Справа № 569/6046/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2025 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рівне кримінальне провадження №0000624 від 07.03.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

1. Історія провадження

02.01.2025 до Рівненського міського суду Рівненської області надійшли матеріали кримінального провадження №0000624 від 07.03.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.01.2025 для розгляду кримінального провадження визначено головуючого суддю ОСОБА_1 .

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 03.01.2025 призначено підготовче судове засідання на 10.01.2025 о 12 год.

10.01.2025 закінчене підготовче судове засідання та призначено судовий розгляд у кримінальному провадженні на 10.01.2025 о 14 год.

2. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним. Стаття закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

ОСОБА_4 , в період часу з 05 лютого 2023 року по 06 липня 2023 року, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, маючи умисел на заподіяння психологічних та фізичних страждань, діючи систематично, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття в сім`ї, вчинив відносно особи, з якою перебуває у сімейних відносинах, в розумінні п. 3 ч. 1 ст. 1, ч. 4 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» колишньої дружини ОСОБА_5 , домашнє насильство, що призвело до її фізичних та психологічних страждань, погіршення самопочуття, побоювання за власну безпеку та до негативних переживань.

Так, 02.04.2023, 05.02.2023, 06.07.2023 ОСОБА_4 безпричинно вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_5 психологічне та фізичне насильство у формі образи, висловлювання на її адресу нецензурною лайкою, погрози фізичною розправою, завдаючи шкоди психічному та фізичному здоров`ю потерпілої, за що 28.04.2023, 04.05.2023, 04.09.2023 був притягнутий Рівненським міським судом Рівненської області до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Таким чином, ОСОБА_4 , будучи неодноразово притягнутим до відповідальності, на шлях виправлення не став та продовжив вчиняти тотожні та об`єднанні спільним умислом дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства.

Так, ОСОБА_4 , усвідомлюючи та продовжуючи свої умисні протиправні дії, діючи систематично, маючи умисел на заподіяння шкоди фізичному та психічному здоров`ю особі, з якою перебував у сімейних відносинах (колишній дружині), з якою спільно проживає ОСОБА_5 , 06 березня 2024 року, близько 13 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в квартирі за місцем спільного проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільну небезпеку та протиправність вчинюваних ним дій, спровокував словесний конфлікт, в ході якого, діючи систематично, умисно та цілеспрямовано, вчинив психологічне насильство відносно колишньої дружини ОСОБА_5 , яке виразилось у словесних образах, погрозах, приниженні та залякуванні останньої, які викликали у потерпілої побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість, а також завдали шкоди психічному здоров`ю потерпілої, а саме: погіршення стану здоров`я, психоемоційного навантаження, втоми та негативних переживань, а також, маючи умисел на заподіяння фізичних страждань та розладів фізичного здоров`я ОСОБА_5 , вчинив стосовно неї фізичне насильство, яке виразилось у шарпанні за плечі, киданні капцями по потерпілій та нанесенні удару ногою в область живота, чим спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді крововиливів на лівому плечі, на лівому передпліччі, на правому передпліччі, на задній поверхні нижньої третини правого плеча, на передній поверхні черевної стінки посередині в нижніх відділах, на правому стегні, які згідно висновку експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень, що викликало у потерпілої фізичні страждання та завдало останній фізичної шкоди.

Таким чином, ОСОБА_4 визнається судом винним у домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного та фізичного та насильства щодо особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах, що призвело до фізичних та психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

3. Позиції учасників судового провадження

Обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю, підтвердив фактичні обставини вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, що викладені в обвинувальному акті, просив суд здійснювати розгляд з урахуванням вимог ч. 3 ст. 349 КПК України. Йому роз`яснено та зрозуміло неможливість у подальшому оспорити фактичні обставини в апеляційному порядку.

