УХВАЛА

Іменем України

31.03.2025 Справа №607/6612/25 Провадження №1-кс/607/1960/2025

м. Тернопіль

Слідча суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Спеціалізованої екологічної прокуратури Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000066 від 13.05.2024 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернополя, громадянина України, з неповною вищою освітою, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , фізичної особи-підприємця, особи з інвалідністю 3 групи, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 240 КК України,

УСТАНОВИЛА:

31.03.2025 старший слідчий СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 звернувся до слідчої судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання мотивоване тим, що СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000066 від 13.05.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 209, ч. 4 ст. 240 КК України.

Так, під час проведення досудового встановлено, що організована група осіб з числа жителів Тернопільської та інших областей України, вступивши у злочинну змову, з корисливих мотивів, організували та здійснювали незаконне видобування корисних копалин місцевого значення, вчиненому у значному розмірі.

Відповідно до ст. 13 Конституції України - земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» - природні ресурси України є власністю Українського народу. Громадяни України мають право користуватися природними ресурсами України відповідно до цього та інших законів.

Також відповідно до ст. 38 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» - використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів. Законодавством України громадянам гарантується право загального використання природних ресурсів для задоволення життєво необхідних потреб (естетичних, оздоровчих, рекреаційних, матеріальних тощо) безоплатно, без закріплення цих ресурсів за окремими особами і надання відповідних дозволів, за винятком обмежень, передбачених законодавством України. В порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, - на пільгових умовах.

Крім того, відповідно до норм ст. 24 Кодексу України про надра - користувачі надр мають право: здійснювати на наданій їм ділянці надр геологічне вивчення, комплексну розробку родовищ корисних копалин та інші роботи згідно з умовами спеціального дозволу або угоди про розподіл продукції; розпоряджатися видобутими корисними копалинами, якщо інше не передбачено законодавством або умовами спеціального дозволу. Користувачі надр зобов`язані: використовувати надра відповідно до цілей, для яких їх було надано; забезпечувати повноту геологічного вивчення, раціональне, комплексне використання та охорону надр; виконувати інші вимоги щодо користування надрами, встановлені законодавством України та угодою про розподіл продукції.

Відповідно до ст. 56. Кодексу України про надра основними вимогами в галузі охорони надр є: забезпечення повного і комплексного геологічного вивчення надр; додержання встановленого законодавством порядку надання надр у користування і недопущення самовільного користування надрами; раціональне вилучення і використання запасів корисних копалин і наявних у них компонентів; недопущення шкідливого впливу робіт, пов`язаних з користуванням надрами, на збереження запасів корисних копалин, гірничих виробок і свердловин, що експлуатуються чи законсервовані, а також підземних споруд; охорона родовищ корисних копалин від затоплення, обводнення, пожеж та інших факторів, що впливають на якість корисних копалин і промислову цінність родовищ або ускладнюють їх розробку; запобігання необґрунтованій та самовільній забудові площ залягання корисних копалин і додержання встановленого законодавством порядку використання цих площ для інших цілей; запобігання забрудненню надр при підземному зберіганні нафти, газу та інших речовин і матеріалів, захороненні шкідливих речовин і відходів виробництва, скиданні стічних вод; додержання інших вимог, передбачених законодавством про охорону навколишнього природного середовища.

Стаття 19 Кодексу України «Про надра» визначає, що надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу, який у відповідності до п.4 Постанови КМУ № 59 від 27.01.1995 «Про затвердження Положення про порядок надання гірничих відводів» може надаватися підприємствам, установам, організаціям, а також громадянам України лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр, а також затвердженого в установленому порядку проекту розробки родовища корисних копалин або будівництва гірничодобувного об`єкта чи підземної споруди, не пов`язаної з видобуванням корисних копалин.

В ч. 6 ст. 16 Кодексу України про надра передбачено, що спеціальні дозволи на користування надрами надаються переможцям аукціонів, крім випадків, визначених Кабінетом Міністрів України, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, або Радою міністрів Автономної Республіки Крим щодо розробки родовищ корисних копалин місцевого значення на території Автономної Республіки Крим. Порядок проведення аукціонів з продажу спеціальних дозволів на користування надрами та порядок їх надання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ст. 51 Кодексу України про надра розробка родовищ твердих, рідких і газоподібних корисних копалин та переробка мінеральної сировини провадяться згідно з затвердженими проектами та планами робіт, правилами технічної експлуатації та охорони надр.

Відповідно до Постанови № 827 від 12.12.1994 Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення» суглинок відноситься до корисних копалин місцевого значення.

Так, проаналізувавши діяльність ринку нерухомості на території Тернопільської та інших областей України ОСОБА_4 встановив, що найкращим способом збагачення є реалізація основного будівельного матеріалу - цегли, що користуються великим попитом. З цією метою у невстановлений досудовим розслідуванням час та спосіб, ОСОБА_4 підшукав підприємство з виготовлення цегли, чим став цегельний завод, що розташований за адресою: вул. Володимира Великого, буд. 2, с. Малий Ходачків Тернопільського району Тернопільської області, який був взятий в оренду ТОВ «Брік Компані», , власником якого являється ОСОБА_7 ..

