Справа №760/4639/25 1-кс/760/3213/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2025 року Солом`янський районний суд м. Києва

в складі: головуючого слідчого судді - ОСОБА_1

за участі секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в залі суду клопотання слідчого 3 відділу слідчого управління Головного управління СБ України в м.Києві та Київській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором у кримінальному провадженні - прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Київської області, с.Лосятин, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 раніше не судимого, якому пред`явлено підозру в рамках кримінального провадження за №0000142 від 20.02.2025р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 28 ч.2, 114-1 ч.1 КК України, -

за участю прокурора - ОСОБА_6

підозрюваного - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_7

Встановив:

21.02.2025 до Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого 3 відділу слідчого управління Головного управління СБ України в м. Києві та Київській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором у кримінальному провадженні - прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому пред`явлено підозру в рамках кримінального провадження за №0000142 від 20.02.2025р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 28 ч.2, 114-1 ч.1 КК України.

Клопотання вмотивовано наступним.

У ході досудового розслідування встановлено, що 22.02.2024 президент Російської Федерації, реалізуючи злочинний план, направив до Ради федерації звернення про використання ЗС РФ за межами РФ, яке було задоволено. 24 лютого 2022 року о 5 годині президент Російської Федерації оголосив про рішення розпочати військову операцію в Україні. У подальшому на виконання вищевказаного наказу військовослужбовці зс РФ шляхом збройної агресії, із застосуванням зброї незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в Автономній Республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти та здійснили окупацію частини території України, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України з 05 год. 30 хв., який набув чинності з дня його опублікування 24.02.2022. Згідно Указу Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2119-ІХ від 15.03.2022, та у подальшому продовжено указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023, № 734/2023 від 06.11.2023, №49/2024 від 05.02.2024, №271/2024 від 06.05.2024, №469/2024 від 23.07.2024 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05.30 год. 12.08.2024 строком на 90 діб.

Також, 24.02.2024 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України Президентом України видано указ № 69/2022 «Про загальну мобілізацію». Згідно ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Враховуючи викладене, досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 19.02.2025, у громадянина України ОСОБА_5 , якому достовірно відомо про збройний напад Російської Федерації на Україну, з метою вчинення кримінальних правопорушень проти основ національної безпеки України та проти громадської безпеки, а також з корисливих мотивів, виник злочинний умисел на вчинення перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, шляхом підпалів транспортних засобів Збройних Сил України та інших військових формувань.

Так, встановлено, що в ході підшукання ОСОБА_8 підробітку, останній, використовуючи власний мобільний телефон марки «Samsung Galaxy M145G» S/N: НОМЕР_1 в телеграм-чаті «ІНФОРМАЦІЯ_2» в застосунку для миттєвого обміну повідомленнями «Telegram» отримав повідомлення від користувача, що підписаний « ІНФОРМАЦІЯ_3 », ім`ям користувача « ОСОБА_10 », в якому останній запропонував ОСОБА_11 , за грошову винагороду здійснювати підпал транспортних засобів, що відносяться до Збройних Сил України та інших військових формувань.

У подальшому, ОСОБА_8 , використовуючи застосунок для миттєвого обміну повідомленнями «Telegram», повідомив користувачу з назвою акаунту « ІНФОРМАЦІЯ_3 », ім`ям користувача « ОСОБА_10 », про те, що готовий здійснювати підпали транспортних засобів, що відносяться до Збройних Сил України та інших військових формувань.

Переслідуючи корисливий мотив, розуміючи суспільну небезпечність вказаного діяння, ОСОБА_8 , запропонував раніше знайомому йому ОСОБА_5 , за грошову винагороду спільно здійснити підпал транспортних засобів, що відносяться до Збройних Сил України та інших військових формувань на що останній погодився. Надалі, користувачем застосунку для миттєвого обміну повідомленнями «Telegram» з назвою акаунту « ІНФОРМАЦІЯ_3 », ім`ям користувача « ОСОБА_10 » було надіслано на банківську картку «А Банк», яка належить ОСОБА_8 грошові кошти у розмірі 502 гривень для покупки бензину, який у подальшому використовувався як знаряддя вчинення злочину.

