справа № 165/198/25
провадження №1-кс/165/80/25
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
30 січня 2025 року м. Нововолинськ
Скаржник в обґрунтування своєї скарги вказує на те, що копію оскаржуваної постанови заявник ОСОБА_3 не отримувала, а її представник адвокат ОСОБА_4 отримав копію цієї постанови поштовим зв`язком простою кореспонденцією 10 січня 2025 року.
Категорично не погоджується з прийнятим рішенням, мотивуючи тим, що постанова про закриття кримінального провадження є незаконною, оскільки підстави для відмови, зазначені у постанові, є надуманими і частково не відповідають фактичним обставинам. Зазначає, що має місце неповнота проведення дізнання, яка у подальшому мала перейти у форму досудового розслідування, оскільки правильною правовою кваліфікацією протиправних дій ОСОБА_6 , з огляду на розмір завданої ОСОБА_3 матеріальної шкоди, вважає ч.2 ст.190 КК України. Вказує, шо при закритті кримінального провадження старший дізнавач ОСОБА_7 допустив неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Стверджує, що під-час прийняття рішення про закриття кримінального провадження, старший дізнавач ОСОБА_7 , всупереч вимогам ч.2 ст.9 КПК України, проігнорувавши принцип законності, не всебічно, не повно і упереджено дослідив обставини кримінального провадження.
Зазначає, що фактичні обставини є точно такими, які викладені у заяві потерпілої ОСОБА_3 від 02 серпня 2024 року та її показаннях від 12 серпня 2024 року.
Правильними є загальні розміри сум у показаннях і потерпілої ОСОБА_3 , і свідка ОСОБА_6 . А саме, що ОСОБА_3 передала ОСОБА_6 25 000,00 гривень та 1 000,00 $ USA.
А сааме, на ремонт двигуна автомобіля VOLKSWAGEN SHARAN НОМЕР_1 ОСОБА_3 передала ОСОБА_6 у травні місяці 2021 року двома платежами 25 000,00 гривень та 27 червня 2022 року через Вестерн-Юіон перерахувала 1 000,00 $ USA.
Вказує, що ремонт двигуна автомобіля ОСОБА_6 розпочав осінню 2024 року, після того, як ОСОБА_3 звернулася із заявою про вчинення кримінального правопорушення від 02.08.2024р. до відділення поліції.
На думку представника заявника адвоката ОСОБА_4 наявність між свідком ОСОБА_6 та потерпілою ОСОБА_3 певних цивільно- правових чи інших правовідносин, які були закріплені в усній формі, самі по собі не виключають можливості кваліфікації діяння винуватої особи, як шахрайтва з усіма обов`язковими елементами складу цього злочину. Вважає, що у даній справі такі відносини були частиною реалізації умислу ОСОБА_6 на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_3 шляхом обману та зловживання довірою.
Зазначає, що принциповим у даній справі є встановлення і доведення стороною обвинувачення поза розумним сумнівом, що ОСОБА_6 , умисно з корисливих мотивів, заволодіваючи грошовими коштами ОСОБА_3 шляхом обману та зловживання довірою, зокрема й беручи на себе зобов`язання по ремонту двигуна транспортного засобу, із самого початку не мав наміру це зобов`язання виконувати, використовував такі цивільно-правові правовідносини, як спосіб реалізації умислу на заволодіння грошовими коштами потерпілої шляхом обману та зловживання довірою. Висновок про таке заволодіння може бути зроблений стороною обвинувачення в тому числі й виходячи з сукупності фактичних дій свідка ОСОБА_6 ..
Шахрайство - це форма заволодіння майном шляхом обману та зловживання довірою. Цей злочин є злочином з матеріальним складом, обов`язковою ознакою якого є настання суспільно- небезпечних наслідків у вигляді шкоди внаслідок заволодіння майном у відповідний спосіб.
Стверджує, що ОСОБА_6 на первинній стадії своїх відносин і діяв у межах цивільно-правових відносин. Обстеживши двигун, він повідомив, що його ремонт буде коштувати приблизно 800,00 $ USA і сам ремонт буде виконаний протягом одного місяця. Однак, після отримання від ОСОБА_3 у травні 2021 року 25 000,00 гривень, які були вартістю ремонту двигуна, до самого ремонту не приступив. На зв`язок із потерпілою не виходив і нічого їй не повідомляв. Після неодноразових вимог потерпілої повідомити про ремонт двигуна вказав, що розібравши його, виявив у двигуні додаткові технічні пошкодження, у зв`язку із чим йому слід було ще визначитись із додатковими запчастинами, які для остаточного ремонту ще слід буде замовити.
Знову тривалий час не виходив на зв`язок із потерпілою та нічого не повідомляв. Всіляко уникав звітності перед потерпілою та ухилявся від повідомлень про технічний стан двигуна. У червні 2022 року повідомив, щоб якісно відремонтувати двигун, треба ще доплатити 1 000,00 $ USA, у які будуть входити і вартість додаткових запчастин, і його остаточна ціна за послуги по ремонту двигуна. Вже йому все відомо і після отримання остаточного розрахунку він за тиждень вже точно проведе ремонт двигуна. Отримавши 27.06.2022р. від потерпілої ще 1 000,00 $ USA, знову не замовляв жодних запчастин, не проводив ніякого ремонту та постійно тікав» від потерпілої.
Вже лише після того, як потерпіла 02 серпня 2024 року звернулася із заявою про кримінальне правопорушення до органу поліції, ОСОБА_6 почав ремонт двигуна і як вбачається з оскаржуваної постанови нібито його відремонтував. Але з цього і вбачається шахрайство, так як він ані після отримання коштів у травні 2021 року, ані після подальшої доплати 27.06.2022р. не мав наміру виконувати взяті на себе зобов`язання, а його умисел, на думку представника заявника, був спрямований на корисливе заволодіння грошима потерпілої шляхом обману та зловживання довірою.