У цей ж період часу в останнього виник злочинний умисел направлений на незаконне видобування корисних копалин місцевого значення, оскільки останньому стало відомо про те, що неподалік придбаного ним заводу по виготовленню цегли знаходиться Мало-Ходачківське родивище корисних копалин місцевого значення, а саме суглинку, що являється основною сировиною для виготовлення цегли.

Достовірно знаючи, що видобування корисних копалин місцевого значення повинно здійснювати відповідно до зазначених вище законодавчих та нормативних актів України ОСОБА_4 розробив план спрямований на особисте збагачення за участі інших осіб, який полягав у незаконному видобутку корисних копалин - суглинку, з метою подальшого використання його у виробництві цегли, чим буде зумовлено найбільше акумулювання коштів по її реалізації, оскільки собівартість сировини буде нижче ринкової.

При цьому, усвідомлюючи незаконність такої злочинної діяльності та небезпеку її викриття правоохоронними органами, а також те, що самостійно реалізувати свій злочинний умисел, спрямований на видобування корисних копалин місцевого значення, він не в змозі, ОСОБА_4 розробив план злочинної діяльності, підібрав та залучив співвиконавців вчинення злочинів, розподілив між ними злочинні ролі та шляхом надання безпосередніх вказівок, інструктування, координації дій співчленів здійснював керування вчиненням злочинів, створивши таким чином стійке об`єднання для вчинення кримінальних правопорушень.

Діючи на виконання злочинного умислу, ОСОБА_4 залучив до участі в організованій групі осіб, які мали виконувати конкретні ролі, спрямовані в цілому на досягнення злочинних цілей незаконне видобування корисних копалин місцевого значення. При цьому всі члени організованої групи були об`єднані єдиним планом, відомим усім її учасникам.

Зокрема, з метою незаконного збагачення шляхом вчинення вказаних дій ОСОБА_4 розробив план злочинної діяльності, забезпечив його максимальною конспірацією та у встановленому на цей час обсязі передбачав:

1) забезпечення території для зберігання незаконно видобутих корисних копалин місцевого значення суглинку та приміщенням для організації виробництва цегли із даної сировини, з метою швидкого приховування злочину;

2) забезпечення спеціальним та вантажним транспортом необхідним для здійснення видобування корисних копалин місцевого значення суглинку на території Мало-Ходачківськго родовища, його подальше завантаження, транспортування та відвантаження на території цегельного заводу, що знаходиться за адресою: вул. Володимира Великого, буд. 2, с. Малий Ходачків Тернопільського району Тернопільської області та переміщення до пресувального станка;

3) підбір осіб, яких можна задіяти у процесі видобування та транспортування корисних копалин, обліку видобутих корисних копалин, виробництві цегли та контролі за даними процесами;

4) пошук фізичних осіб та суб`єктів господарювання для реалізації цегли, виготовленої із незаконно видобутих корисних копалин;

5) доведення до вказаних осіб плану злочинної діяльності та отримання їх згоди на участь у її реалізації як виконавців;

6) організацію управління та фінансування організованої групи, а також розподіл коштів від злочинної діяльності між її членами;

7) приховування злочинної діяльності шляхом використання програмного забезпечення (месенджерів), призначеного для передачі повідомлень, файлів та здійснення аудіо дзвінків та переписок через мережу Інтернет, а також телефонні розмови, які велися між учасниками організованої групи в короткій і прихованій формі, із застосуванням умовних фраз та словосполучень, чим вживав заходів щодо конспірації незаконної діяльності групи та унеможливлення викриття її членів правоохоронними органами;

8) приховування злочинної діяльності шляхом здійснення розрахунку за із учасниками злочинної групи готівкою.

Діючи на виконання розробленого злочинного плану, ОСОБА_4 , з метою реалізації свого наміру та полегшення здійснення злочинної діяльності, перебуваючи в невстановленому місці, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше травня 2024 року, підібрав та залучив до участі у організованій групі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , який не був обізнаний зі злочинним умислом організованої злочинної групи та інших не встановлених на теперішній час досудовим розслідуванням осіб, яким повідомив про свої злочинні наміри та довів до відома деталі вище вказаного злочинного плану

Створена організована злочинна група діяла на території Тернопільської області.

Створена та очолювана ОСОБА_4 організована група характеризувалась тривалістю, стійкістю зав`язків її учасників, наявністю спільно погоджених планів щодо вчинення тяжких злочинів проти довкілля та щодо вчинення конкретних дій для досягнення спільного злочинного плану, підпорядкованістю всіх учасників групи ОСОБА_4 виконанням ними відведеної ролі та усвідомленням вчинення злочинів спільно з іншими, заради успішного досягнення результатів злочинної діяльності всіх учасників групи, маскуванням злочинних дій шляхом переговорів за допомогою мобільного та інтернет зв`язку, з використанням умовних слів, які характеризують предмет злочину.