В подальшому, ОСОБА_8 , з метою підготовки до вчинення кримінального правопорушення, разом з ОСОБА_5 , вирушили до АЗС «Укрнафта», яке розташовано за адресою: м. Київ, бульв. Миколи Міхновського, 40А, де придбали пластикову каністру об`ємом 4 літри з бензином всередині.

Після чого, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_5 , підшукали автомобіль марки «Mercedes Vito» з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 , що мав військове забарвлення. Розуміючи, що вказаний транспортний засіб відноситься до Збройних Сил України, ОСОБА_8 , використовуючи власний мобільний телефон марки «Samsung Galaxy M145G» S/N: НОМЕР_1 , шляхом використання застосунку для миттєвого обміну повідомленнями «Telegram», відправив користувачу з назвою акаунту « ІНФОРМАЦІЯ_3 », ім`ям користувача « ОСОБА_10 » фотографію вказаного транспортного засобу марки «Mercedes Vito» з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 , з метою отримання підтвердження, щодо можливого підпалу вказаного транспортного засобу, на що отримав згоду від вказаного користувача.

Надалі, ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_5 , розуміючи суспільну небезпечність свого діяння, не пізніше 01 год. 55 хв., 19.02.2025 року вирушили до останнього їм відомого місця перебування транспортного засобу марки «Mercedes Vito» з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 , що мав військове забарвлення.

Перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Підвисоцького, буд. 6, ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_5 переконались в тому, що необхідний їм автомобіль знаходиться на місці, близько 01 год. 55 хв., 19.02.2025 року, переслідуючи злочинний умисел, направлений на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України, використовуючи заздалегідь підготовлене знаряддя злочину, а саме бензин та запальничку, завчасно розподіливши між собою обов`язки, здійснили підпал транспортного засобу марки «Mercedes Vito» з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 , що мав військове забарвлення.

Так, встановлено, що ОСОБА_8 , переслідуючи свій злочинний умисел, використовуючи бензин, полив ним транспортний засобів марки «Mercedes Vito» з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 та переконавшись, що на автомобіль потрапила необхідна кількість суміші, використовуючи завчасно підготовлену запальничку, запалив останню та підніс до автомобіля. Внаслідок вчинених дій транспортний засіб марки «Mercedes Vito» з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 загорівся.

В той же час, ОСОБА_5 , перебуваючи поряд з ОСОБА_8 , використовуючи мобільний телефон, який належить ОСОБА_8 марки «Samsung Galaxy M145G» S/N: НОМЕР_1, проводив відео зйомку кримінального правопорушення з метою подальшого звітування «замовнику» у месенджері «Telegram».

Після вчинення вказаного кримінального правопорушення, маючи на меті завдання шкоди основам національної безпеки України та громадської безпеки, а також переслідуючи корисливі мотиви, ОСОБА_8 , використовуючи власний мобільний телефон марки «Samsung Galaxy M145G» S/N: НОМЕР_1 та застосунок для миттєвого обміну повідомленнями «Telegram» надіслав користувачу з назвою акаунту « ІНФОРМАЦІЯ_3 », ім`ям користувача « ОСОБА_10 » відео підпалу транспортного засобу на підтвердження виконання завдання та отримання розрахунку.

В подальшому, в невстановлений органом досудового розслідування час, але не пізніше 01 год. 55 хв., 19.02.2025 року, ОСОБА_8 спільно з

ОСОБА_5 , переконавшись в тому, що вказаний транспортний засіб спалахнув, з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєний злочин, покинули місце підпалу.

«21» лютого 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у перешкоджанні законній діяльності Збройним Силам України в особливий період, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення вказаного кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами:

- Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 19.02.2025 року;

- Протоколом допиту потерпілого від 19.02.2025 року

- Протоколом огляду місця події від 19.02.2025 року;

- Поясненням ОСОБА_8 від 20.02.2025 року;

- Поясненням ОСОБА_5 від 20.02.2025 року;

- Протоколом обшуку від 20.02.2025 року;

- Протоколом обшуку від 20.02.2025 року;

- Протоколом допиту свідка від 21.02.2025 року;

- Протоколом фото впізнання від 21.02.2025 року;

- Протоколом фото впізнання від 21.02.2025 року;

- Іншими доказами у їх сукупності.

