Справа № 683/700/25
У Х В А Л А

07 березня 2025 року м. Старокостянтинів

Слідчий суддя Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт.Оленівка, Волноваського району, Донецької області, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, не заміжньої, на утриманні має одну малолітню дитину, депутатом не обиралася, зареєстровану та фактично проживаючу по АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у кримінальному провадженні № 0000058,

встановив:

07 березня 2025 року старший слідчий СВ ВП № 1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_6 , звернувся до суду з клопотанням, погодженим із прокурором Хмельницької окружної прокуратури, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , з врахуванням того, що остання обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.307 КК України, посилаючись на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики, а саме може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати об`єднаному кримінальному провадженню іншим чином, продовжувати вчинити інші кримінальні правопорушення, впливати на свідків з метою уникнення відповідальності.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.

В судовому засіданні підозрювана ОСОБА_4 просила обрати відносно неї запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, готова активно сприяти органу досудового розслідуванню у розкритті кримінального правопорушення, а також на утриманні має малолітню дитину.

Захисник підозрюваної в судовому засіданні просив обрати відносно підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а у випадку, якщо слідчий суддя прийде до переконання щодо задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначити мінімальний розмір застави.

Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

03 лютого 2025 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000058, зареєстровано дане кримінальне правопорушення, правова кваліфікація правопорушення - ч.2 ст.307 КК України.

07 березня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, а саме про те, що у невстановлений під час досудового розслідування час та місці, ОСОБА_4 , придбала психотропну речовину, обіг якої заборонено - «PVP», яку почала зберігати при собі з метою подальшого збуту.

В подальшому, 03.02.2025 року близько 15 год. 51 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу будинку № 32, що по вул. Конотопська (бувша Гагаріна), м. Старокостянтинів, Хмельницької області, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи з корисливих мотивів, всупереч вимогам Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», умисно, незаконно збула шляхом продажу за 700 грн., особі із зміненими анкетними даними « ОСОБА_7 », 1 (один) прозорий поліетиленовий зіп - пакет із вмістом білої кристалічної речовини, яка згідно висновку експерта, містять у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину - PVP, обіг якої заборонено масою 0,31926 г., яка згідно з таблицею 1 списку №2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770, відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено.

Крім цього, ОСОБА_4 , 16.02.2025 року близько 13 год. 30 хв., перебуваючи поблизу будинку № 32, що по вул. Конотопська (бувша Гагаріна), м. Старокостянтинів, Хмельницької області, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи з корисливих мотивів, всупереч вимогам Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», умисно, повторно, незаконно збула шляхом продажу за 700 грн., особі із зміненими анкетними даними « ОСОБА_7 », 1 (один) паперовий згорток із вмістом білої кристалічної речовини, яка згідно висновку експерта, містять у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину - PVP, обіг якої заборонено масою 0,0778 г., яка згідно з таблицею 1 списку №2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770, відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено.

Крім цього, ОСОБА_4 , 20.02.2025 року близько 17 год. 30 хв., перебуваючи поблизу будинку № 35, що по вул. Конотопська (бувша Гагаріна), м. Старокостянтинів, Хмельницької області, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи з корисливих мотивів, всупереч вимогам Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», умисно, повторно, незаконно збула шляхом продажу за 700 грн., особі із зміненими анкетними даними « ОСОБА_7 », 1 (один) паперовий згорток із вмістом білої кристалічної речовини, яка містять у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину - PVP, яка згідно з таблицею 1 списку №2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770, відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено.

Крім цього, ОСОБА_4 , 06.03.2025 року близько 13 год. 49 хв., перебуваючи поблизу будинку № 35, що по вул. Конотопська (бувша Гагаріна), м. Старокостянтинів, Хмельницької області, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи з корисливих мотивів, всупереч вимогам Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», умисно, повторно, незаконно збула шляхом продажу за 700 грн., особі із зміненими анкетними даними « ОСОБА_7 », 1 (один) паперовий згорток із вмістом білої кристалічної речовини, яка містять у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину - PVP, яка згідно з таблицею 1 списку №2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770, відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено.

Дана підозра є обґрунтованою, адже на її підтвердження представлені: рапорт заступника начальника СКП ВП № 1 Хмельницького РУП ГУ НП в Хмельницькій області від 03.02.2025 року, постанову про призначення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів від 04.02.2025 року, висновок експерта № СЕ-19/123-25/2023-НЗПРАП від 12.02.2025 року, постанову про визнання речовим доказом і приєднання до кримінального провадження від 14.02.2025 року, протокол про результати проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 04.02.2025 року, протокол про результати здійснення оперативно - технічних заходів від 05.02.2025 року, постанову про проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 24.01.2025 року, рапорт заступника начальника СКП ВП № 1 Хмельницького РУП ГУ НП в Хмельницькій області від 16.02.2025 року, постанову про призначення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів від 17.02.2025 року, висновок експерта № СЕ-19/123-25/2742-НЗПРАП від 03.03.2025 року, постанову про визнання речовим доказом і приєднання до кримінального провадження від 04.03.2025 року, рапорт заступника начальника СКП ВП № 1 Хмельницького РУП ГУ НП в Хмельницькій області від 20.02.2025 року, постанову про призначення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів від 21.02.2025 року, рапорт заступника начальника СКП ВП № 1 Хмельницького РУП ГУ НП в Хмельницькій області від 06.03.2025 року, постанову про призначення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів від 06.03.2025 року, протокол обшуку від 06.03.2025 року, постанову про визнання і приєднання до кримінального провадження речових доказів від 06.03.2025 року, протокол допиту підозрюваної від 06.03.2025 року та від 07.03.2025 року.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з врахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000, рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991).

