва, в лівій скроневій ділянці, на задній поверхні грудної клітки справа, в ділянках правого променево-зап`ясного суглобу, обох китиць, синці в правій лобно-скронево-виличній ділянці із переходом на ділянку правої очниці, спинку носа справа, на праву щоку, ділянку правої вушної мушлі, завушну ділянку, на праву бокову поверхню шиї, в ділянках лівої очниці, обох плечей, лівого передпліччя, лівої китиці, правого стегна, правої гомілки, в ділянках обох гомілково-ступневих суглобів. Вказані тілесні ушкодження мають ознаки тяжкого ступеня за однакою небезпеки для життя і перебувають в прямому причинному зв`язку із настанням смерті, та від яких помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в реанімаційному відділенні КНП «Дрогобицька міська лікарня №1» Дрогобицької міської ради.

Таким чином, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 , 27 листопада 2024 року приблизно о 19 год.

45 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, що знижує увагу, швидкість реакції та унеможливлює належним чином оцінювати дорожню обстановку, в темну пору доби, не маючи права на керування транспортними засобами, керуючи автомобілем марки «SEAT» моделі «TOLEDO», реєстраційний номер НОМЕР_3 , з технічно несправною гальмівною системою, рухаючись по вул. Івана Франка, поблизу буд. № 8, що у м. Рудки Самбірського району Львівської області, тобто в межах населеного пункту, в напрямку до

с. Підгайчики Самбірського району Львівської області, у порушення вимог у порушення вимог ст. ст. 11, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п. 1.5 Розділу 1, п.п. «б» п. 2.3 Розділу 2, п.п. «д» п. 2.3 Розділу 2, п.п. «а» п. 2.9 Розділу 2, п.12.3 Розділу 12, п. 31.1 Розділу 31, п.п. «а» п. 31.4.1 Розділу 31 та п.п. «в» п. 31.4.1 Розділу 31 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, не вжив негайно заходів для зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним автомобіля, в результаті чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинивши смерть останнього.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3

ст. 286-1 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілому.

ОСОБА_5 3 березня 2023 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Посилаючись на достатність підстав підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, слідчий СВ Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області вважає, що відносно підозрюваного необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме останній може:

-переховуватись від органів досудового розслідування або суду. Даний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на термін від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років, що вже само по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного до втечі. Водночас суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину, тобто наявний ризик передбачений п. 1) ч. 1 ст. 177 КПК України;

-незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні шляхом їх переконання, залякування чи схиляння їх до зміни, наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб, тобто наявний ризик передбачений п. 3) ч. 1 ст. 177 КПК України;

-вчинити інше кримінальне правопорушення. Даний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_5 є раніше судимим Пустомитівським районним судом Львівської область за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України. Крім цього ОСОБА_5 проходячи військову службу на посаді військової частини НОМЕР_1 згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 , №2134 від 5 червня 2023 року самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 . У зв`язку з чим був знятий з всіх видів забезпечення, тобто наявний ризик передбачений п. 5) ч. 1 ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні слідчий СВ Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області

ОСОБА_4 (який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні) просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав подане клопотання, просив його задовольнити, зазначив, що, на думку сторони обвинувачення, тільки такий запобіжний захід буде достатнім для запобігання вказаних ризиків.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу, запропонованого стороною обвинувачення, просив обрати менш суворий запобіжний захід.

Захисник ОСОБА_6 підтримала позицію підозрюваного.

Слідча суддя, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри, поняття якої не міститься в національному законодавстві, слід виходити з його визначення, наведеного у п. 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява

№ 42310/04) від 21 квітня 2011 року, де зазначено, що обґрунтована підозра - це існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Факти та інформація, якими сторона обвинувачення обґрунтовує причетність

ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих матеріалах відображені з достатньою мірою для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

За змістом ч. 1 ст. 92 КПК України, за загальним правилом, обов`язок доказування у кримінальному провадженні покладається на слідчого, прокурора.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними, на даний час, у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-протоколом огляду місця пригоди від 27.11.2024 та додатками до нього;

-висновком медичного огляду на стан сп`яніння № 606 від 27.11.2024;