З урахуванням викладеного підозрюваний ОСОБА_5 спроможний:

1)Переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду: враховуючи, що ОСОБА_5 згідно зі ст. 12 КК України підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строком від 5 до 8 років, тому підозрюваний з метою ухилення від кримінальної відповідальності, розуміючи тяжкість та невідворотність покарання, яке, відповідно до чинного законодавства, пов`язане із позбавленням волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду шляхом зміни місця свого проживання, у тому числі шляхом виїзду за кордон, окупованої території або держави агресора (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

2)Також існує ризик передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, що стосуються обставин вчинення кримінального правопорушення, тобто речі, які можуть бути знайдені та визнані у встановленим законом порядку речовими доказами у справі, або стосовно злочинів про які органами досудового розслідування не розпочато досудове розслідування.

У разі незастосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній буде в змозі сховати та спотворити будь-які предмети та речі, що мають істотне значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

3)Крім цього, під час подальшого досудового розслідування вказаного кримінального провадження ОСОБА_5 з метою ухилення від можливої кримінальної відповідальності може незаконно впливати на свідків, експерта, інших підозрюваних у кримінальному провадженні, а також інших осіб, які на теперішній час ще не надали органу досудового розслідування свої покази, однак їм можливо відомі обставини скоєння злочину. Крім того, на теперішній час органом досудового розслідування не встановлені всі особи, причетні до вчинення вказаного кримінального правопорушення, а також, свідки, покази яких мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, тому у випадку не обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, створить передумови для продовження спілкування останнього з зазначеними особами, у тому числі шляхом незаконного впливу на достовірність їх показань у даному кримінальному провадженні, що згідно з п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України є ризиком. Слід також зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків та експертів залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, тобто безпосередність дослідження показань. Тобто ризик впливу на вказаних осіб існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань та дослідження їх судом.

4)Водночас, існує ризик передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. В обґрунтування вказаного ризику слід зазначити, що ОСОБА_8 та ОСОБА_5 за попередньою змовою, за вказівкою на даний час невстановленої досудовим розслідуванням особи обґрунтовано підозрюються у перешкоджанні законній діяльності Збройним Силам України в особливий період, тому перебування підозрюваного не в умовах ізоляції може перешкодити викриттю інших осіб, причетних до вчинення кримінальних правопорушень, в тому числі тих, які втягнули ОСОБА_8 та ОСОБА_5 у злочинну діяльність з корисливих мотивів.

Крім цього, підозрюваний перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, в якому підозрюється, може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування та подальшого судового розгляду.

5)Також, існує ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 , враховуючи характер та спосіб вчинених підозрюваним дій, специфіку кримінального правопорушення та способи конспірації, які застосовувались при його вчиненні слід вважати, що без застосування до підозрюваного запобіжного заходу останній зможе продовжити вчиняти інші аналогічні кримінальні правопорушення, а також інші кримінальні правопорушення з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Зважаючи на той факт, що рф продовжує на території України повномасштабну збройну агресію, що може призвести до подальшої шкоди національним інтересам та обороноздатності України.

24 лютого 2022 року указом Президента України ОСОБА_12 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, термін дії, якого неодноразово продовжувався тому необхідно взяти до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, під час воєнного стану, що свідчить про максимальний ступінь суспільно-небезпечного діяння.

Прокурор ОСОБА_6 , в судовому засіданні клопотання підтримав із наведених в самому клопотанні підстав та наполягав на його задоволенні.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_7 виступав проти задоволення клопотання прокурора. Просив суд, обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_5 свою провину визнав в повному обсязі, підтримав позицію свого захисника. Повідомив,що раніше проходив військову службу.

Слідчий суддя перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання та дослідивши докази по наданих матеріалах, заслухавши думку підозрюваного, захисника, законного представника та прокурора, встановив наступне.

Слідчим суддею, встановлено, що Слідчим управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000142 від 20.02.2025, у якому повідомлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України, тобто у перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Відтак, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 19.02.2025, у громадянина України ОСОБА_5 , якому достовірно відомо про збройний напад Російської Федерації на Україну, з метою вчинення кримінальних правопорушень проти основ національної безпеки України та проти громадської безпеки, а також з корисливих мотивів, виник злочинний умисел на вчинення перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, шляхом підпалів транспортних засобів Збройних Сил України та інших військових формувань. Так, встановлено, що ОСОБА_8 , переслідуючи свій злочинний умисел, використовуючи бензин, полив ним транспортний засобів марки «Mercedes Vito» з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 та переконавшись, що на автомобіль потрапила необхідна кількість суміші, використовуючи завчасно підготовлену запальничку, запалив останню та підніс до автомобіля. Внаслідок вчинених дій транспортний засіб марки «Mercedes Vito» з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 загорівся.

В той же час, ОСОБА_5 , перебуваючи поряд з ОСОБА_8 , використовуючи мобільний телефон, який належить ОСОБА_8 марки «Samsung Galaxy M145G» S/N: НОМЕР_1, проводив відео зйомку кримінального правопорушення з метою подальшого звітування «замовнику» у месенджері «Telegram».

Після вчинення вказаного кримінального правопорушення, маючи на меті завдання шкоди основам національної безпеки України та громадської безпеки, а також переслідуючи корисливі мотиви, ОСОБА_8 , використовуючи власний мобільний телефон марки «Samsung Galaxy M145G» S/N: НОМЕР_1 та застосунок для миттєвого обміну повідомленнями «Telegram» надіслав користувачу з назвою акаунту « ІНФОРМАЦІЯ_3 », ім`ям користувача « ОСОБА_10 » відео підпалу транспортного засобу на підтвердження виконання завдання та отримання розрахунку.

В подальшому, в невстановлений органом досудового розслідування час, але не пізніше 01 год. 55 хв., 19.02.2025 року, ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_5 , переконавшись в тому, що вказаний транспортний засіб спалахнув, з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєний злочин, покинули місце підпалу.

21 лютого 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у перешкоджанні законній діяльності Збройним Силам України в особливий період, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані, слідчий суддя приходить для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 28 частиною 1 статті 114-1 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

На обґрунтування пред`явленої ОСОБА_5 підозри, слідчим надані зібрані під час досудового розслідування докази, які долучені до матеріалів клопотання, які обґрунтовано свідчать про причетність підозрюваного ОСОБА_13 до вчинення кримінального правопорушення, яке розслідується.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Так, в ході судового розгляду клопотання знайшли своє підтвердження ризик переховування від органів досудового розслідування, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, та з моменту повідомлення про підозру пройшов незначний проміжок часу, тому слідчий суддя вважає, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, слідчий суддя вважає доведеним ризики знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою перешкоджання надання останніми повних та достовірних показань щодо обставин вчинення кримінального правопорушення; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки на даний час не встановлена особа за вказівкою якої діяв ОСОБА_5 , якій може повідомити про факт виявлення його злочинної діяльності та обставини, які стали відомі йому в ході проведення досудового розслідування, що унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності всіх винних осіб.

Згідно ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме - тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У справі «Амбрушкевич проти Польщі» (Ambruszkiewicz v. Poland N 7/03 від 04.05.2006) Європейський суд з прав людини наголошує, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним засобом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого до суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину, а також тяжкості ймовірного покарання. Крім того, Європейський суд з прав людини вважає за необхідне, щоб підстави, наведені владою на обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді позбавлення свободи, були доповнені конкретними фактами

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини та враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_5 , який раніше не судимий, проходив військову службу (зі слів), його майновий та сімейний стан, його вік, обставини вчиненого ним кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України та проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, що має суспільний резонанс, оскільки дані правопорушення вчинені в період дії воєнного стану України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 28 частиною 1 статті 114-1 КК України, який відноситься до категорії тяжких злочинів, тому з урахуванням наявних ризиків, передбачених статтею 177 КПК України та вимог частини 6 статі 176 КПК України, до підозрюваного ОСОБА_5 може бути застосований лише запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Окрім того, положеннями абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258"5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України.

За таких обставин, слідчий суддя вважає необхідним продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування, тобто до 20.04.2025 включно який, на думку слідчого судді, буде достатнім для завершення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні. За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176 - 178, 183, 184, 194 КПК України, -

Ухвалив:

Задовольнити клопотання слідчого.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 20.04.2025 року 17.46. без визначення в якості альтернативного запобіжного заходу застави.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Київську міську прокуратуру.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1