ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2025 року м.Бар

Барський районний суд Вінницької області у складі

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду м. Бар кримінальне провадження № 0000005 від 08.01.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Караганда, Республіка Казахстан, місце проживання: АДРЕСА_1 , українця, громадянин України, із професійно-технічною освітою, не судимого,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Барського районного суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт щодо обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України, разом з угодою про визнання винуватості, відповідно до якої, ОСОБА_4 , діючи умисно, посягаючи на встановлені чинним законодавством України суспільні відносини, в порушення вимог Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і вогнепальної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, яким передбачено зберігання вогнепальної зброї, не маючи відповідного дозволу, наявність якого передбачена розділу І п. 9 положенням «Про дозвільну систему», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, яка визначає умови та порядок видачі та анулювання дозволів на придбання, облік, носіння, перевезення і використання зброї та інших предметів, щодо яких установлено спеціальні правила, порядок та на які поширюється дія дозвільної системи, правил поводження з ними та їх застосування, з метою вчинення кримінального правопорушення, з лютого 2023 року зберігав за адресою проживання: АДРЕСА_2 набоїв різного калібру, які залишилися йому після смерті батька ОСОБА_6 .

В подальшому, 16.01.2025 в період часу з 08:20 год. по 09:21 год. на підставі ухвали Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , проведено обшук у ході якого в житлові кімнаті виявлено та вилучено 45 предметів зовні схожих на набої.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/102-25/1456-БЛ від 23.01.2025 45 (сорок п`ять) патронів, які були надані на дослідження, є: 1 (один) патрон являється бойовим припасом до нарізної крупнокаліберної вогнепальної зброї - кулеметним патроном калібру 12,7?108 мм, призначеним для стрільби з кулеметів ДШК (Дегтярьова Шпагіна крупнокаліберний) та іншої зброї під даний патрон; 1 (один) патрон являється бойовим припасом до стрілецької нарізної вогнепальної зброї автоматним патроном калібру 5,45?39 мм, зразку 1974 року, призначеним для стрільби з автоматів та кулеметів конструкції Калашникова («АКМ-74, РПК-74»); 43 (сорок три) патрони являються бойовими припасами до нарізної вогнепальної зброї - малокаліберними спортивно-мисливськими патронами кільцевого запалення, калібру 5,6 мм, призначеними для стрільби із цілого ряду нарізної спортивно-мисливської зброї, малокаліберних гвинтівок та карабінів моделей «ТОЗ - 8», ТОЗ - 8М», «ТОЗ - 11», «ТОЗ - 99», «ТОЗ - 17», «ТОЗ - 78» та інших калібру 5,6 мм. Дані патрони придатні для стрільби.

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України, тобто зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Крім того, ОСОБА_4 діючи умисно, посягаючи на встановлені чинним законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст. ст. 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними» від 15.02.1995, постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 та наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 (з наступними змінами), достовірно знаючи про порядок обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів на території України та відповідальність за їх незаконний обіг, з метою вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним виготовленням, зберіганням наркотичних засобів, без мети збуту, в квітні 2024 року на земельній ділянці за адресою проживання: АДРЕСА_1 , виявив 9 дикорослих рослин коноплі, які восени 2024 року зрізав та висушив з метою подальшого особистого вживання наркотичного засобу без мети збуту, тобто придбав, виготовив наркотичний засіб канабіс та незаконно зберігав його.

В подальшому, 16.01.2025 в період часу з 08:20 год. по 09:21 год. на підставі ухвали Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , проведено обшук у ході якого в житлові кімнаті виявлено та вилучено речовину рослинного походження у висушеному та подрібненому стані, стебла рослин без кореневої системи зовні схожих на рослини коноплі.

Відповідно до висновку судової експертизи матеріалів речовин та виробів № СЕ-19/102-25/1459-НЗПРАП від 22.01.2025 в наданій на експертизу речовині міститься наркотичний засіб, обіг якого обмежено, канабіс, масою 838,59 г.

Відповідно до висновку судової експертизи матеріалів речовин та виробів № СЕ-19/102-25/1455-НЗПРАП від 22.01.2025 в наданій на експертизу речовині міститься наркотичний засіб, обіг якого обмежено, канабіс, масою 347,19 г.

Відповідно до висновку судової експертизи матеріалів речовин та виробів № СЕ-19/102-25/1458-НЗПРАП від 22.01.2025 в наданій на експертизу речовині міститься наркотичний засіб, обіг якого обмежено, канабіс, масою 113,08 г.

Відповідно до висновку судової експертизи матеріалів речовин та виробів № СЕ-19/102-25/1414-НЗПРАП від 23.01.2025 в наданій на експертизу речовині міститься наркотичний засіб, обіг якого обмежено, канабіс, масою 776,70 г.

Таким чином, загальна маса вилученого наркотичного засобу канабіс становить 2075,56 г.

Згідно таблиці невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України 01.08.2000 №188 (у редакції Наказу Міністерства охорони здоров`я України від 29.07.2010 №634), маса канабісу вагою від 500 г. до 2500 г. відноситься до великих розмірів.

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 Кримінального кодексу України, тобто незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні наркотичних засобів у великих розмірах, без мети збуту.

На досудовому слідстві, 10.02.2025 між сторонами кримінального провадження: прокурором Жмеринської окружної прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди, прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України, обвинувачений в повному обсязі сформульованого обвинувачення визнав свою винуватість у вчиненні даних кримінальних правопорушень.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинені кримінальні правопорушення, а саме покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 4 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 309 КК України у виді трьох років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, з випробуванням з іспитовим строком та покласти на нього обов`язки передбачені ст. 76 КК України. Роз`яснено щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст. 473, 474 КПК України та невиконання угоди, передбачених ст. 476 КПК України і щодо умисного невиконання угоди про визнання винуватості.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України, щиро розкаявся, визнав фактичні обставини кримінального провадження, що встановлені досудовим розслідуванням. Крім того, зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання у разі затвердження угоди. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості.

Прокурор у судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваного про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили ОСОБА_4 погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 474 КПК України, розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

Відповідно до правил ст. 468, 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, відноситься до тяжких злочинів, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України, відноситься до нетяжких злочинів.

Аналізуючи та оцінюючи обставини кримінального провадження та всі докази в їх сукупності, пояснення обвинуваченого, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 , слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 263 КК України, тобто у зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу та ч. 2 ст. 309 КК України незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні наркотичних засобів у великих розмірах, без мети збуту.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

Суд у порядку ст. 474 КПК України, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 , повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи, інтереси сторін та інших осіб.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що взяті обвинуваченим на себе за угодою про визнання винуватості обов`язки, очевидно можливі для виконання.

Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, перевіривши угоду про визнання винуватості від 10.02.2025 на відповідність вимогам КПК і КК України, суд дійшов до висновку про наявність всіх правових підстав для її затвердження.

Питання речових доказів необхідно вирішити у порядку ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України, з обвинуваченого ОСОБА_4 , підлягають стягненню у дохід держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 18305,70 грн.

На підставі викладеного, керуючись 75, 76, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 209 КК України, ст. 368, 371, 374, 394, 395, 468, 469, 472-475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 10.02.2025 між прокурором Жмеринської окружної прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000005 від 08.01.2025 по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України.

Визнати винним ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 4 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 309 КК України у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з дворічним іспитовим строком.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу відносно засудженого ОСОБА_4 - не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 понесенні процесуальні витрати на залучення експертів в дохід держави в сумі 18305 (вісімнадцять тисяч триста п`ять) гривень 70 копійок.

Речові докази по справі, а саме: речовину рослинного походження у висушеному та подробленому стані, яку поміщено до спецпакетів НПУ PSP2150934, НПУ ГСУ №7261063, НПУ PSP4326429 та стебла рослини без кореневої системи, які поміщено до полімерного мішку білого кольору, який опечатано биркою «Для пакетів» та завірено підписами понятих, також 1 патрон калібру 5*45 мм., 1 патрон калібру 3*82 мм., малокаліберні патрони в кількості 43 шт., які поміщено до спецпакету НПУ PSP 2150935 та предмет ззовні схожий на пістолет типу револьвер марки «Safari-F», який поміщено до спецпакету НПУ ВУМ 2019447 - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Барський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469КПК України,угода не може бути укладена.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя: