Справа № 196/1262/24
№ провадження 1-кс/196/8/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року с-ще Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасників справи:

прокурора ОСОБА_3 ,

заступника начальника ВП ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Царичанка Дніпропетровської області клопотання заступника начальника ВП - начальника СВ ВП №4 Дніпровського РУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Царичанського відділу Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000151 від 16 вересня 2024 року, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

м. Троїцьк Челябінської області, громадянина України, який має вищу освіту, пенсіонера, фізичної особи - підприємця, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

22 січня 2025 року до суду надійшло клопотання заступника начальника ВП - начальника СВ ВП №4 Дніпровського РУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Царичанського відділу Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000151 від 16 вересня 2024 року, відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

На обґрунтування клопотання зазначено, що 15.09.2024 р. приблизно об 11 годині 30 хвилин, водій ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем Nissan Almera номерний знак НОМЕР_1 (далі Nissan Almera), рухався по автодорозі Н-31 «Дніпро-Кобеляки-Решетилівка» на ділянці між с. Царичанка та с. Селянівка, Дніпровського району, Дніпропетровської області в напрямку с. Царичанка, Дніпровського району, Дніпропетровської області.

Під час руху по вищевказаній ділянці дороги водій ОСОБА_5 , рухаючись зі швидкістю 100 кілометрів на годину (більш точної швидкості в ході досудового розслідування не встановлено), яка перевищувала встановлені межі поза населеними пунктами (90 км/год.) при відсутності зовнішніх факторів, що змушували його порушувати ті або інші вимоги Правил дорожнього руху України, в задовільних дорожніх умовах, не врахував дорожню обстановку, ширину та стан проїзної частини дороги, рельєф місцевості, видимість дороги, насамперед у напрямку руху і інші умови, які дозволяли водію ОСОБА_5 , безпечно керувати автомобілем, маючи об`єктивну можливість завчасно виявити зустрічний автомобіль Renault Logan номерний знак НОМЕР_2 далі (Renault Logan) під керуванням ОСОБА_7 , безпричинно виїхав на зустрічну смугу та рухався по ній назустріч автомобілю Renault Logan.

В свою чергу ОСОБА_7 під час руху по вищевказаній ділянці дороги, керуючи автомобілем Renault Logan, рухаючись зі швидкістю 90 кілометрів на годину (більш точної швидкості в ході досудового розслідування не встановлено) виявивши реальну небезпеку для руху, яку створив водій ОСОБА_5 , задля уникнення зіткнення, перебуваючи в аварійній обстановці, також виїхав на зустрічну смугу руху, яка була вільною для руху та продовжував рух на зустріч автомобілю Nissan Almera під керуванням ОСОБА_5 , по зустрічній смузі руху.

Далі, водій автомобіля Nissan Almera ОСОБА_5 наближаючись до автомобіля Renault Logan, не виконавши покладені на нього обов`язки, як на водія, грубо порушуючи Правила дорожнього руху України, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, не маючи жодних перешкод технічного характеру для безпечного забезпечення руху, при виявлені небезпеки у вигляді автомобіля Renault Logan, не переконався в безпечності маневру, змінив напрямок руху праворуч, повертаючись на свою смугу для руху по якій рухався зустрічний автомобіль Renault Logan під керуванням ОСОБА_7 , внаслідок чого на відстані 119 метрів від перехрестя автодороги Н-31 «Дніпро-Кобеляки-Решетилівка» з дорогою в напрямку «Ковбасного заводу» на ділянці між с. Царичанка та с. Селянівка, Дніпровського району, Дніпропетровської області, допустив зіткнення передньою частиною автомобіля Nissan Almera із передньою частиною автомобіля Renault Logan.

Своїми діями водій ОСОБА_5 грубо порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України, якими передбачено:

- п. 10.1. «Перед початком руху, перестроюванням і будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху».

Порушення водієм ОСОБА_5 вимог п. 10.1. Правил дорожнього руху України з технічної точки зору перебувають в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля Renault Logan отримали тілесні ушкодження:

- ОСОБА_8 у вигляді: закритої тупої травми правої нижньої кінцівки з закритим переломом медіального мищелку правої великогомілкової кістки; закритої тупої травми правої верхньої кінцівки з закритим переломом шиловидного відростку правої ліктьової кістки; закритої черепно-мозкової травми; струсу головного мозку; садна в області лобу; саден по зовнішній поверхні шиї праворуч. Всі вищевказані ушкодження виникли від дії тупого твердого предмету (предметів) або при ударі об такий такі і могли виникнути в умовах дорожньо-транспортної події при ударі об виступаючі частини та деталі салону автомобіля, що підтверджується характером та локалізацією ушкоджень. За своїм характером виявлені тілесні ушкодження відносяться до середнього ступеня тяжкості.

