Справа № 202/7955/24
Провадження № 1-кс/202/694/2025
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

27 січня 2025 року місто Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , розглянувши в судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором Криворізької східної окружної прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, який має вищу освіту, одружений, має двох дітей 2013 та 2019 року народження, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , є військовослужбовцем Збройних Сил України, проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 (АДРЕСА_4), раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий в ОВС відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 звернувся з погодженим із прокурором клопотанням, в якому зазначає, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000774 від 09.05.2024 року, в якому 23 січня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, а саме у привласненні групою осіб бюджетних коштів, виділених для проведення капітальних та поточних ремонтів споруд цивільного захисту у комунальних закладах освіти та культури, в умовах воєнного стану в загальній сумі 101903,21 грн.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується протоколами проведення НСРД, зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, договором про надання послуг, актом приймання здавання наданих послуг, довідкою про вартість наданих послуг, протоколом огляду документів, висновком судової будівельно-технічної експертизи.

Посилаючись на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини 1 статті 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на інших підозрюваних у кримінальному провадженні, слідчий просить застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати місце свого проживання, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора та випадків, пов`язаних з врятуванням життя і отриманням медичної допомоги, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду у разі виклику, не відлучатися з м. Кривого Рогу без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, утримуватися від спілкування з підозрюваними ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

У судовому засіданні прокурор зазначене клопотання підтримав.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні з клопотанням погодилися частково, просили застосувати запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

При цьому підозрюваний пояснив, що він проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 . На цей час він вибув на нове місце служби в Одеську область. У разі застосування домашнього арешту його буде відкомандировано з Одеської області до військової частини НОМЕР_3 .

Вивчивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання слідчого, заслухавши прокурора, який наполягав на задоволенні клопотання, позицію підозрюваного та його захисника, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого задоволенню не підлягає з огляду на наступне:

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000774 від 09.05.2024 року, в якому 23 січня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, а саме у заволодінні коштами місцевого бюджету в сумі 101903,21 грн.

Відповідно до частини першої статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з частиною другою статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що обґрунтованість його підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується, насамперед, долученими слідчим до клопотання протоколами проведених у кримінальному провадженні негласних слідчих (розшукових) дій.

При цьому слідчий суддя відзначає, що обґрунтована підозра передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Обґрунтованість підозри залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення або навіть винесення вироку.

Тож на даному етапі провадження слідчий суддя не вирішує ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, а визначає лише чи є причетність підозрюваної особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає, що незалежно від подальшої доведеності підозри ОСОБА_4 чи кримінально-правової кваліфікації його діяння на даному етапі досудового розслідування є достатні підстави вважати, що він дійсно може бути причетним до заволодіння коштами місцевого бюджету за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , оскільки це підтверджується негласними слідчими (розшуковим) діями - зняттям інформації з електронних телекомунікаційних мереж, які проводилися в тому числі безпосередньо щодо ОСОБА_4 .

Також слідчий суддя вважає, що прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризику, передбаченого пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.

Водночас існування ризиків, передбачених пунктами 2 та 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає недоведеним, оскільки вони об`єктивно не підтверджені. На цей час у кримінальному провадженні проведений ряд обшуків, під час яких вилучені речові докази. Інші підозрювані не знаходяться у нього в підпорядкуванні чи будь-якій іншій залежності та як і він заінтересовані у результатах кримінального провадження.

Разом із тим, при визначенні конкретного запобіжного заходу, що підлягає застосуванню до ОСОБА_4 , слідчий суддя враховує, що відповідно до статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

За змістом наведеної норми домашній арешт полягає у забороні покидати місце свого проживання цілодобово чи в певний період доби.

Слідчий у своєму клопотанні просить застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання в м. Кривому Розі Дніпропетровської області.

Проте в судовому засіданні встановлено, що і підтверджено матеріалами клопотання слідчого, що підозрюваний є мобілізованою особою, військовослужбовцем. Згідно з наказом командира військової частини ОСОБА_4 вибув з військової частини НОМЕР_3 до нового місця служби в АДРЕСА_3 .

Отже застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту перешкоджатиме підозрюваному виконувати свій військовий обов`язок.

Тому клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчий суддя вважає необґрунтованим.

На переконання слідчого судді, в даному випадку прокурором не доведена неможливість запобігти ризику, передбаченому пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Об`єктивних підстав вважати, що при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний буде приховувати своє місцеперебування або не з`являтиметься за викликом до слідчого, прокурора, суду, немає.

Слідчий суддя звертає увагу, що основною метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також у даному конкретному випадку - запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування.

Слідчий суддя приймає до уваги вагомість наявних доказів, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, ступінь обґрунтованості пред`явленої підозри, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, наявний ризик можливого переховування підозрюваного, який може полягати, зокрема, у нез`явленні підозрюваного за викликом чи неповідомленні ним про місце свого перебування, а також дані про особу підозрюваного, який є військовослужбовцем, має міцні соціальні зв`язки, раніше не судимий.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає, що достатнім для запобігання ризику переховування підозрюваного буде запобіжний захід у вигляді застави.

Так, відповідно до частини 1, 2 статті 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Згідно з частиною 4 статті 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України).

В рішенні від 20.11.2010 р. у справі «Мангурас проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені пунктом 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити явку обвинуваченого в судове засідання. Сума застави повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку. Іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Отже, з урахуванням усіх обставин, передбачених статтею 178 КПК України, зокрема тяжкості злочину, в якому підозрюється ОСОБА_4 , його сімейного та майнового стану, слідчий суддя вважає, що для запобігання ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування, достатньою мірою буде запобіжний захід у вигляді застави в мінімальному розмірі - 20 розмірів прожиткового мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 60560 грн.

Слідчий суддя вважає, що застава у такому розмірі не є непомірною з огляду на те, що ОСОБА_4 підозрівається у вчиненні тяжкого злочину, є військовослужбовцем, отримує дохід.

При цьому така застава гарантуватиме виконання підозрюваним на час досудового розслідування процесуальних обов`язків, оскільки загроза її втрати зможе утримати його від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки.

Підстав для застосування особистого зобов`язання слідчий суддя не вбачає, оскільки ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за попередньої змовою групою осіб, в умовах воєнного стану. Предметом злочинного посягання виступали кошти місцевого бюджету, що може створювати суспільний резонанс стосовно цього правопорушення. Тому слідчий суддя вважає, що з урахуванням цих обставин підозрюваний не викликає такого ступеня довіри, при якому особисте зобов`язання зможе гарантувати його належну процесуальну поведінку.

Отже, в задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту необхідно відмовити, застосувавши запобіжний захід у вигляді застави в сумі 60560 грн.

Крім того, застосовуючи відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді застави, слідчий суддя вважає, що на підозрюваного відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України слід покласти обов`язок прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду.

Підстав для покладення на підозрюваного обов`язку утриматися від спілкування з іншими підозрюваними слідчий суддя не вбачає, оскільки з урахуванням усіх обставин кримінального провадження ризик, передбачений пунктом 3 частини 1 статті 177 КПК України, є недоведеним.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182, 193-194, 196, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді застави в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн., яку він зобов`язаний не пізніше п`яти днів з дня обрання цього запобіжного заходу внести або забезпечити її внесення заставодавцем на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, , МФО 820172, р/р UA0017442 в ГУДКС України в м. Києві) та надати документ, що це підтверджує, слідчому та/або прокурору.

Одночасно покласти на підозрюваного ОСОБА_4 на строк до 23 березня 2025 року обов`язок прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду.

Роз`яснити, що в разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_11