Таким чином ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , дійшли попередньої згоди та домовилися про скоєння злочину у складі організованої групи до початку його вчинення.

Зазначеним учасникам злочинної групи ОСОБА_4 були відведені наступні ролі у вчиненні злочину:

ОСОБА_4 як організатор відвів собі такі функції, а саме:

- загальне керівництво та координування дій інших учасників організованої групи;

- підшукував та залучав до складу організованої групи членів;

- розподілив між учасниками організованої групи функції, у відповідності до попередньо узгодженого ними плану, контролював їх виконання та корегував, забезпечуючи належну організованість групи, спільність та єдність їх дій у ході підготовки та вчинення злочинів;

- керував діями членів організованої групи, даючи вказівки, проводив інструктажі з приводу вчинення злочинних дій, спонукав їх до вчинення злочинів, шляхом проведення бесід, наданням порад тощо, а також координував їх дії під час вчинення злочинів за допомогою стільникового зв`язку;

- встановлював з правила поведінки та забезпечував їх дотримання членами організованої групи;

- організовував видобування корисних копалин, що включає відшукання родовища із необхідною сировиною, пошук спеціального та вантажного транспорту для видобування, забезпечення фінансування для необхідних паливо мастильних матеріалів, забезпечення місця відвантаження видобутих корисних копалин;

- розподіл коштів (прибутку від реалізації цегли виготовленої із незаконно видобутих корисних копалин) між учасниками групи;

- забезпечував фінансування групи, її матеріально-технічну базу та розподіляв між учасниками злочинної групи кошти;

- вживав заходів щодо конспірації незаконної діяльності групи та унеможливлення викриття її учасників правоохоронними органами. Зокрема, розробив засоби шифрування розмов під час спілкування між собою учасниками організованої групи за допомогою засобів стільникового зв`язку. Телефонні розмови велися в короткій і прихованій формі, із застосуванням умовних фраз та словосполучень;

- виконував роль із забезпечення конспірації та уникнення викриття протиправної діяльності учасників злочинної групи, зокрема, шляхом здійснення пошуку та встановлення зв`язків із посадовими особами правоохоронних та інших державних органів.

ОСОБА_8 як виконавець організованої групи згідно розподілених ОСОБА_4 як організатором функцій:

- виконував вказівки та доручення ОСОБА_4 пов`язані із незаконною діяльністю групи;

- разом з іншими учасниками організованої групи, виконуючи роль виконавця, брав участь у вчинюваних злочинною групою злочинах;

- дотримувалася загальновизнаних керівником організованої групи правил поведінки;

- брав активну участь у вчинюваних злочинною групою злочинах;

- забезпечував необхідним технічним та вантажним транспортом (вантажні автомобілі, екскаватор) для здійснення незаконного видобування, завантаження, транспортування, відвантаження та переробку незаконно видобутого суглинку;

- розробив маршрути руху вантажним транспортних засобів до місця незаконного видобування корисних копалин та маршрути руху повернення до цегельного заводу;

- здійснював контроль за місцем видобування корисних копалин, їх подальше транспортування до цегельного заводу, переміщення до пресувального станка;

- здійснював контроль виробництва цегли із незаконно видобутих корисних копалин, а саме: підбір персоналу, навчання персоналу, контроль за дотримання технології виробництва цегли;

- здійснював контроль за діяльністю учасників-працівників заводу, які залучалися до видобування, переробку і збут готової продукції;

- підбір та спілкування з виконавцями, які безпосередньо здійснювали незаконним видобуток корисних копалин;

- одержував грошові кошти від незаконної діяльності.

ОСОБА_9 як виконавець організованої групи згідно розподілених ОСОБА_4 як організатором функцій:

- виконувала вказівки та доручення ОСОБА_4 , пов`язані із незаконною діяльністю групи;

- разом з іншими учасниками організованої групи, виконуючи роль виконавця, брала безпосередню участь у вчинюваних злочинною групою злочинах;

- дотримувалася загально визначених керівником організованої групи правил поведінки;

- вела облік незаконно видобутих корисних копалин, а саме кількість завантажених автомобілів, які прибували на цегельний завод, уточнювала кількість незаконно видобутої сировини у безпосередніх виконавців;

- відповідала за ведення чорнових записів щодо кількості фактично видобутої корисної копалини, виготовленої та реалізованої цегли для подальшого інформування організатора ОСОБА_4 ;

- здійснювала нарахування та видачу заробітної плати працівникам цегельного заводу;

- одержувала грошові кошти від незаконної діяльності.

ОСОБА_12 як виконавець організованої групи згідно розподілених ОСОБА_4 як організатором функцій:

- виконував вказівки та доручення ОСОБА_4 пов`язані із незаконною діяльністю групи;

- разом з іншими учасниками організованої групи, виконуючи роль виконавця, брав участь у вчинюваних злочинною групою злочинах;

- дотримувалася загальновизнаних керівником організованої групи правил поведінки;

- брав активну участь у вчинюваних злочинною групою злочинах;

- безпосередньо видобував корисні копалини, а саме здійснював транспортування до місця незаконного видобування, наглядав за кількістю навантаження сировиною та здійснював перевезення незаконно видобутих корисних копалин до цегельного заводу та вивантаження на території;

- відповідав за справність транспортних засобів необхідних для вчинення злочинної діяльності, їх ремонт, визначав кількість необхідних паливо-мастильних матеріалів для їх безперебійної роботи направленої на незаконне видобування корисних копалин;

- дотримувався складених маршрутів руху під час транспортування незаконно видобутої сировини з метою недопущення зупинки транспортного контролюючими органами державної влади;

- одержував грошові кошти від незаконної діяльності.

Виконавши необхідні підготовчі дії згідно раніше визначено плану злочинних дій, ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою групою осіб, приступили до безпосереднього його виконання.

Так, під час здійснення досудового розслідування встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 13.05.2024 ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, у порушення встановлених правил охорони та використання надр, переслідуючи корисливий мотив, з метою незаконного збагачення, організував та очолив стійке злочинне об`єднання організовану групу, до складу якої як виконавців залучив ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ОСОБА_12 та особу ОСОБА_11 , який не був обізнаний зі злочинним умислом організованої злочинної групи, з метою вчинення незаконного видобування корисних копалин місцевого значення сильнокарбонатного важкого суглинку у значних розмірах на земельній ділянці (в межах родовища Мало-Ходачківського корисних копалин) в с. Малий Ходачків, Тернопільського району, Тернопільської області на території земельної ділянки, яка знаходиться біля земельних ділянок із кадастровими номерами :02:001:0183, :02:001:1819, :02:001:0477, :02:001:0228, :02:001:0212, :02:001:0482 неподалік автомобільної дороги Т-20-02.

Водночас в порушення вказаних вище вимог організована група, до складу якої увійшли ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , самовільно, без отримання спеціального дозволу(ліцензії) на користування надрами, без акту про надання гірничого відводу, без оформлення в установленому порядку документів, що посвідчують право на земельну ділянку, без сплати рентних платежів за користування надрами за видобуту корисну копалину до відповідних бюджетів, без здійснення орендної плати за користування земельною ділянкою в зоні видобутку, за допомогою заздалегідь підготовленого спеціального та вантажного транспортних засобів систематично здійснювали незаконне видобування корисних копалин місцевого значення, за наступних обставин.

Організувавши вказаних осіб у стійке злочинне угрупування, організатор ОСОБА_4 розробив і довів до усіх учасників організованої групи план злочинної діяльності з розподілом функцій і ролей кожного учасника, що полягав у визначенні місця незаконного видобутку суглинку на території земельної ділянки (в межах родовища Мало-Ходачківського корисних копалин), яка знаходиться поблизу с. Малий Ходачків Великобірківської ОТГ Тернопільського району, подальшого видобутку, який полягав у застосуванні екскаватора з написом на борту «ЭО-4321» реєстраційний номер НОМЕР_1 та завантаження незаконно видобутого суглинку на автомобіль марки «КРАЗ» самоскид, жовтого кольору без реєстраційних номерів без відповідних номерів, автомобіль марки КРАЗ, кабіна якого зеленого кольору, кузов жовтого кольору, без номерних знаків, написи на табличці У7А, 850550, 70805783, тип т/з 65055-02, двигун ЯМ3238АЕ2-21, № НОМЕР_2 , А000UAМТ02: НОМЕР_3 та його транспортування до місця зберігання на територію цегельного заводу, що за адресою с. Малий Ходачків, вул. Володимира Великого, 2, Тернопільського району, Тернопільської області, де здійснювалось уже у свою чергу виготовлення, із незаконно видобутого суглинку, цегли із маркування М-100 та подальший продаж її за готівкові та безготівкові кошти юридичним та фізичним особам на території Тернопільської та сусідніх областей.

Зокрема, 15.06.2024 у період часу з 08 год. 00 хв. до 16 год. 30 хв. за вказівкою ОСОБА_4 переданою через ОСОБА_8 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , який не був обізнаний зі злочинним умислом організованої групи, за допомогою спеціальної техніки здійснили незаконне видобування суглинку на території родовища Мало-Ходачківське та здійснили доставку його, в загальному 10 вантажних автомобілів, на територію цегельного заводу, що за розташований адресою: вул. Володимира Великого, буд. 2, с. Малий Ходачків Тернопільського району Тернопільської області.

Після завершення вчинення даних дій, ОСОБА_9 зазначила у звіті кількість видобутих та доставлених на завод корисних копалин - суглинку та подала звіт ОСОБА_4 про виконану роботу.

Надалі, продовжуючи єдиний злочинний умисел на видобування корисних копалин, за вказівкою ОСОБА_4 переданою через ОСОБА_8 , 18.06.2024 в період часу з 11 год. 50 хв. до 15 год. 40 хв. ОСОБА_12 та ОСОБА_11 за допомогою спеціальної техніки здійснили незаконне добування суглинку на території родовища Мало-Ходачківське та здійснили доставку його, в загальному 7 вантажних автомобілів, на територію цегельного заводу, що розташований за адресою: вул. Володимира Великого, 2, с. Малий Ходачків Тернопільського району Тернопільської області. Після завершення вчинення даних дій, ОСОБА_9 зазначила у звіті кількість видобутих та доставлених на завод корисних копалин та подала звіт ОСОБА_4 про виконану роботу.