-неповнолітня ОСОБА_7 у вигляді: відкритої проникаючої черепно-мозкової та лицевої травми з багатоуламковим вдавленим переломом лобної кістки з переходом на основу черепу, вдавленим переломом передньої та задньої стінки лобового синуса зліва, вдавленим переломом кісток носу, медіальної та нижньої стінки орбіти та передньої стінки верхньощелепного синуса зліва, переломам градчастого лабіринту; відкритої рани голови та носу, вогнищевого забою головного мозку 1-2 ступеню, ліквореї, пневмоцефалії, пангемосинуситу. Всі вищевказані ушкодження виникли від дії тупого твердого предмету (предметів) або при ударі об такий такі і могли виникнути в умовах дорожньо-транспортної події при ударі об виступаючі частини та деталі салону автомобіля, що підтверджується характером та локалізацією ушкоджень. За своїм характером виявлені тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_5 , що виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілій неповнолітній ОСОБА_7 тяжке тілесне ушкодження та спричинило потерпілій ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесне ушкодження, кваліфікуються за ч.2 ст.286 КК України.

22 січня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

У вчиненні даного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 .

Обставинами, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні даного кримінального правопорушення є наявність достатніх доказів, які підтверджують вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, у тому числі: протокол огляду місця дорожньо-траспортної пригоди 15.09.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 09.10.2024; протокол допиту потерпілої ОСОБА_8 від 31.10.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 31.10.2024; протокол допиту неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 від 06.12.2024; протокол проведення слідчого експерименту за участі потерпілої ОСОБА_7 від 06.12.2025; протокол проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_7 від 06.12.2025; висновок судово-медичної експертизи №129-Е від 14.11.2024; висновок судово-медичної експертизи №124-Е від 11.11.2024; висновок судової авто технічної експертизи №СЕ-19/104-25/1226-ІТ від 09.01.2025.

Метою застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, уникнення можливості переховуватися від органів досудового слідства та/або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих по даному кримінальному провадженню.

Підставою застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а також ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може здійснити спробу переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, може незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні.

Так, в обґрунтування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду) зазначає, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, вказане дає підстави стороні обвинувачення вважати, що ОСОБА_5 може не виконувати покладених на нього процесуальних обов`язків та переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Крім того ОСОБА_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 та являється внутрішньо переміщеною особою, а тому без будь-яких перешкод не маючи запобіжного заходу може змінити місце проживання. А також місце проживання ОСОБА_5 має значну віддаленість від органу досудового розслідування, що може викликати труднощі у здійсненні виклику останнього та прибутті його до органу досудового розслідування, суду без наявності запобіжного заходу. Крім того ОСОБА_5 має паспорт громадянина України для виїзду за кордон та досяг шістдесятирічного віку і без будь-яких перешкод може перетнути Державний кордон України. Вказане дає підстави стороні обвинувачення вважати, що ОСОБА_5 може не виконувати покладених на нього процесуальних обов`язків та переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (незаконний вплив на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні) зазначає, що ОСОБА_5 бачив в обличчя свідків та потерпілих, йому відомо де проживають потерпілі, свідки та може незаконно впливати на них у цьому кримінальному провадженні шляхом вмовляння чи підкупу, з метою зміни нею раніше наданих свідчень на свою користь.

Також, крім наявності ризиків, зазначених вище, відповідно до статті 178 КПК України, просить суд оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, та які надано до суду; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України; вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_10 , який перебуває у зрілому віці, та без видимих проблем зі здоров`ям, що свідчить про наявність фізичних та психологічних можливостей для реалізації спроб ухилення від виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

З огляду на вищевикладені факти, запобігти ризикам які перелічені у вказаному клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо.

Враховуючи викладене просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю, терміном на 60 діб, та зобов`язати його не залишати фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 23-00 години до 06-00 години, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а саме: - прибувати до органів національної поліції, прокуратури, суду за першою вимогою; - не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; - повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну на час дії запобіжного заходу.

У судовому засіданні заступник начальника ВП - начальник СВ ВП №4 Дніпровського РУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 внесене клопотання підтримав та просив задовільнити його у повному обсязі.

Прокурор Царичанського відділу Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_3 , яка входить до групи прокурорів по даному кримінальному провадженню, у судовому засіданні підтримала внесене клопотання та просила задовільнити його у повному обсязі.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання та просили відмовити у його задоволенні у повному обсязі.

Захисник ОСОБА_6 посилається на те, що сторона обвинувачення може ініціювати обрання запобіжного заходу лише у зв`язку з необхідністю запобігання спробам особи, які мають виявлятися в реальних діях, а не через їх уявну можливість вчинення чи у припущеннях таких дій у майбутньому. З моменту дорожньо-транспортної пригоди 16 вересня 2024 року і повідомлення ОСОБА_5 про підозру 22 січня 2025 року минуло більше п`яти місяців. Будь-яких доказів того, що на протязі вказаного часу останній вчиняв спроби переховування від органів досудового розслідування, впливу на свідків у кримінальному провадженні, повторно вчиняв кримінальні правопорушення або доказів, які б об`єктивно свідчили про можливість вчинення ним відповідних дій, в клопотанні не наведено. ОСОБА_5 не переховувався від органів досудового розслідування та суду, не впливав незаконно на інших учасників справи; не вчиняв інших кримінальних правопорушень. Свої процесуальні обов`язки виконує належним чином, вчасно прибуває до слідчого та у судові засідання, за межі країни не виїжджає, займається підприємницькою діяльністю. Просить відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши пояснення слідчого, думку прокурора, підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника, вивчивши надані матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Зі змісту ст.177 КПК України слідує, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зокрема спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду. При цьому підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті зазначено в частині 2 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог, передбачених в ст.178 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в ст. 177 цього кодексу, повинен оцінити в сукупності й всі обставини перелічені цією статтею.

Виходячи зі змісту ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Частина 2 цієї статті наголошує, що домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

22 січня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру за фактом порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілій неповнолітній ОСОБА_7 тяжке тілесне ушкодження та спричинило потерпілій ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, копії яких долучені до матеріалів клопотання.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Досліджені слідчим суддею докази у справі свідчать про причетність ОСОБА_5 до кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, та свідчать про обґрунтованість підозри саме на даній стадії кримінального провадження.

При цьому слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу не вирішує питання про винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, не надає оцінку зібраним по справі доказам, доведеності вини у скоєнні злочину та не встановлює форму вини.

Під час розгляду питання про обґрунтованість підозри слідчим суддею враховується практика Європейського суду з прав людини, викладена у справі Мюррей проти Сполученого Королівства, відповідно до якого факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Крім того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України - термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».

Як вбачається з самого клопотання та наданих стороною обвинувачення матеріалів, що його обґрунтовують, зазначені обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, перелік яких міститься в самому клопотанні слідчого. Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів слідчий суддя лише визначає, що причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Отже, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, за яке передбачено позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, що дає можливість, відповідно до вимог ст.181 ч.2 КПК України, застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Згідно практики Європейського суду з прав людини «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У рішенні у справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

У справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Слідчий суддя також зазначає, що ризики здійснення підозрюваним спроб протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності вчинення підозрюваним відповідних дій.

При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає підтвердження того, що він має реальну можливість їх здійснити у майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» у цьому контексті належить розуміти обґрунтовану ймовірність протидії кримінальному провадженню з боку підозрюваного у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків вчинення таких дій підозрюваним та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Так, підозрюваний ОСОБА_5 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , являється внутрішньо переміщеною особою, а тому без будь-яких перешкод, не маючи запобіжного заходу, може змінити місце свого проживання. Крім того, місце проживання ОСОБА_5 має значну віддаленість від органу досудового розслідування, що може викликати труднощі у здійсненні виклику останнього та прибутті його до органу досудового розслідування, суду без наявності запобіжного заходу. Також, як повідомив в судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 , він має паспорт для виїзду за кордон, є пенсіонером, досяг шістдесятирічного віку та не військовозобов`язаний, а тому без будь-яких перешкод може перетнути Державний кордон України.

Підозрюваний являється фізичною особою-підприємцем, а отже отримує дохід, за рахунок якого останній може покинути місце свого проживання.

Підозрюваному ОСОБА_5 відомі свідки та потерпілі у цьому кримінальному провадженні. Хоча підозрюваний, а також свідки та потерпілі і мешкають у різних областях, однак, враховуючи, що останньому відомі адреси зазначених осіб, то наявний і мінімальний ризик можливого впливу на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні. Зазначене в сукупності дає достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість наслідків за вчинений ним злочин, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні.

На думку суду, саме зазначені вище обставини свідчать про недостатність застосування щодо ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним вище ризикам.

Слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З урахуванням наведеного, посилання сторони захисту на відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя визнає неспроможними, оскільки на даний час ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, що може спонукати його до вчинення дій на шкоду досудовому розслідуванню.

Крім того, слідчий суддя приймає до уваги, що застосований до підозрюваного запобіжний захід не є надмірно обтяжливим, не обмежує його у пересуванні у денний час доби і фактично не перешкоджає веденню ним звичайного способу життя, а також діяльності як фізичної особи-підприємця.

Суд, враховуючи вказані обставини, доходить висновку про те, що саме запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час забезпечить виконання покладених на нього судом обов`язків, тому подане клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 181, 193-194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання заступника начальника ВП - начальника СВ ВП №4 Дніпровського РУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Царичанського відділу Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000151 від 16 вересня 2024 року, відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,- задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 23-00 години до 06-00 години, з одночасним покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України строком до 22 березня 2025 року, а саме:

- прибувати до органів національної поліції, прокуратури, суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками в даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну на час дії запобіжного заходу.

Вказані вище обов`язки діють на строк до 22 березня 2025 року включно.

Строк дії ухвали по 22 березня 2025 року включно.

Ухвала про тримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під домашнім арештом підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали направити начальнику Солом`янського управління поліції ГУ НП в м.Києві, на якого покласти контроль за поведінкою підозрюваного ОСОБА_5 під час дії відносно нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Роз`яснити підозрюваному, що працівники органу Національної поліції України з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтись в житло підозрюваного, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього обов`язків.

На ухвалу може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 27 січня 2025 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1