27.03.2025 Справа № 642/852/25
Провадження № 1-кс/642/481/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді за участю секретаря судового засідання: прокурора підозрюваного ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Новобаварської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000214 від 11.02.2025 у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Солоницівка, Дергачівського району, українця, громадянина України, розлучений, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_6 , 2014 року народження, з середньою освітою, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . раніше неодноразово судимий, останній раз засуджений 30.10.2014 Харківським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 296 КК України до обмеження волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, в провадженні Харківського районного суду Харківської області на розгляді перебуває об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням за ч.ч.2, 3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

27.03.2025 до Ленінського районного суду м. Харкова надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Новобаварської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000214 від 11.02.2025 у відношенні ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000214 від 11.02.2025 за ознакою вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, маючи не зняту та не погашену в законному порядку судимість, повторно скоїв новий корисливий злочин проти власності, за наступних обставин.

Так, 09.02.2025 близько 03.00 год., але не пізніше 03.48 год. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи достеменно обізнаним про введення військового стану починаючи з 05 год. 30 хв., 24 лютого 2022 року відповідно до Указу Президента N?573/2022 від 12.08.2022, строк дії якого неодноразово продовжувався, у зв?язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015, вступив в злочинну змову з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , направлену на вчинення таємного викрадення чужого майна у підвальному приміщенні будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Слідчий вказує, що реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, 09.02.2025 року, близько 03.00 год. але не пізніше 03.48 год. ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою групою осіб, заздалегідь розподіливши злочинні ролі щодо обсягу вчинення спланованих дій, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, вважаючи, що за їх діями ніхто не спостерігає та не зможе завадити скоєнню задуманого злочину, підійшли до будинку за адресою: АДРЕСА_2 , а саме до підвального приміщення яке використовується в якості укриття, двері до якого були відчинені, перебуваючи в підвальному приміщенні ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 побачили приміщення яке було закрите на навісний замок. Надалі, ОСОБА_4 за допомогою викрутки яка була в ОСОБА_7 , яку вони використовували в якості знаряддя злочину, зірвав навісний замок, подолавши у такий спосіб засіб охорони від вільного доступу, тим самим ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 проникли всередину даного приміщення, з метою викрадення будь-якого майна, яке там зберігалося.

Таким чином, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 виконали усі необхідні дії щодо проникнення у інше приміщення, шляхом подолання засобу охорони вказаного приміщення, яким було обмежено вільний доступ сторонніх осіб до майна, яке знаходилося в середині приміщення, тобто використовувалось в якості сховища.

Перебуваючи всередині сховища, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 побачили на стіні металевий ящик обладнаний запорним механізмом, тобто сховище в якому знаходилось інтернет обладнання: комутатор марки Cisco Catalyst C9200L-24T-4G-E з сервісним пакетом CON-SNT-C920L24T (Ф007996.297), оптичний термінал марки «BDCOM P1004C1» (M009722) як МШІ, голосовий шлюз марки «ELTEX TAU-8.IP» (Ф006018), що належить КП «Міський інформаційний центр» .

Слідчий вказує, що продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище та інше приміщення, в умовах воєнного стану, діючи за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків у вигляді завдання майнової шкоди, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 підійшли до металевого ящика який кріпився на стіні, далі ОСОБА_7 ключем який був у врізному замку відчинив металевий ящик, тим самим проникли до сховища, в середині якого вони побачили комутатор марки Cisco Catalyst C9200L-24T-4G-E з сервісним пакетом CON-SNT-C920L24T (Ф007996.297), оптичний термінал марки «BDCOM P1004C1» (M009722) як МІ, голосовий шлюз марки «ELTEX TAU-8.IP» (Ф006018), який кріпились до металевого ящика та з?єднувались проводами. Надалі ОСОБА_7 використовуючи викрутку яка була при ньому в якості знаряддя злочину від?єднав голосовий шлюз марки «ELTEX TAU-8.IР» (Ф006018), бувший у використанні - вартістю 4912 гривень 05 копійок, що підтверджено висновком судово - товарознавчої експертизи № 546/25 від 18.02.2025, оптичний термінал марки «BDCOM P 1004C1» (М009722) як МІП, бувший у використанні - вартістю 1528 гривень 80 копійок, що підтверджено висновком судово - товарознавчої експертизи N? 546/25 від 18.02.2025, а ОСОБА_4 від?єднав комутатор марки Cisco Catalyst C9200L-24T-4G-E з сервісним пакетом CON-SNT-C920L24T (Ф007996.297), бувший у використанні - вартістю 59042 гривні 90 копійок, що підтверджено висновком судово - товарознавчої експертизи № 546/25 від 18.02.2025, які таємно викрали.

