Справа № 953/1155/23
н/п 1-кп/953/414/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" грудня 2024 р. м.Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Київського районного суду м.Харкова, клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженні №0002372 від 08.12.2022, обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Харкова, громадянину України, з середньою технічною освітою, який офіційно не працює, одружений, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до вимог ст. 89 КК України не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

клопотання захисника - адвоката ОСОБА_4 про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку застосування обвинуваченому дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення посилалася на продовження існування ризиків, передбачених п.п 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК, а також на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, що є тяжким злочином. На думку прокурора, слід враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 та обставини, які можуть свідчити на користь збільшення ризиків переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. Застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу до обвинуваченого є неможливим, оскільки вони не забезпечать виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та не можуть запобігти вищевказаним ризикам.

Сторона обвинувачення у судовому засіданні клопотання підтримала.

Сторона захисту просила суд відмовити у задоволені клопотання у зв`язку з недоведеності стороною обвинувачення продовження існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Заявлено клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт з огляду на те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, товто в незаконному придбанні, зберіганні особливо небезпечного наркотичного засобу з метою збуту, а саме канабісу, який на даний час не відноситься до переліку особливо небезпечної наркотичної речовини, у зв`язку з чим відсутній склад кримінального правопорушення ч.2 ст.307 КК України та відсутні підстави для обвинувачення ОСОБА_5 у збуті особливо небезпечного наркотичного засобу. Прхала врахувати особу обвинуваченого, а стадію судового розгляду даного кримінального провадження, що свідчить про відсутність існування ризиків, на які посилається сторона обвинувачення.

При вирішенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого та клопотання захисника про зміну запобіжного заходу, суд виходить з наступного.

10.12.2022 слідчим суддею Київського районного суду міста Харкова стосовно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 59 днів, тобто до 04.02.2023, визначена застава у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 198 480, 00 гривень.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 05.11.2024 продовжено ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» на 60 (шістдесят) днів до 03 січня 2025 року включно із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 214 720 гривень - до сплину терміну тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Дія запобіжного заходу, застосованого до обвинуваченого ОСОБА_5 закінчується 03.01.2025, що стало підставою звернення сторони обвинувачення до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідно.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників судового процесу та інше.

Вимогами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, в тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.

Вирішуючи питання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченому, суд враховує його особистість, наявність постійного місця проживання та міцність соціальних зв`язків, моральні переконання, майновий стан та зв`язки з державою. Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що хоча суворість можливого вироку є елементом, який має бути прийнятим до уваги при оцінці ризику переховування від правосуддя або вчинення злочину повторно, необхідність продовження строку тримання під вартою не може оцінюватися з виключної абстрактної точки зору та лише з точки зору тяжкості злочину (рішення у справі «Мамедов проти Росії»).

Питання стосовно того, чи була розумною тривалість тримання особи під вартою, не може вирішуватися абстрактно. Наявність підстав для тримання обвинуваченого під вартою має оцінюватися в кожній справі з урахуванням її конкретних обставин. У будь-якій справі тривале тримання під вартою може виявитися виправданим лише за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення у справі «W. проти Швейцарії»).

Продовжуючи 05 листопада 2024 року строк тримання під вартою обвинуваченому, суд виходив з наявності ризиків можливості переховування від органів досудового розслідування, суду та незаконного впливу на свідків, передбачених п.1, п.3 ч. 1 ст.177 КПК України.

При вирішенні питання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченому суд приймає до уваги, що судовий розгляд по даному кримінальному провадженню вже триває значний час, по кримінальному провадженню судом досліджені письмові документи, висновки експерта та речові докази, також допитані свідки, як столрони захисту так і сторони обвинувачення, допитаний обвинувачений, що усуває ризик незаконного впливу на свідків, обвинувачений тримається під вартою більше двох років, а тому, враховуючи розумність тривалості перебування обвинуваченого під вартою, вважає за необхідне розглянути питання про можливість запобігання зазначеним ризикам при зміні запобіжного заходу на більш м`який.

Вирішуючи питання про продовження строків тримання під вартою суд враховує особистість обвинуваченого, наявність постійного місця проживання та міцність соціальних зв`язків, моральні переконання, майновий стан та зв`язки з державою, в якій обвинувачений зазнає судового переслідування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини (рішення у справі «W. проти Швейцарії»).

Стороною захисту надані до суду докази, щодо наявності у обвинуваченого постійного місця проживання, яке збігається з місцем реєстрації, наявність у обвинуваченого матері похилого віку, доньки 2016 року народження, що свідчить про наявність у обвинуваченого соціальних зв`язків на території України. Суд також приймає до уваги дані про особу обвинуваченого, який в силу вимог ст.89 КК України не має судимості.

Зазначені вище обставини значно зменшують ризики можливості переховування обвинуваченого від суду, існування ризику незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні на цей час прокурором не обґрунтовано та не доведено, але, зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, а також ту обставину, що обвинувачений не працює , суд вважає наявними існування ризику переховування від суду, а тому є підстави для застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладанням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, за його місцем проживання. Суд вважає, що такий захід є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобіганню ризику переховування від суду.

Як вбачається зі змісту положень параграфу 1 глави 18 КПК України, питання про застосування, зміну або продовження запобіжного заходу, виходячи з принципів змагальності та диспозитивності кримінального провадження, судом вирішується виключно на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, обов`язок по доведенню існування ризиків, які дають підстави для застосування чи продовження запобіжного заходу, зокрема у вигляді тримання під вартою, покладається на сторону обвинувачення.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, встановленим ст. 177 КПК України.

Прокурором в ході судового розгляду не доведені обставини, які свідчать про неможливість застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.176, 177, 178, 182, 183, 196, 197, 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Клопотання захисника - адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з тримання під вартою на домашній арешт задовольнити.

Обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою змінити на домашній арешт, який полягає в забороні обвинуваченому цілодобово без дозволу суду залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 (з можливістю відвідування найближчого укриття у разі оголошення повітряної загрози), який встановити строком на два місяці до 26.02.2025.

На підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою; не залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово без дозволу суду (з можливістю відвідування найближчого укриття у разі оголошення повітряної загрози); повідомляти суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи що дають право на виїзд за кордон і в`їзд в Україну;

Ухвалу направити для виконання органу поліції за місцем проживання обвинуваченого через прокурора ОСОБА_3 .

Строк дії ухвали встановити до 26.02.2025.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , негайно доставити до місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 та звільнити з-під варти.

Виконання ухвали доручити Харківському районному управлінню поліції №1 ГУНП в Харківській області.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя - ОСОБА_1