Щодо умислу (ст.24 КК України), то просить звернути увагу на те, що отримання коштів під умовою виконання будь-якого зобов`язання кваліфікується як шахрайство у тому разі, коли винна особа ще в момент заволодіння цими коштами мала намір їх присвоїти, а зобов`язання не виконувати. Зазначає, що наявність формальних цивільно-правових відносин, за допомогою яких винна особа ОСОБА_8 прагнула завуалювати свій злочинний умисел на заволодіння грошовими коштами не є перешкодою для оцінки такого злочину за відповідною частиною ст.190 КК України.
Вважає, що органи обвинувачення не встановлювали і не перевіряли тих обставин, що коли ОСОБА_6 брав кошти і не здійсйював ремонт двигуна внаслідок об`єктивних обставин, через відсутність необхідних запчастин на ринку, чи він із самого початку не мав наміру здійснювати взятих на себе зобов`язань по ремонту двигуна. Чи був умисел із самого початку не здійснювати ремонту двигуна та не повертати^кошти? Також не була деталізована ситуація, а саме не встановлювалась регулярність тих обставин, чи жертвою шахрая є тільки потерпіла, чи і інші люди, що може свідчити у тому числі про наявність у його умисних шахрайських дій.
Шахрайство вважається закінченим злочином, якщо винний заволодіває предметом злочину за допомогою обману або зловживання довірою і після цього має можливість розпорядитися ним як своїм. Це означає, що шахрайство передбачає такий перехід певного (них) предмета (ів) до володіння винного, який дозволяє йому здійснити розпорядження такими предметами. У даній справі це є грошові кошти потерпілої.
Щодо самого автомобіля, то зазначає, що з висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи від 27.09.2024р., яка проведена у провадженні, вбачається, що ринкова вартість автомобіля VOLKSWAGEN SHARAN НОМЕР_1 на момент здачі в ремонт на квітень 2021 року без урахування пошкоджень та пробігу становила 101270 гривень.
У травні місяці 2021 року потерпіла передала ОСОБА_9 транспортний засіб, так як двигун слід було зняти; потім відремонтувати; потім встановити; потім перевірити його практичне використання. З автомобілем були передані і ключі. На думку представника, ОСОБА_6 повинен був після отримання коштів у травні 2021 року відремонтувати двигун протягом місяця. І після виконання зобов`язання повернути автомобіль зі справним двигуном і ключами. Будь-яких розмов чи домовленостей про зберігання чи забирання автомобіля на час ремонту, сторонами не велось. Автомобіль залишався на закритій території, куди не було доступу у сторонніх осіб. Куди і як ОСОБА_6 у подальшому переставляв автомобіль, то це немає ніякого значення. Він перебував у його повному володінні і користуванні. За три з половиною роки автомобіль не зберігався у належних умовах та за ним не здійснювався догляд. Через це він у багатьох місцях піддався корозії. Всередині нього довгий час була вода від опадів. Які деталі ОСОБА_6 познімав, чи міг познімати з автомобіля, на даний час невідомо. З яких запчастин здійснювався ремонт (можливо бувших у використанні чи несправних) також не встановлено.
Тому, на думку представника, транспортний засіб хоч і не є конструктивно знищеним, але може перебувати у такому технічному стані, коли через 3, 5 або 10 днів його експлуатації, він перестане працювати і автомобіль знову прийдеться ремонтувати. Він може бути небезпечний для керування. Доведений до такого технічного стану автомобіль, потерпіла забрати не може.
Тому наголошує, що в обов`язок сторони обвинувачення входить: подальше визначення розміру матеріального збитку, як грошових коштів, так і ринкової вартості автомобіля; перекваліфікація кримінального правопорушення; проведення повного та об`єктивного досудового розслідування; прийняття рішення після завершення досудового розслідування у відповідності до вимог ст.110 КПК України.
В судовому засіданні представник заявника адвокат ОСОБА_4 та заявник ОСОБА_10 підтримали скаргу в повному обсязі з наведених мотивів, просили її задоволити. Наголосили, що автомобіль непридатний та небезпечний для використання і потерпіла готова переписати цей транспортний засіб на ОСОБА_11 , шляхом підписання будь-якого зручного для нього правочину. Стверджують, що стосовно цієї обставини, сторона обвинувачення потерпілу не допитала та не визначилась із її позицією, у зв`язку із чим не встановила всіх обставин, які у відповідності до вимог ст.91 КПК України зобов`язана була встановити.
Дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України. Частиною 1 ст.303 КПК України передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження.
Відповідно до ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Проте, зазначена постанова про закриття кримінального провадження не містить належного обґрунтування у прийнятті такого рішення.
У судовому засіданні встановлено, що дізнання по вказаному кримінальному провадженню проведено неповно, доводи потерпілої, які стали підставою до внесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення, належним чином не перевірені, зібрані докази не проаналізовані в їх сукупності та взаємозв`язку, не з`ясовані усі обставини, які підлягають доказуванню і мають значення для кримінального провадження.
Під час розслідування у формі дізнання, не були з`ясовані усі обставини, які підлягають доказуванню та мають значення для кримінального провадження (ст.91 КПК України).
За таких підстав слідчий суддя приходить до висновку про необхідність скасування постанови про закриття кримінального провадження, з метою повернення матеріалів кримінального провадження для подальшого розслідування, під час якого підлягають перевірці усі доводи, викладені представником заявника у скарзі.
Керуючись ст.7, ст.9, ст.ст.303-307, ст.309, ст.372, ст.392, ст.395 КПК України, слідчий суддя
Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили та підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Слідчий суддя підпис ОСОБА_13