Справа № 229/8820/24
Провадження № 1-кс/211/63/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 року слідчий суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі заявника ОСОБА_3 , розглянувши в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД ВП № 1 Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 від 30.11.2024 року про закриття кримінального провадження внесеного в ЄРДР за № 0000005 ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на постанову від 30.11.2024 року про закриття кримінального провадження № 0000005 за ч. 1 ст. 384 КК України.

Вважає, що рішення про закриття кримінального провадження прийнято передчасно та безпідставно.

Посадовою особою ВП № 1 Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області не було повно та всебічно проведено слідчі дії по кримінальному провадженню, просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 30.11.2024 року.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник ВП № 1 Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області до суду не з`явився, про розгляд скарги повідомлялись. При цьому, 17 лютого 2025 року на адресу суду надійшли матеріали закритого кримінального провадження № 0000005.

Вислухавши ОСОБА_3 , вивчивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Ст. 22 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, а ст. 92 даного кодексу обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора. На виконання даних вимог сторона обвинувачення в силу ст. 93 КПК України здійснює збирання доказів.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки дізнавачем, слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності. Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Відповідно до п.2ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують або обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Обов`язок доказування згідно з вимогами ч.1ст.92 КПК України покладається на слідчого, саме ж доказування, як визначено ч.2ст.91 КПК України, полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до п.3 ч.1ст.303 КПК України, заявником може бути оскаржено до суду рішення дізнавача про закриття кримінального провадження.

Згідно з вимогами ч.2 ст.307 КПК України, за наслідками розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність дізнавача, слідчого чи прокурора під час досудового розслідування виноситься ухвала, якою може бути скасовано рішення дізнавача, слідчого чи прокурора, зобов`язано припинити певну дію, зобов`язано вчинити певну дію, відмовлено у задоволенні скарги. Нормою ч.3 цієї статті встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

З матеріалів кримінального провадження № 0000005від 20.05.2024, за ознаками ч.1 ст. 384 КК України, вбачається, що дане кримінальне провадження перебувало у проваджені дізнавача СД ВП №1 Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 . Відомості до ЄРДР були внесені на підставі ухвали Дружківського міського суду Донецької області від 14.05.2024 року, правова кваліфікація за ч.1 ст.384 КК України, за фактом вчинення представником позивача , адвокатом ОСОБА_5 у цивільній справі № 225/4045/21 про відібрання дитини у ОСОБА_3 дій, спрямованих на введення суду в оману та завідомо неправдиве повідомлення суду про вчинення кримінального правопорушення.

За результатами досудового розслідування 30 листопада 2024 року дізнавачем ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження за відсутністю у діях адвоката ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення ч.1 ст.384КК України.

В обґрунтування підстави закриття кримінального провадження дізнавачем зазначено, що зібравши докази по кримінальному провадженню, провівши повний, всебічний, законний та неупереджений їх аналіз, встановити об`єктивні дані, які б вказували на вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України представником позивача ОСОБА_5 , не видалось можливим, оскільки показання ОСОБА_5 про викрадення ОСОБА_3 малолітнього сина ОСОБА_6 , суд не визнав як доказ по вказаній цивільній справі та не вплинули на винесення обгрунтованого рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_7 .

Однак, з постанови не вбачається, на підставі яких саме доказів дізнавачем було зроблено такий висновок і які слідчі дії проведено для встановлення вказаних обставин, адже події про які зазначав скаржник відбулився в ході розгляду цивільної справі № 225/4045/21, необґрунтовано також і про відсутність необхідності проведення інших слідчих дій .

Крім того дізнавачем у постанові не було надано аналізу та обгрунтованої оцінки тим обставинам, за якими він дійшов вищевказаного висновку, логічний зв`язок між ними, при цьому посилався лише на покази свідка ОСОБА_7 , яка є позивачем по цивільній справі № 225/4045/21 та її інтереси представляв адвокат ОСОБА_5 , не надавши належної оцінки показам свідка ОСОБА_3 , які останній надавав в ході досудового розслідування.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov та Others v. Bulgaria). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справі «Танрікулу проти Туреччини» (Tanhkulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, п. 104 і подальші посилання, ECHR 1999-IV, «Ґюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

Таким чином, висновки дізнавача про закриття кримінального провадження ґрунтуються на неповному та поверхневому досудовому розслідуванні, а постанова про закриття кримінального провадження винесена передчасно, а тому підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.284, 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:

cкаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД ВП № 1 Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 від 30.11.2024 року про закриття кримінального провадження внесеного в ЄРДР за № 0000005- задовольнити.

Скасувати постанову дізнавача СД ВП №1 Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 від 30.11.2024 року про закриття кримінального провадження № 0000005 від 20.05.2024 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. ч. 1 ст. 384 КК України.

Матеріали кримінального провадження направити до СД ВП № 1 Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області для відновлення досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено та проголошено 20.02.2025 о 13-00 год.