Справа № 761/6157/25
Провадження № 1-кс/761/4693/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , його представника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000250 від 22.02.2024, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

В обґрунтування клопотання вказано, що Головним управлінням Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000250 від 22.02.2024 за ч. 2 ст. 307 КК України.

04.02.2025 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва 21.01.2025 № 761/855/25 в період часу з 06:42 год. по 08:12 год. проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки Iphone 12 mini, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 із сім-карткою абонента «лайфселл» з відповідним номером НОМЕР_3 ; електронні ваги із маркуванням SF-400.

Посилаючись на встановлені в ході досудового розслідування обставини, з метою забезпечення збереження речових доказів, враховуючи, що вказане майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, прокурор просив накласти арешт на вилучене майно.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Власник майна та його представник у судовому засіданні просили відмовити у задоволенні клопотання, оскільки прокурором пропущено строк звернення до суду з клопотання про арешт тимчасово вилученого майна.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, заслухавши учасників, дійшов висновку про наступне.

Встановлено, що Головним управлінням Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000250 від 22.02.2024 за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України.

04.02.2025 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва 21.01.2025 № 761/855/25 в період часу з 06:42 год. по 08:12 год. проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки Iphone 12 mini, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 із сім-карткою абонента «лайфселл» з відповідним номером НОМЕР_3 ; електронні ваги із маркуванням SF-400.

04.02.2025 слідчим винесено постанову про визнання вказаного майна речовим доказом у кримінальному провадженні.

Дане клопотання направлене засобами поштового зв`язку 05.02.2025, а отже прокурором не пропущено строк звернення до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

При цьому, ч. 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, слідчим суддею з матеріалів клопотання встановлено, що вилучене майно може бути використано як доказ у кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а накладення арешту на нього є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів.

Як постанова про визнання вказаного майна речовим доказом так і клопотання про арешт майна, з посиланням на встановлені у кримінальному провадженні фактичні обставини кримінального правопорушення, містять відповідні мотиви та підстави на обґрунтування висновку про відповідність такого майна ознакам речових доказів, визначеним ст. 98 КПК України, зокрема посилання на те, що вилучене майно може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

Керуючись ст. ст. 98, 100, 131, 132, 170-173, 175, 309, 395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки Iphone 12 mini, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 із сім-карткою абонента «лайфселл» з відповідним номером НОМЕР_3 ; електронні ваги із маркуванням SF-400; які належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною користування, розпорядження та відчуження вказаного майна.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1