Після цього, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.

В результаті вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 завдали КП «Міський інформаційний центр» , матеріальної шкоди на загальну суму 65 483 гривні 75 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, у великих розмірах, в умовах воєнного стану.

27.03.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Слідчий вказує, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: протоколами огляду місця події, протоколом допиту потерпілого, протоколами допиту свідків, та іншими доказами.

Також слідчий зазначає, що підозрюваний ОСОБА_4 скоїв умисний тяжкий злочин, є грунтовні підстави вважати, що він, перебуваючи на волі, враховуючи тяжкість вчиненого ним злочину, покарання у вигляді позбавленням волі на строк до 8 (восьми) років, без застосування запобіжного заходу до нього, може покинути місце мешкання, таким чином намагаючись уникнути кримінальної відповідальності, тобто існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду; ??підозрюваний, зважаючи на тяжкість вчиненого ним злочину та бажання уникнути відповідальності, враховуючи цинічність дій відносно потерпілих при вчиненні злочину, може вчинити й інші дії, спрямовані на здійснення незаконного психологічного та фізичного впливу на потерпілого, а також свідків, які викривають його у вчиненні злочину (при цьому провести дії, які перешкодять органу досудового розслідування при встановленні нових свідків по кримінальному провадженню або ж спотворять їх показання, що буде загрожувати встановленню істини по кримінальному провадженню, тобто незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, і існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконний вплив на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; ??підозрюваний, без обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інші кримінальні правопорушення, тобто існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинення інших кримінальних правопорушень-злочинів.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, свою провину визнав, просив суд обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме: домашній арешт або особисте зобов`язання.

Суд, заслухавши доводи прокурора та підозрюваного, дослідивши клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та додані до нього матеріали, прийшов до наступного висновку.

Під час розгляду даного клопотання судом встановлено, що СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000214 від 11.02.2025 за ознакою вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

27.03.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Клопотання про обрання запобіжного заходу відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Відповідно до ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно ч.2 ст. 1, ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною 17 липня 1997 року, є невід`ємною частиною національного законодавства України.

Суд вважає за необхідне і доцільне застосувати норми міжнародного права при розгляді даного клопотання.

Відповідно до положень ст.ст. 5, 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення. Обмеження, дозволені згідно з цією Конвенцією щодо зазначених прав і свобод, не застосовуються для інших цілей ніж ті, для яких вони встановлені.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України" визначений термін "обґрунтована підозра", який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Матеріали кримінального провадження, на які посилалися слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а належність, допустимість та достатність доказі здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними доказами, а саме: протоколами огляду місця події, протоколом допиту потерпілого, протоколами допиту свідків, та іншими доказами.

З досліджених вищевказаних доказів вбачається, що підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України є обґрунтованою.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретних характер та доводитися відповідними доказами. Як зазначено в п. 111-112 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Белеветський проти Росії» - обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п. 4 ст. 5 Конвенції.

Беручи до уваги, що ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин проти власності, не має стійких соціальних зв`язків, офіційних джерел доходу, раніше неодноразово судимий, судимість не знята та не погашена, то є підстави вважати що у підозрюваного ОСОБА_4 можуть виникнути передбачені п.п. 1, 3,5 ч.1 ст.177 КПК України спроби переховуватись від органів досудового розслідування або суду; підозрюваний, зважаючи на тяжкість вчиненого ним злочину та бажання уникнути відповідальності, враховуючи цинічність дій відносно потерпілих при вчиненні злочину, може вчинити й інші дії, спрямовані на здійснення незаконного психологічного та фізичного впливу на потерпілого, а також свідків, які викривають його у вчиненні злочину (при цьому провести дії, які перешкодять органу досудового розслідування при встановленні нових свідків по кримінальному провадженню або ж спотворять їх показання, що буде загрожувати встановленню істини по кримінальному провадженню, тобто незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, тобто існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконний вплив на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; ??

- підозрюваний, без обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інші кримінальні правопорушення, враховуючи, що в провадженні Харківського районного суду Харківської області на розгляді перебуває об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням за ч.ч.2, 3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, а підозрюваний знову вчинив тяжкий злочин проти власності, тобто існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинення інших кримінальних правопорушень. Наявність вказаного ризику підтверджується даними про особу підозрюваного, який раніше неодноразово судимий: 12.07.2006 Фрунзенським районним судом м. Харкова, за ч. 2 ст. 190 КК України, до позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки; 19.06.2007 Ленінським районним судом м. Харкова, за ч. 2 ст. 186, ст. 69, 71 КК України, до позбавлення волі на строк 3 роки, строк обчислення з 28.01.2007, звільнений 10.04.2009 на підставі ст. 81 КК України, на умовно - достроковий строк 9 місяців 26 днів; 15.09.2010 Московським районним судом м. Харкова, за ч. 1 ст. 309 КК України, до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців; 30.10.2014 Харківським районним судом Харківської області, за ч. 1 ст. 296 КК України, до обмеження волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, наразів провадженні Харківського районного суду Харківської області на розгляді перебуває об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням за ч.ч.2, 3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України.

Суд вважає доведеним наявність та обґрунтованість ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме спроб підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, які відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином та карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

Враховуючи фактичні обставини та вагомість наявних доказів вчинення ОСОБА_4 вказаного вище кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, який раніше неодноразово судимий, слідчий суддя дійшов висновку щодо обґрунтованості доводів клопотання слідчого та прокурора та наявності ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити вищевказані дії, передбачені п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваним під час розгляду даного клопотання не наведено доводів та не надано належних доказів, що спростовують обґрунтованість пред`явленої підозри та свідчать про наявність підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу. Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я до суду також не надано.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею розглядалась можливість застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначеним ризикам, проте, враховуючи наведені вище обставини в їх сукупності, слідчий суддя вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання існуючим ризикам.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною 4 цієї статті.

З аналізу даної норми вбачається, що у випадку застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за відсутності випадків, передбачених ч.4 ст. 183 КПК України, визначення розміру застави як альтернативного запобіжного заходу, є зобов`язанням суду.

З урахуванням положень, закріплених ч. 3 та 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу як альтернативний запобіжний захід.

Відповідно до вимог ст.182 КПК України, з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, враховуючи ризики, передбачені п.п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає можливим визначити заставу в розмірі, зазначеному в п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 181 680 грн. (3028 х 60 = 181 680 грн.), та вважає її достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Суд вважає, що даний розмір застави, визначений з урахуванням вимог п. 2 ч.5 ст. 182 КПК України, в достатній мірі гарантує виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків та не є завідомо непомірним для нього.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Новобаварської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000214 від 11.02.2025 у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» (№ 27) в межах строку досудового розслідування, строком на 60 (шістдесят) днів до 25 травня 2025 року, взявши його під варту в залі суду негайно.

Визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181 680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області в будь-який момент протягом дії ухвали - до 25 травня 2025 року включно.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок, має бути наданий уповноваженій особі Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за першою вимогою;

- не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі не виконання покладених на нього обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Зобов`язати прокурора Новобаварської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3 негайно повідомити близького родича, члена сім`ї ОСОБА_4 або іншу особу за вибором підозрюваного про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно останнього.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а ОСОБА_4 в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухали складено 27.03.2025

Слідчий суддя ОСОБА_1