Справа № 535/241/25
Провадження № 1-кп/535/161/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2025 року с-ще Котельва

Котелевський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 (дистанційно), потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000086 від 24.02.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Котельва Котелевського району Полтавської області, українця, громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, не одруженого, не працюючого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України

установив:

ОСОБА_5 перебуваючи на задній частині будинку культури «Скіфія», що межує з територією автостанції «Котельва», на ґрунті тривалих неприязних відносин, пов`язаних зі виконанням службових обов`язків оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області, капітана поліції ОСОБА_4 , почав нецензурно виражатись в сторону останнього, хапати його за руки та верхній одяг.

Після цього, не виконуючи законні вимоги працівника поліції, направлені на припинення вищевказаних дій, ОСОБА_5 усвідомлюючи належністьОСОБА_4 до працівників правоохоронного органу, завдав останньому один удар в обличчя пальцями стиснутими в кулак лівої руки з правого боку та один удар кулаком правоі? руки по лівій частині обличчя.

Після цього, ОСОБА_5 завдав ще п`ять ударів ОСОБА_4 , а саме: перший удар кулаком лівої руки в район потиличної частини голови; другий удар кулаком правої руки в район лівої сторони обличчя; третій удар кулаком лівої руки в район лівої сторони обличчя; четвертий удар кулаком правої руки в район грудної клітини; п`ятий удар кулаком правої руки в район ребер із лівого боку.

На вимогу поліцейського зупинитися ОСОБА_5 не реагував та в подальшому наніс ще чотири удари кулаком правої руки в область потиличної частини голови ОСОБА_4 .

В результаті вищевказаних протиправних дій ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді: гематоми навколо правого ока, саден на обличчі, припухлості м`яких тканин на голові, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, своїми діями, що виразилися в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину (кримінального правопорушення), передбаченого

ч. 2 ст. 345 КК України.

До суду надійшла угода про примирення, яка укладена 14.06.2022 в смт Котельва Полтавської області між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 , відповідно до якої останній під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. ОСОБА_5 щиро розкаявся у вчиненні нетяжкого злочину (кримінального правопорушення), потерпілий ОСОБА_4 немає до нього претензій матеріального і морального характеру, цивільний позов заявляти не буде, вніс добровільний внесок у сумі 5 000,00 грн на ЗСУ, сторони погоджуються на призначення ОСОБА_5 покарання за

ч. 2 ст. 345 КК України у виді позбавлення волі на 2 (два) роки.

У судому засіданні сторони кримінального провадження просили затвердити угоду про примирення.

Суд дійшов висновку про затвердження угоди про примирення з таких підстав.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватими, відповідно до статті 12 КК України є нетяжким злочином.

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Отже, відповідно до вказаних положень в даному кримінальному провадженні можливе укладання угод про примирення.

Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання, що він підтвердив під час проведення підготовчого судового засідання.

Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 5 ст. 474

КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватими, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом.

У ході судового розгляду обвинувачений, потерпілий та прокурор, кожен окремо, підтвердили суду, що угода про примирення укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угодах.

Зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України та положенням закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони добровільно уклали угоду про примирення, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченим можуть бути виконані повністю, наявні фактичні підстави для затвердження угоди.

Судом не встановлені підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені ч.7 ст.474 КПК України.

Отже, своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 345 КК України, тобто умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , є його щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 судом не встановлено.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра і нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризуються негативно.

Відповідно до ч. 2 ст. 75 КК України передбачено, що суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Отже, угода про примирення винуватості відповідає вимогам, передбаченим КПК та КК України.

Суд зазначає, що узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та даним про особу обвинуваченого, відповідає загальним засадам призначення покарання, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про примирення.

За таких обставин справи, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 визначену угодою про примирення міру покарання.

Питання про речові докази слід вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

У судовому засіданні прокурор просив продовжити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певній період доби, а саме у період часу з 22 год 00 хв до 06 год 00 хв ранку до набрання вироком законної сили.

З урахуванням наведеного, запобіжний захід, зокрема, домашній арешт необхідно продовжити, проте змінити його з цілодобового на певній період доби, встановити наступні обов`язки не залишати місце проживання за адресою АДРЕСА_1 , у період часу з 22 год 00 хв до 06 год 00 хв ранку; прибувати до слідчого, прокурора, суду за викликом.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 314 ч. 3 п. 1, 368-371, 373-376, 392, 395, 474, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про примирення від 14.03.2025 року в кримінальному провадженні №0000086 від 24.02.2025 укладену між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього в силу ст.76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло АДРЕСА_1 , у нічний час доби у період часу з 22 год 00 хв до 06 год 00 хв ранку, залишити в силі до набрання вироком законної сили.

Речові докази: відеозапис на якому зафіксовано факт нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 на оптичному носію DVD-R 4.7 GB залишити в матеріалах кримінального провадження №0000086.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Котелевський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1