Крім цього, 06.09.2024 у період часу з 20 год. 20 хв. до 22 год. 40 хв. за вказівкою ОСОБА_4 переданою через ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , який не був обізнаний з планом організованої злочинної групи, за допомогою спеціальної техніки здійснили незаконне добування суглинку на території родовища Мало-Ходачківське та здійснили доставку його, в загальному 8 вантажних автомобілів, на територію цегельного заводу, що розташований за адресою: вул. Володимира Великого, 2, с. Малий Ходачків Тернопільського району Тернопільської області. Після завершення вчинення даних дій, ОСОБА_9 зазначила у звіті кількість видобутих та доставлених на завод корисних копалин та подала звіт ОСОБА_4 про виконану роботу.

Надалі, 08.09.2024 в період часу з 10 год. 30 хв. до 16 год. 30 хв. за вказівкою ОСОБА_4 переданою через ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , який не був обізнаний з планом організованої злочинної групи, за допомогою спеціальної техніки здійснили незаконне добування суглинку на території родовища Мало-Ходачківське та здійснили доставку його, в загальному 15 вантажних автомобілів, на територію цегельного заводу, що розташований за адресою: вул. Володимира Великого, 2, с. Малий Ходачків Тернопільського району Тернопільської області. Після завершення вчинення даних дій, ОСОБА_9 зазначила у звіті кількість видобутих та доставлених на завод корисних копалин та подала звіт ОСОБА_4 .

Після цього, 09.09.2024 в період часу з 09 год. 00 хв. до 18 год. 10 хв. за вказівкою ОСОБА_4 переданою через ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , який не був обізнаний з планом організованої злочинної групи, за допомогою спеціальної техніки здійснили незаконне добування суглинку на території родовища Мало-Ходачківське та здійснили доставку його, в загальному 11 вантажних автомобілів, на територію цегельного заводу, що розташований за адресою: вул. Володимира Великого, 2, с. Малий Ходачків Тернопільського району Тернопільської області. Після завершення вчинення даних дій, ОСОБА_9 зазначила у звіті кількість видобутих та доставлених на завод корисних копалин та подала звіт ОСОБА_4 .

Надалі, 10.09.2024 в період часу з 09 год. 15 хв. до 18 год. 15 хв. за вказівкою ОСОБА_4 переданою через ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , який не був обізнаний з планом організованої злочинної групи, за допомогою спеціальної техніки здійснили незаконне добування суглинку на території родовища Мало-Ходачківське та здійснили доставку його, в загальному 18 вантажних автомобілів, на територію цегельного заводу, що розташований за адресою: вул. Володимира Великого, 2, с. Малий Ходачків Тернопільського району Тернопільської області. Після завершення вчинення даних дій, ОСОБА_9 зазначила у звіті кількість видобутих та доставлених на завод корисних копалин та подала звіт ОСОБА_4 .

Після цього, 11.09.2024 в період часу з 08 год. 10 хв. до 18 год. 10 хв. за вказівкою ОСОБА_4 переданою через ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , який не був обізнаний з планом організованої злочинної групи, за допомогою спеціальної техніки здійснили незаконне добування суглинку на території родовища Мало-Ходачківське та здійснили доставку його, в загальному 15 вантажних автомобілів, на територію цегельного заводу, що розташований за адресою: вул. Володимира Великого, 2, с. Малий Ходачків Тернопільського району Тернопільської області. Після завершення вчинення даних дій, ОСОБА_9 зазначила у звіті кількість видобутих та доставлених на завод корисних копалин та подала звіт ОСОБА_4 .

Надалі, 12.09.2024 в період часу з 10 год. 30 хв. до 18 год. 30 хв. за вказівкою ОСОБА_4 переданою через ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , який не був обізнаний з планом організованої злочинної групи, за допомогою спеціальної техніки здійснили незаконне добування суглинку на території родовища Мало-Ходачківське та здійснили доставку його, в загальному 12 вантажних автомобілів, на територію цегельного заводу, що розташований за адресою: вул. Володимира Великого, 2, с. Малий Ходачків Тернопільського району Тернопільської області. Після завершення вчинення даних дій, ОСОБА_9 зазначила у звіті кількість видобутих та доставлених на завод корисних копалин та подала звіт ОСОБА_4 .

Крім цього, 13.09.2024 в період часу з 08 год. 40 хв. до 13 год. 50 хв. за вказівкою ОСОБА_4 переданою через ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , який не був обізнаний з планом організованої злочинної групи, за допомогою спеціальної техніки здійснили незаконне добування суглинку на території родовища Мало-Ходачківське та здійснили доставку його, в загальному 2 вантажних автомобілів, на територію цегельного заводу, що розташований за адресою: вул. Володимира Великого, 2, с. Малий Ходачків Тернопільського району Тернопільської області. Після завершення вчинення даних дій, ОСОБА_9 зазначила у звіті кількість видобутих та доставлених на завод корисних копалин та подала звіт ОСОБА_4 .

Таким чином у вказаний вище період часу виконавець ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , який не був обізнаний з планом організованої злочинної групи, на виконання вказівки ОСОБА_4 , висловленої ОСОБА_8 в межах родовища Мало-Ходачківського у с. Малий Ходачків Тернопільського району Тернопільської області на території земельної ділянки, яка знаходиться біля земельних ділянок із кадастровими номерами :02:001:0183, :02:001:1819, :02:001:0477, :02:001:0228, :02:001:0212, :02:001:0482 неподалік автомобільної дороги Т-20-02 за допомогою спеціальної техніки (автомобіль марки «КРАЗ» самоскид, жовтого кольору без реєстраційних номерів без відповідних номерів, автомобіль марки КРАЗ, кабіна якого зеленого кольору, кузов жовтого кольору, без номерних знаків, написи на табличці У7А, 850550, 70805783, тип т/з 65055-02, двигун ЯМ3238АЕ2-21, № НОМЕР_2 , А000UAМТ02: НОМЕР_3 та екскаватора з написом на борту «ЭО-4321» реєстраційний номер НОМЕР_1 ) здійснили незаконне видобування корисних копалин місцевого значення суглинку об`ємом 577,802 м3 вартістю 58 184, 66 гривень та доставку вказаних корисних копалин (в загальному близько 100 вантажних автомобілів) на територію цегельного заводу, що розташований за адресою: вул. Володимира Великого, 2, с. Малий Ходачків Тернопільського району Тернопільської області, де надалі здійснювалося виготовлення із незаконно видобутого суглинку цегли з метою її подальшої реалізації фізичним та юридичним особам. У свою чергу та в результаті незаконного видобування корисних копалин суглинку, виконавець ОСОБА_9 проводила облік та відображення у відповідних звітах кількість видобутих та доставлених на завод по виготовленню цегли, кількість видобутих корисних копалин, які за вказівкою організатора ОСОБА_4 подавала йому для відома та контролю.

Унаслідок вказаних вище незаконних дій організованої злочинної групи у складі ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 які у період з 08.08.2024 до 17.10.2024 на території земельної ділянки, яка знаходиться біля земельних ділянок із кадастровими номерами :02:001:0183, :02:001:1819, :02:001:0477, :02:001:0228, :02:001:0212, :02:001:0482, що розташована в с. Малий Ходачків Тернопільського району незаконно, тобто без наявності відповідних дозвільних документів (ліцензії) здійснили видобуток корисних копалин місцевого значення сильно карбонатного важкого суглинку в обсязі 577,80 м3, вартістю 58184,58 гривень, заподіявши внаслідок самовільного користування надрами державі, в особі Великобірківської ОТГ Тернопільського району матеріальний збиток на суму 520021,80 гривень.

Слідчий зазначив, що у кримінальному провадженні № 0000066 від 13.05.2024 наявна обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 240 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

28.03.2025 у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 240 КК України.

Також необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий доводить наявністю ризиків, передбачених п. 1, 2 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, спеціалістів, експертів та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Відтак слідчий вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти наявним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

За таких підстав слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів та визначити розмір застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240 грн, та у разі сплати застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотанняпідтримав та просив клопотання задовольнити повністю.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання. Зазначив, що сторона обвинувачення не довела наявність ризиків даного кримінального провадження, оскільки ризик переховуватись від органу досудового розслідування та суду спростовується тим, що підозрюваний має постійне місце проживання та є офіційно працевлаштованим. Також ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, спростовується тим, що усі необхідні докази вже вилучені органом досудового розслідування ще під час слідчих дій у 2024 році. Так само підозрюваний протягом указаного тривалого часу не вчиняв жодних дій, спрямованих на здійснення впливу на свідків чи інших осіб у цьому кримінальному провадженні. Також, на думку захисника, відсутні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки після проведення обшуків діяльність цегельного заводу зупинена. Захисник вказав, що прокурор не довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатен забезпечити ризики даного кримінального провадження. Зазначив, що доцільним є застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді застави навіть у максимальному розмірі. При цьому просив врахувати, що стан здоров`я ОСОБА_4 є незадовільним та останній потребує постійного медичного обстеження та лікування.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника. Додатково пояснив, що станом на даний час усі дозвільні документи на видобування корисних копалин ним вже виготовлені. При цьому він готовий відшкодувати усі завдані збитки та співпрацювати з органом досудового розслідування.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши зміст клопотання та додані до нього матеріали, слідча суддя дійшла висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Частина 1 ст. 29 Конституції України визначає, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований, зокрема до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: 1). переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2). знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3). незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4). перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; 5). вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї (ч. 1 ст. 178 КПК України).

Так, слідча суддя встановила, що ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000066 від 13.05.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 240, ч. 1 ст. 209 КК України.

28.03.2025 у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 240 КК України.

