Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/534/24
Провадження № 1-кп/650/192/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н А

09 грудня 2024 року смт. Велика Олександрівка

Великоолександрівський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Велика Олександрівка Херсонської області клопотання прокурора по кримінальному провадженню № 0000100 від 25.10.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, щодо звернення застави в дохід держави та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Великоолександрівського районного суду Херсонської області перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000100 від 25.10.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

В ході судового засідання даного кримінального провадження прокурором заявлено клопотання щодо звернення застави в дохід держави та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , в обгрунтування якого зазначено, щослідчим суддею Заводського районного суду м. Миколаєва застосовано до ОСОБА_4 запобіжний захід - тримання під вартою, з можливістю внесення застави у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що на той час становило 60 560 грн.

25.01.2024 року ОСОБА_5 вніс заставу в розмірі 60 560 грн., після чого ОСОБА_4 було звільнено з - під варти.

05.02.2024 року складено та затверджено обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, та цього ж дня направлено до Великоолександрівського районного суду Херсонської області.

Відповідно до повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_2 (від 25.11.2024 вих. № 808/17383) 24.11.2024 обвинувачений ОСОБА_4 був затриманий військовослужбовцями НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України при спробі незаконного перетину державного кордону України.

За вказаним фактом 24.11.2024 року службовими особами НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України складено відносно ОСОБА_4 протокол про адміністративне правопорушення, за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, який направлено Роздільнянського районного суду Одеської області для розгляду по суті.

Таким чином вбачається, що ОСОБА_4 , намагаючись незаконно перетнути державний кордон України мав намір уникнути виконання обов`язків покладених на нього ухвалою слідчим суддею Заводського районного суду м. Миколаєва від 21.01.2024 року.

У зв`язку із викладеним, на даний час виникла необхідність у зверненні застави в дохід держави та застосуванні стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як має місце наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які можуть настати, якщо обвинувачений буде залишатись на волі, а саме перебуваючи на волі обвинувачений може переховуватися від суду, обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений заперечує щодо застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не заперечує щодо звернення застави в дохід держави.

Заслухавши прокурора, думку обвинуваченого, суд вважає за доцільне клопотання прокурора задовольнити і відповідно звернути заставу в дохід держави та застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .

Заходами забезпечення кримінального провадження є у тому числі запобіжні заходи (п.9 ч.2 ст. 131 КПК України). Застава є одним із видів запобіжного заходу (п.3 ч.1 ст. 176 КПК України).

Згідно ч.1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесені коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення коштів в дохід держави у разі невиконання цих обов`язків.

Відповідно до ч.8 ст. 182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Метою припису ч.8 ст. 182 КПК України є запобігання порушенню обвинуваченим покладених на нього обов`язків шляхом застосування заходу кримінально-процесуальної відповідальності за таке порушення.

При цьому суд звертає увагу, що застава є безстроковим запобіжним заходом, вона без визначення строку забезпечує виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Отже у разі порушення умов такого запобіжного заходу як застава суд вправі застосувати заходи кримінально-процесуальної відповідальності.

Так ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 21.01.2024 року відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 60 560 грн.

25.01.2024 року ОСОБА_5 внесено заставу за обвинуваченого ОСОБА_4 , після чого останнього звільнено з-під застави.

Відповідно до вимог абз. 3 ч.4 ст.202 КПК України з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Як вбачається з повідомлення Південного територіального управління ВСП від 25.11.2024 року № 808/17383 ОСОБА_4 24.11.2024 року був затриманий при спробі незаконного перетину державного кордону України, за що останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 204-1 КУпАП.

На думку суду дані обставини вказують на спробу обвинуваченого переховуватися від суду та уникнути покарання за кримінальне правопорушення, яке йому інкримінується, тому слід звернути заставу, внесену за обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років. За злочин, у скоєнні якого обґрунтовано обвинувачується ОСОБА_4 кримінальним законом передбачено покарання від 5 до 10 років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно ч. 2 ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому ст. 184 КПК України, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, чи про зміну способу їх виконання.

Фактичні обставини інкримінованому ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України свідчать про його підвищену суспільну небезпеку. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним, у сукупності із даними про особу обвинуваченого та з огляду на наявність у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, унеможливлюють застосування до обвинуваченого менш суворого запобіжного заходу.

Підставою для продовження запобіжного заходу в силу вимог ст. 199 КПК України, є обставини, які свідчать про те, що ризики які виправдовують тримання особи під вартою не зменшились.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 182, 183, 194, 197, 199, 314-316, 331, 334 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора по кримінальному провадженню № 0000100 від 25.10.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України щодо звернення застави в дохід держави та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Звернути заставу в розмірі 60 560 грн., внесену громадянином ОСОБА_5 з метою звільнення з - під варти обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави та зарахувати її до спеціального фонду Державного бюджету України.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів, тобто до 06 лютого 2025 року, включно, без визначення розміру застави.

Копію ухвали для її виконання направити начальнику ІНФОРМАЦІЯ_2 , прокурору для відома.

Копію ухвали вручити обвинуваченому для відома.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала, яка набрала законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя ОСОБА_6