Частиною 1 ст.183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

З наданих матеріалів убачається, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Разом з тим, вказаний у клопотанні слідчого ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки слідчим та прокурором не наведено обставин, які б давали суду беззаперечні підстави вважати, що ОСОБА_4 має намір ухилятися від слідства, адже лише тяжкість можливого покарання при можливому визнанні підозрюваної винною не може свідчити про існування вказаного ризику відповідно до вимог закону.

У своїй практиці ЄСПЛ наголошує, що посилання на тяжкість обвинувачення як на головний чинник при оцінці імовірності того, що особа переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

У справі «Мамедова проти Росії» (Mamedova v Russia) 7064/05 від 01 червня 2006 року щодо недостатності посилання на тяжкість злочину та ймовірне покарання Європейський Суд зазначив, що суди, перевіряючи законність та обґрунтованість продовження тримання заявниці під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребує позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

ОСОБА_4 не заміжня, на утриманні перебуває одна малолітня дитина віком два роки, має постійне місце проживання, непрацююча, раніше не судима.

Слідство знаходиться на початковій стадії, усі свідки не допитані, а тому приходжу до висновку про існування ризику незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 має засоби для існування, раніше не судима, та клопотання не містить будь-яких обґрунтувань підстав вважати, що підозрювана має намір вчиняти злочини, з посиланням на відповідні докази та реальність таких обстави.

Окрім того, за місцем проживання підозрюваної та у інших приміщеннях, якими вона користувалася, було проведено ряд обшуків та вилучені психотропні речовини, що унеможливлює продовження вчинення кримінального правопорушення, у якому вона підозрюється.

А відтак приходжу до висновку про недоведеність стороною обвинувачення ризику вчинення інших кримінальних правопорушень

ОСОБА_4 має постійне місце проживання, утримує малолітню доньку - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судима.

Однак вказані обставини не є достатніми обставинами для відмови у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою або обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Частиною 1 ст. 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У п.26-28 рішення ЄСПЛ у справі «Хайредінов проти України» N 38717/04 від 14.10.2010, суд наголосив, що ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим або не мати продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у п.1 ст.5 Конвенції. Цей перелік винятків є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи. Для того, щоб позбавлення свободи не вважалось свавільним, додержання національного закону при його застосуванні є недостатнім. Такий захід має бути необхідним за конкретних обставин. Таким чином, тримання під вартою у відповідності до підпункту (c) пункту 1 статті 5 Конвенції має задовольняти вимогу пропорційності. Тобто, суд повинен розглядати питання, чи взяття особи під варту конче необхідним та чи можуть інші, менш суворі заходи бути достатніми для досягнення цієї цілі.

Враховуючи доведений стороною обвинувачення ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, усі, визначенні ст. 178 КПК України, обставини в їх сукупності, активну позицію підозрюваної, яка полягає у сприянні досудовому розслідуванні, приходжу до висновку, що відносно підозрюваної слід обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово, адже саме такий запобіжний захід зможе забезпечити її належну процесуальну поведінку.

Виконання вказаного запобіжного заходу контролюється правоохоронним органом, що убезпечує можливість виходу підозрюваної з місця проживання та відповідно, мінімізує можливі контакти із свідками та повною мірою запобігає ризику вчинення інших кримінальних правопорушень.

Прокурором та слідчим не надано слідчому судді достатніх об`єктивних даних, які б вказували, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього не забезпечить виконання підозрюваною процесуальних обов`язків, не зможе запобігти доведеному під час судового розгляду ризику незаконного впливу на свідків.

Водночас, на підозрювану необхідно покласти відповідні обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 КПК України.

Строк домашнього арешту слід визначити в межах строку досудового розслідування, а саме по 04 травня 2025 року включно.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196 КПК України,

постановив:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_6 , задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який полягає в забороні залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 (крім випадків необхідності прибуття в укриття у разі оголошення повітряної тривоги на час воєнного стану), строком до 04 травня 2025 року включно.

Покласти на підозрювану ОСОБА_4 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- не відлучатись з населеного пункту, у якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- утриматись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання відповідному органу свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за межі України, у випадку наявності.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що працівники органу Національної поліції, відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, з метою контролю за поведінкою підозрюваної, яка перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Ухвала діє до 04.05.2025 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали буде оголошено 07.03.2025 року о 17 год. 00 хв.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя