Справа № 199/4335/25
В И Р О К

іменем України

03 квітня 2025 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000074, за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сальяна, Азербайджан, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , з середньою спеціальною освітою, військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз 26 квітня 2023 року Автозаводським районним судом міста Кременчука Полтавської області за ч. 4 ст. 185, ст. 71 КК України до 5 років 6 позбавлення волі, звільненого 29 серпня 2024 року умовно-достроково, невідбутий строк 3 роки 8 місяців 16 днів, зареєстрованого та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 14 грудня 2024 року № 376 солдата ОСОБА_3 призначено на посаду стрільця - санітара 2 штурмового спеціалізованого відділеня 3 штурмового спеціалізованого взводу 6 штурмової спеціалізованої роти (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_2 .

Будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, солдат ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Статтею 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» визначено, що діяння, пов`язані із придбанням, зберіганням, перевезенням, збутом рослин, включених до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 (далі - Переліку), що здійснюються у порушення порядку, встановленого законодавством про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори, є незаконними.

Згідно з вимогами ст.ст. 25-28 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» придбання, виготовлення, зберігання та перевезення фізичними особами наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у будь-яких кількостях в цілях, не передбачених зазначеним Законом, забороняється.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин на території України дозволяється лише в цілях і в порядку, встановлених цим Законом, а в передбачених ним випадках - у порядку, що встановлюється нормативно- правовими актами Кабінету Міністрів України.

Діяльність з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиць II і III Переліку згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого № 770 постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», здійснюється суб`єктами господарювання за наявності в них ліцензії на здійснення відповідних видів діяльності, якщо інше не передбачено цим Законом.

Ліцензія на здійснення діяльності з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів видається за наявності відповідної матеріально-технічної бази, нормативно-технічної документації, кваліфікованого персоналу, умов для забезпечення обліку та схоронності наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також для забезпечення безпечності такої діяльності.

Відповідно до списку 2 таблиці І постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено.

Проте, в порушення зазначених вимог законодавства, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, солдат ОСОБА_3 вчинив незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, за наступних обставин:

Так, у зв`язку з виконанням завдань за призначенням, пов`язаних із захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України військова частина НОМЕР_2 виконує завдання за призначенням на території Донецької області.

14 березня 2025 року приблизно о 13 годині 20 хвилин, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, солдат ОСОБА_3 , перебуваючи по вулиці Ремінного в місті Добропілля, Покровського району, Донецької області, на землі побачив зіп-пакет в якому знаходилась порошкоподібна речовина світло-блакитного кольору. Усвідомлюючи, що всередині даного зіп-пакету знаходиться особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), солдат ОСОБА_3 вирішив залишити виявлену психотропну речовину собі та поклав її до лівої кишені одягнутої на ньому куртки, тим самим незаконно придбав та почав незаконно зберігати особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл- пентан-1-он), для власного вживання без мети збуту.

Того ж дня, приблизно о 13 годині 30 хвилин солдат ОСОБА_3 , утримуючи при собі зіп-пакет в якому знаходилась особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл- пентан-1-он), рухався біля будинку № 49/3 по вулиці Першотравнева в місті Добропілля Покровського району Донецької області, де був зупинений працівниками поліції, з метою перевірки документів особи на підставі ст. 32 Закону України «Про національну поліцію», під час чого ОСОБА_3 повідомив, що він при собі має психотропну речовину.

В подальшому, 13 березня 2025 року в період часу з 14 годин 15 хвилин до 14 годин 40 хвилин, в ході проведення у встановленому законом порядку огляду місця події за адресою АДРЕСА_2 , солдат ОСОБА_3 добровільно надав працівникам поліції для огляду зіп- пакет з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), масою 0,6159 г, яку останній незаконно придбав та зберігав за вищевказаних обставин для особистого вживання без мети збуту.

До обвинувального акту, який надісланий до суду разом із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, додана письмова заява ОСОБА_3 , складена в присутності його захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначеними вище, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою статті 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

За результатами дослідження змісту відповідної заяви та матеріалів дізнання, у суду не виникло сумнівів в тому, що зазначена заява обвинуваченого є усвідомленою, відповідає його внутрішній волі, а його процесуальна позиція сформувалася без будь-якого стороннього неправомірного впливу на них.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Встановлені органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів та визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами дізнання.

