Провадження №1-кп/389/293/19
Ухвала

іменем України

11 квітня 2025 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Знам`янка Кіровоградської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.08.2019 за №0000368, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Вищі Верещаки Олександрівського району Кіровоградської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.1 ст.122 КК України,

встановив:

На розгляді суду знаходиться о кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.08.2019 за №0000368, згідно з яким ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що 30.08.2019 о 07 годині 15 хвилин між ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 , які перебували на ґрунтовій дорозі, навпроти присадибної ділянки будинку АДРЕСА_2 , виникла словесна сварка з приводу того, що кінь ОСОБА_4 перебував на городі ОСОБА_7 та пошкодив йому овочі.

У ході сварки у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

ОСОБА_4 , з метою реалізації свого злочинного наміру, направленого на спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, діючи умисно і цілеспрямовано, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій і бажаючи їх настання, вихватив з рук ОСОБА_7 вила, та на ґрунті довготривалих неприязних відносин, робочою металевою частиною вил, які тримав у правій руці, наніс один удар ОСОБА_7 в область правої кисті, після чого залишив місце події.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 , спрямованих на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , останній отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого уламкового перелому основної фаланги 2-го ральця правої кисті, які згідно висновку судово-медичної експертизи №39 від 18.09.2019, відноситься до категорії середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень по довго тривалості розладу здоров`я.

Дії ОСОБА_4 за даним фактом органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_4 заявлене клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, в матеріалах кримінального провадження міститься заява останнього, згідно якої претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого не має, а розгляд справи просить проводити за його відсутності.

Прокурор не заперечувала щодо задоволення клопотання захисника обвинуваченого, оскільки строк притягнення обвинуваченого ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності закінчився. Крім того просила вирішити питання про долю речових доказів.

Заслухавши думку учасників судового засідання та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно з ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч.1 ст.44 КК України та п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч.8 ст.284 КПК України закриття кримінального провадження на підставі п.1 ч.2 цієї статті, не допускається лише у випадку, коли підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. У цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку.

Частиною 1 ст.285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Згідно з ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотню дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

У тих випадках, якщо після вчинення особою діяння, передбаченого КК України, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи (ч.4 ст 5 КК України).

Згідно із ч.4 ст.5 КК України коли закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів і наступні його редакції в силу погіршення кримінально-правового становища особи зворотної дії не мають, до правовідносин застосовується той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Відповідно до ч.2 ст.4 КК України чинність закону про кримінальну відповідальність у часі визначається щодо злочинності, караності, а також інших кримінально-правових наслідків діяння.

Варіанти темпоральної дії закону про кримінальну відповідальність у часі законодавець виділяє також і в ст.5 КК України, що нерозривно пов`язана та застосовується в системному взаємозв`язку зі ст.4 цього Кодексу залежно від трьох умов: чи цей закон скасовує (або встановлює) злочинність діяння, пом`якшує (чи посилює) кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує (чи погіршує) становище особи.

Ці норми кореспондують з нормою ст. 8 Конституції України про те, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Щодо зворотної дії закону про кримінальну відповідальність необхідно констатувати, що у будь-якому випадку вона не допускається, якщо закон про кримінальну відповідальність встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи (ч.2 ст.5 КК України).

Так само виключається зворотна дія закону про кримінальну відповідальність у часі в тій частині, в якій він частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи. У такому разі він має зворотну дію у часі лише в тій частині, в якій пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи (ч.3 ст.5 КК України).

Стороною обвинувачення дії обвинуваченого кваліфіковано за ч.1 ст.122 КК України.

Так, диспозиція і санкція частини 1 статті 122 КК України, (в редакції, чинній на час вчинення злочину) були у наступній редакції: «Умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину, карається виправними роботами на строк до двох років або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на строк до трьох років».

Вказане кримінальне, відповідно до положень ч.3 ст. 12 КК України (в редакції, чинній на час вчинення злочину), класифікувалось як злочин середньої тяжкості, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності відповідно до п.3 ч.1 ст.49 КК України (в редакції, чинній на час вчинення злочину) становив 5років.

Однак, Законом України № 2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року, який набрав чинності 01 липня 2020 року, внесено зміни до ст. 12 КК України, якими визначено поняття «кримінальний проступок» та відокремлено його від поняття «злочин».

Відтак, кримінальне правопорушення, передбачене 1 статті 122 КК України, згідно з положеннями ст.12 КК України (в редакції, чинній на час розгляду справи) є нетяжким злочином.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.49 КК України (в редакції, чинній на час розгляду справи) особа звільняється від кримінальної відповідальності якщо з дня вчинення нею нетяжкого злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років.

Згідно з п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23.12.2005 №12 особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Дотримання умов, передбачених ст.49 КК України, є підставою для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

З обвинувального акту слідує, що з моменту вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України минуло понад 5 років. На час розгляду клопотання судом не встановлено та сторонами провадження не надано даних про ухилення обвинуваченого від слідства та суду, вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а так само відомостей про переривання чи зупинення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Обвинуваченому роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності, право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави та право на проведення судового провадження у повному обсязі в загальному порядку. Дані обставини обвинуваченому зрозумілі, він підтримує заявлене його захисником клопотання.

На підставі ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

З огляду на викладене та враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.122 КК України, з моменту вчинення якого станом на день ухвалення судового рішення минуло більше п`яти років, строки давності не переривалися, тому суд приходить до висновку про необхідність звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження стосовно нього.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ч.1 ст.44, п.2 ч.1 ст.49 КК України, ст.ст.284, 285, 286, 288, 372, 376 КПК України, суд,

постановив:

Клопотання захисника - адвоката ОСОБА_5 , підтримане обвинуваченим - ОСОБА_4 , задовольнити.

ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122КК України, звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.08.2019 за №0000368, закрити.

Речові докази, а саме металеві вила з дерев`яним руків`ям передані на зберігання потерпілому ОСОБА_7 залишити останньому як йому належні.

На ухвалу суду може бути подана апеляція до Кропивницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено о 9 год 05 хв 16 квітня 2025 року.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1