Під час його допиту в судовому засіданні пояснив, що він проживає разом з своєю колишньою дружиною. Між ними склалися неприязні відносини, які тривають вже декілька років. Визнав, що 02.04.2023 року, 05.02.2023 року, 06.07.2023 року вчиняв відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_5 психологічне та фізичне насильство у формі образи, висловлювання на її адресу нецензурною лайкою, за що був притягнутий Рівненським міським судом Рівненської області до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

06 березня 2024 року, близько 13 год.00хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в квартирі за місцем спільного проживання, під час конфлікту, вчинив психологічне та фізичне насильство відносно колишньої дружини ОСОБА_5 , яке виразилось у словесних образах, погрозах, у шарпанні за плечі, киданні капцями по потерпілій та нанесенні удару ногою в ділянку живота, чим спричинив потерпілій тілесні ушкодження. У вчиненому щиро розкаюється.

Прокурор підтримала обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, просила суд, з урахуванням думки обвинуваченого, здійснювати розгляд, ураховуючи вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, та обмежитись допитом обвинуваченого, потерпілої, дослідженням даних, що характеризують особу обвинуваченого. Прокурор не оспорила фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим, їй зрозуміло неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Потерпіла ОСОБА_5 надала показання, які відповідають встановленим фактичним обставинам, не заперечувала проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Погодилась з думкою прокурора щодо міри покарання.

4. Мотиви суду

Положенням ч. 3 ст. 349 КПК України визначено, що суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За приписами ч. 2 ст. 349 КПК України обсяг доказів, які будуть досліджуватися, та порядок їх дослідження визначаються ухвалою суду і в разі необхідності можуть бути змінені.

Обов`язковими передумовами можливості здійснення розгляду провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України є: повне визнання вини обвинуваченим, не заперечення фактичних обставин кримінального провадження, кваліфікації дій, правильне розуміння та усвідомлення змісту обставин кримінального правопорушення, в якому обвинувачується особа, правові наслідки розгляду за спрощеною процедурою, а також відсутність сумнівів у добровільності позиції щодо усвідомлення обвинуваченим цих обставин.

Суд, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим за ст. 126-1 КК України, повідомлення ним фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, які відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті, заслухавши думки учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та ухвалив обмежитись допитом обвинуваченого, потерпілої, дослідженням даних, що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому, суд виходить з того, що кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим, не є складним, є одноепізодним, обвинувачений розуміє суть пред`явленого обвинувачення, розуміє зміст фактичних обставин справи, які не оспорює, усвідомлює неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку, про що заявив у судовому засіданні. Відтак, у даному випадку у суду відсутні сумніви щодо добровільності й істинності позиції обвинуваченого з цього питання.

Таким чином, відповідно до ст. 22 КПК України, стороною обвинувачення доведено, що ОСОБА_4 вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного та фізичного та насильства щодо особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах, що призвело до психологічних та фізичних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України.

При призначенні покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, який згідно зі ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів. Також суд враховує особу винного, а саме те, що ОСОБА_4 є пенсіонером, посередньо характеризується за місцем проживання, має незадовільний стан здоров`я, проходить лікування в КП «Рівненський обласний протипухлинний центр», на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

За таких обставин, суд вважає, що покарання обвинуваченому необхідно призначити в межах санкції ст. 126-1 КК України у виді у пробаційного нагляду, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 59-1 КК України.

Враховуючи систематичність вчинення домашнього насильства ОСОБА_4 та страждання від нього потерпілої, суд вважає за доцільне застосувати до обвинуваченого обмежувальні заходи, передбачені п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України та направити його для проходження програми для кривдників.

На думку суду, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним його обставинам та наслідкам, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобіганню скоєнню ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у цьому кримінальному провадженні не заявлявся.

По справі процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався і підстав для його обрання суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року пробаційного нагляду.

Відповідно до п.п. 1, 2, 3 ч. 2 та п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

На підставі п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_4 обмежувальні заходи, поклавши на нього обов`язок пройти програму для кривдників на строк 3 (три) місяці.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації після набрання вироком законної сили.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Рівненський міський суд Рівненської області до Рівненського апеляційного суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1