Вищенаведені фактичні обставини поза всяким розумним сумнівом достатньо доводять винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку в обсязі обвинувачення, яке було сформульоване прокурором, і суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 65 КК Україні особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень. При цьому під час вибору заходу примусу суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. З огляду на принципи справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначаючи покарання ОСОБА_3 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке є умисним, закінченим кримінальним проступком, обставини вчинення кримінального правопорушення, загальну кількість психотропної речовини, яка була предметом кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості фактичних наслідків правопорушення, відомості про особу обвинуваченого.

Останній нове кримінальне правопорушення вчинив в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за тяжку злочини, має постійне зареєстроване місце проживання, є діючим військовослужбовцем, за місцем служби характеризується позитивно, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.

У якості обставини, що обтяжує покарання обвинуваченого, в обвинувальному акті зазначено рецидив злочинів.

Суд враховує, що за статтею 67 КК України при призначенні покарання обставинами, які його обтяжують, визнаються … рецидив злочинів (п. 1 ч. 1), і суд не може визнати такими, що його обтяжують, обставини, не зазначені в частині першій цієї статті (ч. 3).

За ст. 34 КК України рецидивом кримінальних правопорушень визнається вчинення нового умисного кримінального правопорушення особою, яка має судимість за умисне кримінальне правопорушення.

Оскільки ОСОБА_3 має судимість за умисне кримінальне правопорушення і вчинив нове умисне кримінальне правопорушення, рецидив кримінальних правопорушень в його діях наявний. Разом з тим, оскільки нове кримінальне правопорушення є кримінальним проступком, наведена обставина виключає наявність в його діях рецидиву саме злочинів і така обставина, що обтяжує покарання обвинуваченому, судом не встановлена.

Інші обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому,судом не встановлені і на такі обставини сторона обвинувачення не посилається.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у вигляді обмеження волі у межах санкції відповідної статті Особливої частини КК України, оскільки з урахуванням стійкої кримінально-протиправної поведінки обвинуваченого менш суворі види покарання не будуть дієвими та не зможуть забезпечити досягнення його мети, і саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи.

До матеріалів кримінального провадження долучено копію вироку Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 26 квітня 2023 року, яким ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185, ст. 71 КК України засуджено до 5 років 6 позбавлення волі. Від вказаного покарання ОСОБА_3 звільнено на підставі ухвали Дзержинського районного суду міста Харкова від 29 серпня 2024 року умовно-достроково для проходження військової служби на підставі ст. 81-1 КК України, невідбутий строк покарання - 3 роки 8 місяців 16 днів.

За приписами ч. 3 ст. 81-1 КК України у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає такій особі покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.

Оскільки нове кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим протягом невідбутої частини покарання за попереднім вироком, остаточне покарання ОСОБА_3 за сукупністю вироків підлягає призначенню на підставі ст. 71, ч. 3 ст. 81-1 КК України, шляхом часткового приєднання до покарання за цим вироком невідбутої частини покарання за попереднім вироком. При цьому менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид згідно вимог п.п. б п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України з розрахунку що одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Запобіжний захід до обвинуваченого раніше не застосовувався і клопотання про обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили сторонами не заявлялося.

На підставі ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експертів.

Питання подальшої долі речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 7-29, 94, 302, 368, 374, 3812-382 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 71 КК України, до призначеного за цим вироком покарання, яке згідно вимог ч. 1 ст. 72 КК України відповідає 6 (шести) місяцям позбавлення волі, частково, у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, приєднати невідбуту частину покарання за вироком Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 26 квітня 2023 року і остаточно призначити ОСОБА_3 до відбування покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обраховувати з часу фактичного затримання останнього на виконання вироку.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 1989 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят дев`ять) гривень 75 (сімдесят п`ять) копійок.

Речові докази: залишки вилученої у ОСОБА_3 психотропної речовини, яке зберігаються у ВП № 1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області (порядковий номер 1017) - знищити.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок в іншій частині може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий:

03.04.2025