-висновком судово-токсикологічної експертизи № 3119/2024-т від 04.12.2024;

-висновком судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_7 № 291 від 06.01.2025;

-протоколом слідчого експерименту від 18.12.2024;

-висновком судової інженерно-транспортної експертизи із дослідження обставин та механізму у ДТП № СЕ-19/114-25/2496-ІТ від 17.02.2025;

-іншими доказами.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 28 жовтня 1994 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (Murray v. the United Kingdom), заява

№ 14310/88, зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Загалом, слідча суддя дійшла висновку, що стороною обвинувачення доведена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, оцінивши вагомість наявних доказів; такі докази в своїй сукупності можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, є причетною до скоєння кримінальних правопорушень.

Щодо наявності ризиків, на які вказує слідчий, слідча суддя зазначає наступне.

Відповідно до статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідча суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Оцінюючи існування ризиків з боку ОСОБА_5 переховуватись від органів досудового розслідування або суду суд звертає увагу на рішення Європейського суду з прав людини у справі «В. проти Швейцарії» (W. v. Switzerland), заява № 14379/88, від 26 січня 1993 року, п. 33. Суд з цього приводу вказав, що небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших релевантних факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою При цьому треба враховувати характер обвинувачуваного, його моральні якості, його кошти, зв`язки з державою, у якій його переслідували за законом, і його міжнародні контакти.

Як встановлено судом, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, санкція якої передбачає покарання від п`яти до десяти років, тобто у вчиненні тяжкого злочину, є особою молодого віку, не має міцних соціальних зв`язків, не працює, фактично на військовій службі не перебуває, керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Отже, слідча суддя вважає, що слідчим доведені зазначені ризики.

Оцінюючи існування ризику з боку ОСОБА_5 - вчинити інше кримінальне правопорушення, слід зазначити таке.

Європейський суд з прав людини вже неодноразово висловлював у своїй практиці позицію, згідно з якою «висновки про наявність небезпеки вчинення нових правопорушень мають бути підкріплені конкретними фактами» (п. 134 рішення Суду у справі «Александр Макаров проти Росії» (Aleksandr Makarov v. Russia), заява 15217/07, від 12 березня 2009 року), а «посилання на минуле особи» не може бути достатнім для обґрунтування існування ризику скоєння особою нових злочинів (п. 44 рішення Суду у справі «Мюллер проти Франції» (Muller v. France), заява № 21802/93, від 17 березня 1997 року).

ОСОБА_5 проходячи військову службу на посаді військової частини НОМЕР_1 згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 , №2134 від 5 червня 2023 року самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 . У зв`язку з чим був знятий з всіх видів забезпечення. Керував транспортним засобом не маючи права на керування та в стані алкогольного сп`яніння, тобто в порушення вимог ПДР.

Отже слідча суддя вважає, що в даному випадку слідчим доведено наявність вказаного ризику.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

Оцінюючи в сукупності особу підозрюваного, обставини вчинення кримінального правопорушення, необхідність забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти спробам вчинити інші кримінальні правопорушення, а також доведеність прокурором наявності всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, слідча суддя вважає за необхідне застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Слідча суддя вважає, що саме такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, позбавить його можливості переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення. Запобігти ризикам, які зазначені в клопотанні слідчого, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливо, оскільки будь-які більш м`які види запобіжного заходу не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти вказаним ризикам.

Згідно з положеннями п. 1) ч. 4 ст. 183 КПК України, суд не визначає розмір застави в даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 7, 8, 9, 176-178, 183, 193, 194, 196, 376 КПК України, слідча суддя,

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання слідчого СВ Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000694 від 27 листопада 2024 року задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)».

Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 рахувати з моменту затримання в порядку виконання ухвали.

Встановити строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 до 02 травня 2025 року.

Ухвала слідчої судді підлягає негайному виконанню Самбірським РВП ГУ НП у Львівській області.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно.

На ухвалу слідчої судді може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст цієї ухвали слідчої судді виготовлено в нарадчій кімнаті, проголошено, надано для ознайомлення учасникам кримінального провадження 10 березня 2025 року о

9 год. 00 хв.

Слідча суддя