Про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 , та його можливу причетність до вчиненого кримінального правопорушення свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності, а саме: протоколи обшуку від 17.10.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 05.11.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_15 від 05.11.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_16 від 06.11.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_17 від 06.11.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_18 від 07.11.2024; висновок експерта за результатами проведення земельно-технічної експертизи № 818/24-22 від 16.01.2025; протоколи огляду від 20.11.2024, 16.11.2024, 03.12.2024, 02.12.2024, 06.11.2024; висновок експерта за результатами проведення судової експертизи ґрунтів № СЕ-19/109-24/16896-ФХД від 24.01.2025; висновок експерта за результатами проведення судової експертизи ґрунтів № СЕ-19/109-24/15503-ФХД від 24.01.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_19 від 13.11.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_20 від 21.01.2025; лист Державної служби геології та надр України № 556/03-4/2-25 від 24.01.2025; висновок експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/120-25/2030-ТВ від 13.03.2025; висновок експерта за результатами проведення судової інженерно-екологічної експертизи № 293/25-28 від 13.03.2025; протоколи за результатами проведення НСРД зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 22.01.2025; протокол про результати зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 11.11.2024; протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії спостереження за місцем від 09.01.2025; протокол за результатами проведення НСРД спостереження за місцем у публічно доступних місцях від 12.08.2024.

Більше того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (рішення № 14310/88 від 23.10.1994) суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже, з урахуванням змісту долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження у їх сукупності, слідча суддя встановила, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів.

Ураховуючи, що слідча суддя на цьому етапі провадження лише зобов`язана на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні дані слідча суддя доходить висновку про обґрунтованість підозри та можливу причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Розглядаючи питання наявності ризиків, на які посилався прокурор, та позицію сторони захисту щодо їх недоведеності, слідча суддя зазначає таке.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. А як зазначено в п. 111-112 рішення ЄСПЛ «Белеветський проти Росії», обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Так, в обґрунтування застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою прокурор зазначив, що існують ризики, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, спеціалістів, експертів та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Ризик того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду підтверджується тим, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене безальтернативне покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від п 'яти до восьми років. Слідча суддя вважає, що зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при о цінюванні ризиків переховування. Відтак слідча суддя вважає, що стороною обвинувачення доведена наявність вказаного ризику.

Так само ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, підтверджується тим, що злочинна діяльність підозрюваного у цьому кримінальному провадженні є багатоепізодною, а досудове розслідування ще триває та відбувається процес збирання доказів, відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для кримінального провадження. Відтак з метою приховання важливих для кримінального провадження доказів своєї протиправної діяльності підозрюваний зможе знищити чи приховати вказані речі або документи з метою перешкодити слідству довести його вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Щодо ризику незаконно впливати на свідків, спеціалістів, експертів та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, то ст. 23 КПК України встановлює принцип безпосередності дослідження показань, за змістом якого суд досліджує докази безпосередньо і показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Тобто доказове значення у кримінальному провадженні матимуть показання свідків, які будуть надані останніми безпосередньо під час судового розгляду у судовому засіданні, а не надані ними в ході досудового розслідування. Указане доводить, що з метою зміни свідками своїх показань на користь підозрюваного, відмови від дачі показань останній може впливати на вказаних осіб у незаконний спосіб. Також підозрюваний особисто або через третіх осіб може незаконно впливати, у тому числі шляхом застосування погроз, на інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні з метою ненадання ними показів чи надання показів в його користь. Крім цього, в даному кримінальному провадженні проведено ряд експертних досліджень та огляд речових доказів за участю спеціалістів та експертів експертних установ, якими було проведено відповідні дослідження та надано свої висновки. Оскільки на даний час ОСОБА_4 стало відомо персональні дані вказаних осіб, адреси установ, у яких останні працюють, ОСОБА_4 зможе впливати на експертів та спеціалістів, які проводитимуть експертні дослідження та надавати свої висновки у цьому кримінальному провадженні по предметах, які не досліджувалися на даний час.

Разом з тим слідча суддя вважає, що посилання прокурора на наявність ризику того, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, є неконкретизованим та формальним, так як прокурор не вказує, які конкретні дії може вчиняти підозрюваний з метою перешкодити даному кримінальному провадженню, та не надає доказів на підтвердження цих обставин. Доводи прокурора щодо впливу підозрюваного на органи досудового розслідування та суд взагалі є неприпустимими, зважаючи, що указані особи здійснюють свої повноваження у силу вимог закону та Конституції України.

Так само слідча суддя вважає, що ризик того, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, не є доведеним прокурором належними та допустимими доказами. Так, підозрюваний раніше не судимий та до кримінальної відповідальності не притягувався. При цьому станом на даний час діяльність цегельного заводу зупинена, а підозрюваний працевлаштований на іншій посаді та отримує офіційний дохід. З урахуванням викладеного слідча суддя вважає, що указаний ризик не є доведеним у судовому засіданні, а відтак не може покладатись в основу рішення про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

За таких підстав слідча суддя доходить висновку, що прокурором доведено, а стороною захисту не спростовано, що у даному кримінальному провадженні з метою виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, передбачені п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, є необхідним застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Разом з тим, вирішуючи питання про наявність правових підстав та доцільність застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу, слідча суддя враховує таке.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах верховенства права з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод (ст. 5) втілює основоположне право людини на захист від свавільного втручання держави у її право на свободу. Тому у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

З цього правила випливають два природних наслідки: тягар доведення обставин, що свідчать на користь утримання під вартою, завжди несе сторона обвинувачення, а будь-які обставини, щодо доведеності яких або значення яких для вирішення питання про тримання під вартою або звільнення, залишається сумнів, мають тлумачитися на користь звільнення особи.

Роль слідчого судді при оцінці вказаних обставин полягає в перевірці істинних намірів та цілей, що стоять за позбавленням особи свободи, відповідності цих цілей та намірів вимогам закону, та, у випадку встановлення відсутності законних підстав для тримання особи під вартою, - прийняття рішення про звільнення особи з-під варти.

Така перевірка відбувається за правилами національного законодавства, які містяться в положеннях ст. 177, 178, 183 КПК України.

Слідча суддя враховує, що тримання під вартою в розумінні ст. 183 КПК України є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Однак з урахуванням встановлених обставин слідча суддя доходить висновку, що прокурором не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не буде достатнім для здійснення мети, передбаченої ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, але не доведе недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Щодо застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, слідча суддя зазначає, що вказаний запобіжний захід є наближеним до запобіжного заходу у виді тримання під вартою. При цьому вказані запобіжні заходи згідно з КПК України передбачають обмеження особистої свободи громадян та є найтяжчими, а також застосовуються за вчинення кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі. Так, зокрема у рішенні від 02.08.2001 у справі «Манчіні проти Італії» Європейський суд з прав людини зазначив, що за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі.

З урахуванням викладеного, враховуючи матеріальний склад вчиненого кримінального правопорушення та отримання внаслідок його вчинення незаконного прибутку, а також що охоронюваним законом правам та інтересам завдана матеріальна шкода, слідча суддя доходить висновку, що дієвим запобіжним заходом, який зможе запобігти ризикам, наявним у цьому кримінальному провадженні, є запобіжний захід у виді застави.

При цьому слідча суддя враховує обставини, визначені ст. 178 КПК України, зокрема, наявність у ОСОБА_4 міцних соціальних зв`язків, що останній одружений, має постійні місце проживання та джерело доходу. Слідча суддя приймає до уваги незадовільний стан здоров`я підозрюваного. Що підтверджується наданими стороною захисту медичними документами, та доходить висновку, що обраний запобіжний захід є пропорційним меті та завданням цього кримінального провадження.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається, зокрема у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому слідча суддя приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Ураховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, кількість осіб, причетних до його вчинення, та розмір завданих матеріальних збитків, які складають 520021,80 грн, наявність інформації про те, що ОСОБА_4 має постійне джерело доходу, слідча суддя доходить висновку про необхідність визначення застави у розмірі, який запропонований прокурором, а саме у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Такий розмір застави є прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Так, зокрема у рішенні від 20.11.2010 у справі «Мангурас проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 ст. 5 Конвенції, покликані забезпечити явку обвинуваченого в судове засідання. Сума застави повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку. Іншими словами, розмір застави повинен визначатись тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Також слідча суддя вважає, що такий розмір застави не є непомірним для підозрюваного, однак водночас є суттєвим для його майнового стану та небажаним для втрати, а відтак дієвим для виконання завдань цього кримінального провадження та запобігання встановленим ризикам.

Також на виконання вимог ч. 5 ст. 194 КПК України слідча суддя покладає на підозрюваного обов`язки, визначені даною нормою закону, в тому обсязі, який також сприятиме забезпеченню належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігатиме ризикам цього кримінального провадження.

Керуючись ст. 2, 8, 177, 178, 181, 183, 194, 309, 369-372, 532 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000066 від 13.05.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 209, ч. 4 ст. 240 КК України, задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді застави.

Визначити ОСОБА_4 заставу у розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень. Застава має бути внесена на депозитний рахунок з такими реквізитами: код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26198838; отримувач: ТУ ДСА України у Тернопільській області; банк отримувача: ДКСУ м. Київ; код банку отримувача (МФО): 820172; рахунок отримувача: UA0003454; призначення платежу: застава за ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000066 від 13.05.2024 за ухвалою слідчої судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31.03.2025.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені статтею 194 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

- не відлучатися за межі м. Тернополя без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у цьому ж кримінальному провадженні;

- у разі наявності здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Установити строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків до 28.05.2025.

У іншій частині клопотання відмовити.

Роз`яснити, що підозрюваний, який не тримається під вартою, не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду.

Роз`яснити, що якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава буде звернена в дохід держави, зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України й буде використана у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо ОСОБА_4 , в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, підозрюваний, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого у цьому кримінальному провадженні.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити підозрюваному ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя ОСОБА_1