НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/266/25
Провадження № 1-кп/0182/812/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2025 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні, в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення (кримінальний проступок) за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.01.2025 за №0000005 по обвинуваченню:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Стрешин, Жлобінського району, Гомельської області, Республіка Білорусь, українки, громадянина України, не одруженої, на утриманні нікого не має, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованої, не є особою з інвалідністю, не має місця реєстрації, фактично проживаючою за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої;

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачена ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок за таких обставин.

07.11.2024 близько 10 год. 30 хв. ОСОБА_2 перебуваючи на другому поверсі у приміщені сервісу по ремонту мобільних телефонів та комп`ютерної техніки за адресою: Дніпропетровська обл., м. Нікополь, вул. Запорізька, 49, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконно збагатитись, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підійшла до ОСОБА_3 та попросила надати їй у власність, належний останньому, мобільний телефон марки «Motorola», моделі «G8 Plus», синього кольору (cosmic blue), на 4/64 GB (IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ) під приводом того, що її мобільний телефон зламався, а грошових коштів, на той час, на ремонт чи покупку нового мобільного телефону вона не має, при цьому шляхом обману запевнила потерпілого, що через декілька днів принесе йому грошові кошти у сумі 4000 грн. в якості розрахунку за вказаний вище мобільний телефон, проте в дійсності такого наміру не мала.

Тоді ж, ОСОБА_3 не здогадуючись та не усвідомлюючи дійсного протиправного наміру ОСОБА_2 , будучи переконаним у її доброчесності, погодився та добровільно, особисто передав останній у її руки належний йому мобільний телефон марки «Motorola», моделі «G8 Plus», синього кольору (cosmic blue), на 4/64 GB (IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ), ринкова вартість якого, згідно висновку експерта становить 3516 грн. 67 коп. Після чого, ОСОБА_2 заволодівши, шляхом обману, вказаним мобільним телефоном, не маючи наміру через декілька днів принести ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 4000 грн. в якості розрахунку за вказаний мобільний телефон, покинула місце скоєння кримінального правопорушення, при цьому утримуючи вище зазначений мобільний телефон при собі, яким у подальшому розпорядилася на власний розсуд, чим спричинила своїми незаконними діями ОСОБА_3 матеріальну шкоду на загальну суму 3516 грн. 67 коп.,

Дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ч. 1 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Ухвалою суду від 20.01.2025 р. обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення (кримінальний проступок) за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.01.2025 за №0000005 по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч.1 ст.190 КК України призначений до розгляду у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Прокурором ОСОБА_4 викладено клопотання, в якому зазначено, що, враховуючи те, що підозрювана беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодна з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України, розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Також, до обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченої ОСОБА_2 , яку вона підписала в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , відповідно до якої вона беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, згодна зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку суду, передбаченими ч.2 ст. 302 КПК України, згодна з розглядом обвинувального акта судом у спрощеному провадженні (а.с.17-19). У вказаній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваної, її згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за її відсутності.

Потерпілим ОСОБА_3 , надано також письмову заяву, в якій останній погодилась зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначив, що він ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України, та погодився з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні (а.с.14-16).

До обвинувального акту додані матеріали досудового розслідування.

Згідно матеріалів кримінального провадження ОСОБА_2 не оспорює, пред`явлене йому обвинувачення у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Як встановлено судом, зазначені в обвинувальному акті обставини встановлені органом досудового розслідування на підставі:

- протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 02.01.2025 яка надійшла від ОСОБА_3 , з приводу того, що на початку листопада 2024 року до нього звернулась знайома на ім`я ОСОБА_6 , яка зловживаючи довірою, шахрайським шляхом заволоділа мобільним телефоном марки «Motorola» моделі «G8 Plus», чим завдала йому матеріальний збиток на суму 4000 гривень (а.п.12).

- заяви ОСОБА_2 , про добровільну видачу мобільним телефоном марки «Motorola Moto» моделі «G8 Plus», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який вона взяла у чоловіка на ім`я ОСОБА_7 , з подальшою обіцянкою передати за нього грошові кошти, однак гроші і телефон не повернула, а залишила в собі в користуванні. (а.п.21).

- протоколу огляду предмету від 06.01.2025 р. проведеного в період часу з 09.10 год. до 09.30 год., а саме проведено огляд мобільний телефон марки «Motorola», моделі «G8 Plus», синього кольору (cosmic blue), на 4/64 GB (IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ), який раніше надано для огляду та влучення ОСОБА_2 (а.п.22-26 з фототаблицею).

- протоколу пред`явлення для впізнання за фотознімками від 07.01.2025 р., згідно якого за участю потерпілого ОСОБА_3 , згідно якого він вказав на особу на фото під №3, тобто саме на ОСОБА_2 , як особу, яка 07.11.2024 р. заволоділа його телефоном марки «Motorola» (а.п.29-31).

Згідно висновку експерта №СЕ-19/104-25/983-ТВ від 08.01.2025 р., ринкова вартість мобільного телефону марки «Motorola», моделі «G8 Plus», 4/64 GB станом на 07.11.2024 могла складати 3516 грн. 67 коп.(а.п.39-41)

Суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, вважає, що при проведенні досудового розслідування порушень вимог КПК України не допущено, право на захист підозрюваному було роз`яснено та забезпечено.

Розглянувши обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку, додані до нього матеріали кримінального провадження та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає винуватість ОСОБА_2 доведеною в межах пред`явленого обвинувачення.

Дії ОСОБА_2 мають вірну правову кваліфікацію за ч.1 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_2 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Також, суд бере до уваги встановлені органом досудового розслідування обставини та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин та особу обвинуваченого.

Так, обвинувачена ОСОБА_2 , неодружена, офіційно не працевлаштована, на життя заробляє випадковими заробітками, не має місця реєстрації, за місцем постійного проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (а.п.56-57), є раніше не судимою особою (а.п.54).

Обставиною, що пом`якшує покарання є визнання вини. Обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлені.

З урахуванням викладеного, особи обвинуваченої, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано її дії, у виді пробаційного нагляду з покладенням обов`язків покладенням обов`язків передбачених ст..59-1 КК України, оскільки таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів.

Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченої не застосовувався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченої на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи у сумі 1591 (одна тисяча п`ятсот дев`яносто одна) гривня 80 коп.

На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374, 381-382 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 визнати винуватою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у вигляді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.

Відповідно до п.1,2,3 ч. 2, п.3 ч.3 ст. 59-1 КК України покласти на обвинувачену ОСОБА_2 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу).

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_2 не обирався. Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Строк покарання рахувати з моменту постановлення на облік в уповноваженому органі з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи у сумі 1591 (одна тисяча п`ятсот дев`яносто одна) гривня 80 коп..

Речові докази: мобільний телефон марки «Motorola», моделі «G8 Plus», синього кольору (cosmic blue), на 4/64 GB, який передано потерпілому ОСОБА_3 залишити в його користуванні.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий суддя: ОСОБА_1