В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" січня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в залі суду в м. Києві у відкритому судовому засіданні об`єднанне кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001249 від 28.08.2024 та № 0001295 від 07.09.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не маючого на утриманні малолітніх та непрацездатних осіб, раніше судимого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , який періодично вживає психотропні речовини, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, без мети збуту, за не встановлених досудовим розслідуванням обставин, але не пізніше 12 год. 18 хв. 28.08.2024 незаконно придбав зіп-пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору, яка містить в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовини, обіг якої заборонено - PVP, та почав її незаконно зберігати при собі для власного вживання без мети збуту, будучи раніше засудженим 11.03.2024 вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України.

28 серпня 2024 року приблизно о 12 годині 18 хвилин, ОСОБА_4 , перебував за адресою: м. Київ, бул. Верховної Ради, 14-А де був виявлений працівниками ВКП Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, які перебували в пішому патрулі по відпрацюванню території Дніпровського району.

В подальшому, 28.08.2024 року в період часу з 12 години 39 хвилину до 12 години 44 хвилин, за адресою: м. Київ, бул. Верховної Ради, 14-А, співробітниками поліції було проведено особистий обшук затриманого ОСОБА_4 , в ході якого він добровільно дістав з лівої кишені штанів, у які був одягнений, та видав працівникам поліції згорток ізоленти, синього кольору всередині якого зіп-пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору, яка містить в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовини, обіг якої заборонено - PVP, яку він незаконно придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту.

Згідно висновку експерта надана на дослідження кристалічна речовина білого кольору містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. Маса PVP в речовині становить 0,223 г. PVP,згідно зі Списком № 2 «Особливо небезпечних психотропних речовини, обіг яких обмежено» Таблиці І «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року, є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Згідно наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», кримінальна відповідальність за придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини - PVP, настає в тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує вагу зазначеної в таблиці граничної величини невеликого розміру - 0,15 г.

Також ОСОБА_4 , який періодично вживає наркотичні засоби, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, за не встановлених досудовим розслідуванням обставин, але не пізніше 13 год. 51 хв. 07.09.2024 незаконно придбав відрізок блістера з одною таблеткою білого кольору, яка містить в собі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, та почав її незаконно зберігати при собі для власного вживання без мети збуту, будучи раніше засудженим 11.03.2024 вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України.

07 вересня 2024 року приблизно о 13 годині 50 хвилин, ОСОБА_4 , перебував за адресою: м. Київ, вул. Остафія Дашкевича, 2, де був виявлений працівниками ВКП Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, які перебували в пішому патрулі по відпрацюванню території Дніпровського району.

В подальшому, 07.09.2024 в період часу з 14 години 24 хвилину до 14 години 29 хвилин, за адресою: м. Київ, вул. Остафія Дашкевича, 2, співробітниками поліції було проведено особистий обшук затриманого ОСОБА_4 , в ході якого він добровільно дістав з правої кишені шортів, у які був одягнений та видав працівникам поліції відрізок блістера з одною білою таблеткою, яка містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, яку він незаконно придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту.

Згідно висновку експерта надана на дослідження 1таблетка білого кольору, містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон). Загальна маса метадону (фенадону) в таблетках, становить 0,022 г.

Метадон (фенадон),згідно зі Списком №1 «Наркотичні засоби, обіг, яких обмежено» Таблиці 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року (зі змінами), є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

Згідно наказу МОЗ України №188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», кримінальна відповідальність за придбання та зберігання наркотичного засобу- метадон, настає в тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує вагу зазначеної в таблиці граничної величини невеликого розміру - 0,02 г. та не перевищує 20,0 г., що є граничною величиною великого розміру.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним, щиро розкаявся, фактичні обставини справи не оспорював, а також підтвердив вищеописані встановлені судом обставини справи.

Покази ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальних актах та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах викладених в обвинувальних актах доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 309 КК України.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином, особу обвинуваченого, який офіційно працевлаштований, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Верховним Судом у постанові від 20.09.2023 по справі № 944/5954/22 наведено тлумачення прояву щирого каяття обвинуваченого.

Так, у вищевказаній постанові витлумачено, що при встановленні обставини, яка пом`якшує покарання, а саме щирого каяття, необхідно враховувати, що щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого правопорушення, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль щодо вчиненого та бажання виправити ситуацію, яка склалася. Основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого правопорушення. Отже, щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести відповідальність за вчинене, а також ця обставина повинна знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

У правовій державі покарання передусім є виправним та превентивним засобом, в якій має використовуватись не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи.

На реалізацію принципу, встановленого частиною другою статті 61 Конституції України, згідно з яким юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, спрямовані положення статті 65 КК України. Зазначений принцип, зокрема, конкретизовано у положеннях Кримінального кодексу України щодо системи покарань, звільнення від кримінальної відповідальності, звільнення від покарання та його відбування, у тому числі призначення більш суворого покарання.

Керуючись загальними засадами призначення покарання (ст. 65 КК України), суд має призначати покарання конкретній особі за конкретний злочин, максимально індивідуалізуючи покарання.

Призначене судом покарання повинно відповідати ступеню суспільної небезпеки кримінального правопорушення, обставинам його вчинення та враховувати особу винного, тобто бути справедливим.

Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину та передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.

Виходячи з мети покарання й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Тобто, кримінально-правовий зміст принципу справедливості полягає в тому, що покарання, яке застосоване до особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, повинно бути справедливим, тобто таким, що відповідає як тяжкості вчиненого кримінального правопорушення так і конкретним обставинам його вчинення, а також особливостям особистості злочинця.

Вищевказана позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.05.2023 винесеній за результатами розгляду справи № 135/563/22.

На підставі викладеного, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, наявності пом`якшуючої обставини, ставлення обвинуваченого до скоєного, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, суд вважає за доцільне призначити йому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі.

При призначенні покарання суд також враховує, що вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 17.12.2024 постановленим у справі № 755/16709/24, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарань призначено покарання у виді 1 року 3 місяців позбавлення волі.

Відтак, остаточне покарання ОСОБА_4 слід призначити з урахуванням ст. 71 КК України.

У порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Процесуальні витрати суд вирішує відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 71, 309 КК України, ст. ст. 100, 124, 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання призначеного за цим вироком, невідбутої частини покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 17.12.2024 ухваленого по справі № 755/16709/24 у виді 1 року 3 місяців позбавлення волі, остаточно призначити покарання у виді 1 (одного) року 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з моменту набрання вироком законної сили, врахувавши строк перебування під вартою з виконання вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 09 серпня 2024 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави суму в розмірі 3 029,12 грн. за проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/111-24/50036-НЗПРАП від 05.09.2024 та 3 183,60 грн. за проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/111-24/51736-НЗПРАП від 25.09.2024, а всього стягнути 6 212 (шість тисяч двісті дванадцять) грн. 72 коп.

Після набрання вироком суду законної сили, речові докази по справі: поліетиленовий зіп-пакет з речовиною, що містить у своєму складі особливо-небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,223 г., що переданий на зберігання до камери схову речових доказів Дніпровського УП ГУНП у м. Києві (квитанція № 022595 від 10.09.2024) - знищити.

Після набрання вироком суду законної сили, речові докази по справі: наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), загальною масою 0,022 г., що переданий на зберігання до камери схову речових доказів Дніпровського УП ГУНП у м. Києві (квитанція № 022759 від 28.09.2024) - знищити.

Відповідно до ч. 3 ст. 376 КПК України, роз`яснити ОСОБА_4 право на звернення з клопотанням про помилування та право на ознайомлення з журналом судового засідання, а також подачу на нього своїх зауважень.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя: