Справа №303/2218/25
Провадження №1-кп/303/270/25
вирок

Іменем України

09 квітня 2025 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі: головуючої ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мукачеві кримінальне провадження №0000076 стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Донецьк, Донецької області, мешканця АДРЕСА_1 , з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, громадянина України, раніше судимого 03 квітня 2025 року вироком Тарутинського районного суду Одеської області за статтею 118 КК України до 2 років позбавлення волі, із застосуванням статті 75 КК України,

обвинуваченого за частиною 3 статті 190 КК України,-

з участю учасників та сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

12 січня 2025 року ОСОБА_3 , за попередньою змовою з невстановленими слідством особами (відомості щодо яких виділено в окреме кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за №000387 від 26 березня 2025 року), діючи з корисливих спонукань, з метою незаконного особистого збагачення, всупереч врегульованих законом суспільним відносинам у сфері власності, для вчинення злочинів, спрямованих на заволодіння чужим майном, грошовими коштами шляхом обману, визначив для себе вчинення злочинів, як основне джерело для здобуття коштів і матеріальних благ для свого існування.

Цього ж дня, невстановлена досудовим слідством особа, у невстановлені слідством спосіб та час, попередньо дізнавшись із мережі «Інтернет» номер телефону потерпілої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканки АДРЕСА_2 , реалізуючи умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, з метою легкої наживи та з корисливих спонукань, 12 січня 2025 року, о 11 годині 48 хвилин зателефонувала зі своєї сім-картки НОМЕР_1 на номер ОСОБА_5 - НОМЕР_2 та ввела останню в оману, представилася її донькою - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та повідомила ОСОБА_5 неправдиву інформацію про те, що вона під час відпочинку в гірській місцевості у Франції, саме катання на лижах на високій швидкості впала на землю, пошкодила обидві ноги, отримавши переломи та травми обличчя, і тому, необхідно якомога швидше здійснити передачу коштів її знайомому - ОСОБА_3 , який нібито отримавши від ОСОБА_5 грошові кошти зможе передати їх до медичного закладу у Франції, щоб оплатити лікування.

У результаті застосовного обману потерпіла ОСОБА_5 самостійно, на шахрайське прохання невстановленої досудовим розслідуванням особи, з якою вона розмовляла по телефону, думаючи що це її донька, 12 січня 2025 року близько о 14 годині 38 хвилин впустила до себе у квартиру за місцем проживання у АДРЕСА_2 ОСОБА_3 , який діючи умисно, з корисливих спонукань, знаючи що відповідно до указу Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введений воєнний стан, який неодноразово продовжено, з метою шахрайського заволодіння чужого майна, знаючи заздалегідь, що в квартирі знаходяться грошові кошти, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно-небезпечних наслідків, шляхом обману, отримав від потерпілої ОСОБА_5 грошові кошти в розмірі 155 000 гривень, взявши зі поверхні столу у вітальній кімнаті та різко покинув приміщення квартири, спричинивши їй значної шкоди.

Внаслідок вищезазначених дій ОСОБА_3 заволодів грошовими коштами та у подальшому розпорядився ними на власний розсуд, тим самим спричинив значну матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_5 на загальну суму 155 000 гривень (сто п`ятдесят п`ять тисяч) гривень.

Такі дії, ОСОБА_3 суд кваліфікує за частиною 3 статті 190 КК України, як шахрайство, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинивши злочин за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, що завдало значної шкоди потерпілій.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав, у вчиненому щиросердно розкаявся, підтвердив що викладені вище факти та обставини вчинення кримінального правопорушення, відповідають дійсності.

Зокрема, обвинувачений ствердив, що 11 січня 2025 року ОСОБА_8 , відправила на номер його телефонного телефону електронний квиток та наказала їхати у місто Ужгород. З міста Одеси він виїхав о 18 годині 00 хвилині прибув у місто Ужгород 12 січня 2025 року близько 10 години. Потім, ця ж особа повідомила, що йому слід поїхати у місто Мукачево і вказала точну адресу, за якою він мав забрати у потерпілої певну суму грошей. Прибувши у місто Мукачево він увійшов до квартири потерпілої, вона запросила його до кімнати, де на столику лежали дві купи грошей - одна номіналом по 500 гривень, інша - по 1000 гривень.

Не заперечуючи своєї провини, обвинувачений підтвердив, що отримавши від потерпілої грошові кошти він відразу поїхав у місто Стрий і, за вказівкою ОСОБА_8 , перерахував грошові кошти на її ім`я та ім`я ОСОБА_9 . За вказану послугу він отримав оплату в розмірі 25000 гривень.

Обвинувачений визнав у повному обсязі цивільний позов у частині стягнення майнової шкоди, щодо заявленого цивільного позову у частині моральної шкоди просив суд частково задоволити заявлені вимоги.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 ствердила, що 12 січня 2025 року їй зателефонувала невідома особа і повідомила, що її дочка, катаючись на гірськолижному курорті за кордоном, потрапила у лікарню з важким переломом ніг і потребує допомоги. Вона розхвилювалася, відразу не розуміла як діяти. Потім їй зателефонували, і вже голосом її дочки, повідомили про подію і попросили передати грошові кошти для лікування. Вважаючи, що розмовляє зі своєю дочкою, вона відразу виконала всі вимоги шахраїв, підготувала грошові кошти у сумі 155000 гривень. Згодом їй зателефонували, і голосом її дочки, повідомили що прийде знайомий, який нібито передасть грошові кошти для лікування. Шахраї описали молодого чоловіка, який має прийти, сказали що звуть його ОСОБА_10 . У назначений час прийшов обвинувачений і вона передала йому грошові кошти. Після чого, зрозуміла, що її ошукали, повідомила про подію правоохоронні органи. Вважає що їй заподіяна не тільки майнова, але й моральна шкода, яку вона оцінює в 75000 гривень.

Крім повного визнання своєї вини, вина обвинуваченого, у скоєнні ним кримінального правопорушення, підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.

Наданим суду протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення підтверджується, що ОСОБА_5 звернулася з повідомленням про вчинення стосовно неї кримінального правопорушення 13 січня 2025 року.

На стадії досудового розслідування, у відповідності до частинами 6 та 7 статті 228 КПК України здійснено впізнання за фотознімками, що підтверджується відповідним протоколом.

Відповідно до протоколу пред`явлення для впізнання від 13 січня 2025 року потерпіла впізнала на фотознімку, за загальними рисами обличчя, обвинуваченого як особу, яка 12 січня 2025 року прийшла до неї додому, забрала грошові кошти на загальну суму 155000 гривень.

Згідно з протоколом перегляду відео з камер спостереження від 13 січня 2025 року встановлено, що обвинувачений рухається по вулиці Петефі біля будинку потерпілої, при цьому намагається приховати обличчя, одягнувши окуляри. Після чого, обвинувачений заходить у під`їзд, де проживає ОСОБА_5 та через незначний час виходить з під`їзду.

У ході слідчого експерименту обвинувачений відтворив обставини події, яка мала місце 12 січня 2025 року за місцем проживання потерпілої у АДРЕСА_2 . Підтвердив, що шляхом обману отримав у потерпілої грошові кошти у сумі 155000 гривень.

Слідчий експеримент проведено з дотриманням вимог статті 240 КПК України, що підтверджується протоколом слідчого експерименту від 20 січня 2025 року.

Відповідно до протоколу огляду предмета від 13 березня 2025 року, у ході огляду мобільного телефону, який попередньо вилучено у обвинуваченого під час затримання, встановлено маршрут руху обвинуваченого Одеса-Ужгород-Мукачево-Стрий. Зафіксовано факт переказу обвинуваченим грошових коштів на ім`я ОСОБА_11 у місті Стрий.

Слід зазначити, що факт переказу грошових коштів підтверджується інформаційним листом наданим ТзОВ «НоваПей» від 24 лютого 2025 року, відповідно до якого у місті Стрий Львівської області ОСОБА_3 здійснено два перекази за допомогою «Переказ коштів «Миттєвий».

Заслухавши показання обвинуваченого, потерпілої, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена досудовим розслідуванням та знайшла повне підтвердження в ході судового розгляду з огляду на таке.

Відповідно до статті 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи.

Суд не наділений процесуальними повноваженнями виходити за межі пред`явленого обвинувачення, збільшувати його об`єм, перекваліфіковувати дії обвинуваченого на більш тяжкі кримінальні правопорушення та пред`являти обвинувачення або притягати до кримінальної відповідальності інших осіб, яким не пред`являлося обвинувачення.

Статтею 6 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод, визначено що кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом встановленим законом.

Відповідно до частини 2 статті 22 КПК України сторони мають рівні права на збирання та подання до суду доказів. Обвинувачений визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті.

Доведеною є вина обвинуваченого показаннями потерпілої, яка у судовому засіданні підтвердила, що 12 січня 2025 року, за місцем свого проживання, передала обвинуваченому грошові кошти у сумі 155000 гривень. Вказані кошти передані нею внаслідок отриманої неправдивої інформації про те, що під час відпочинку в гірській місцевості, саме внаслідок катання на лижах на високій швидкості її дочка впала на землю, пошкодила обидві ноги та потребує термінового лікування.

Показання потерпілої узгоджуються протоколом пред`явлення для впізнання від 13 січня 2025 року, де потерпіла впізнала на фотознімку, обвинуваченого як особу, яка 12 січня 2025 року прийшла до неї додому і забрала грошові кошти на загальну суму 155000 гривень.

Слід зазначити, що у судовому засіданні потерпіла підтвердила, що саме обвинувачений є особою, якій вона передала грошові кошти на лікування дочки, такі дії вона вчинила на шахрайське прохання невстановленої досудовим розслідуванням особи, з якою вона розмовляла по телефону, думаючи що це її донька.

Вина обвинуваченого підтверджується протоколом перегляду відео з камер спостереження від 13 січня 2025 року, відповідно до якого саме обвинувачений заходив 12 січня 2025 року близько 14 години у під`їзд будинку, де проживає потерпіла по АДРЕСА_3 .

Крім того, у ході досудового розслідування обвинувачений відтворив обставини події, яка мала місце 12 січня 2025 року за місцем проживання потерпілої, що підтверджується протоколом слідчого експерименту від 20 січня 2025 року.

Доведеною є вина обвинуваченого протоколом огляду предмета від 13 березня 2025 року, у ході якого оглянуто належний обвинуваченому мобільний телефон та встановлено маршрут руху обвинуваченого 12 січня 2025 року і зафіксовано факт переказу обвинуваченим грошових коштів у місті Стрий.

Наведене вище доводить, що обвинувачений, заволодів грошовими коштами потерпілої ОСОБА_5 шляхом обману, вчинивши дане кримінальне правопорушення за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, що завдало значної шкоди потерпілій.

Також, слід зазначити що Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, 03 березня 2022 року Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» за № 2117-IX внесено зміни до статті 190 КК України.

Таким чином, суд вважає що органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані вірно, його вина доведена у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 190 КК України, оскільки він заволодів чужим майном шляхом обману, вчинивши злочин за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, що завдало значної шкоди потерпілій ОСОБА_5 .

Наданими суду доказами, що характеризують особу обвинуваченого підтверджується, що останній раніше судимий, не знаходиться на обліку у лікаря нарколога.

Позиції учасників судового розгляду.

Прокурор, вважаючи доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, пропонував суду призначити покарання за частиною 3 статті 190 КК України у виді позбавлення волі, із застосуванням статті 71 КК України. Цивільний позов задоволити у повному обсязі.

Потерпіла просила призначити покарання пов`язане з позбавленням волі. Стягнути з обвинуваченого заподіяну їй майнову та моральну шкоду.

Обвинувачений, визнаючи вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, не заперечуючи проти позиції прокурора, просив суд його суворо не карати, призначити мінімальне покарання визначене санкцією статті. Цивільний позов у частині стягнення моральної шкоди визнав частково.

Захисник обвинуваченого просив врахувати всі пом`якшуючі обставини при призначенні покарання. Врахувати, що обвинувачений має намір у подальшому відшкодувати заподіяну шкоду та виявив бажання бути мобілізованим до ЗСУ.

Мотиви призначення покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд керується статтями 65-67 КК України.

Також судом беруться до уваги, роз`яснення, які містяться у пункті 3 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» із змінами, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з кваліфікації злочинів, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, тощо).

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , згідно зі статтею 66 КК України, суд визнає щире каяття в скоєному та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 , згідно зі статтею 66 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує данні про особу, характер та ступінь суспільної небезпеки ним вчиненого, а також те що вчинене ним кримінальне правопорушення в силу статті 12 КК України є тяжким злочином.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину, вчинив злочин у зв`язку з важким матеріальним становищем, суд вважає, що необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання скоєнню нових кримінальних правопорушень призначити йому покарання в межах санкції статті з урахуванням вимог статті 102 КК України.

Наданими суду доказами, що характеризують особу обвинуваченого підтверджується, що останній раніше судимий вироком Тарутинського районного суду Одеської області від за статтею 118 КК України до 2 років позбавлення волі з застосуванням статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.

Частиною 4 статті 75 КК України визначено, що суд ухвалює звільнення засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до вимог частини 3 статті 78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину, суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 КК України

Виходячи зі змісту статті 71 КК України, правила призначення покарання за сукупністю вироків застосовуються у разі, якщо засуджений вчинив новий злочин у період після постановлення вироку в першій справі і до повного відбуття ним призначеного судом покарання.

Таким чином, вказане вище кримінальне правопорушення обвинуваченим ОСОБА_3 вчинено у період іспитового строку, тому до призначеного цим вироком покарання, відповідно до статті 71 КК України, слід частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком Тарутинського районного суду Одеської області від 03 квітня 2024 року.

Вирішення цивільного позову та мотиви інших рішень.

Стосовно заявленого потерпілою цивільного позову про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої їй за наслідками даного кримінального правопорушення суд приходить до наступного.

Цивільний позов у кримінальному провадженні заявлений потерпілою ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , про стягнення з останнього на її користь 155000 гривень 00 копійок матеріальної шкоди та 75 000 гривень морального відшкодування.

Позов потерпілої мотивований тим, що обвинувачений вчинив стосовно неї кримінальне правопорушення, що спричинило значних матеріальних та моральних страждань. Матеріальна шкода складається з грошових коштів в розмірі 155000 гривень 00 копійок, якими шляхом обману заволодів ОСОБА_3 .

Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Доводи потерпілої щодо заподіяної обвинуваченим шкоди обґрунтовані, підтверджені письмовими доказами та підлягають задоволенню в частині стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди розмірі 155000 гривень.

Моральна шкода потерпілої полягає в тому, що за наслідками кримінального правопорушення їй спричинено душевні страждання, вимушено до змін у його життєвих стосунках. Сума коштів була її накопиченням, які берегла на власне лікування та життєво необхідні витрати. Внаслідок пережитого стресу, погіршився стан здоров`я у результаті чого їй спричинено моральну шкоду.

Вирішуючи питання щодо розміру грошового відшкодування заподіяної потерпілій моральної шкоди, суд керується положеннями частини 3 статті 23 ЦК України, відповідно до яких такий розмір визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілої або позбавлення її можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Суд погоджується із доводами потерпілої про те, що внаслідок скоєного правопорушення вона перенесла сильне психологічне потрясіння, і що внаслідок цього істотно змінився її спосіб життя, порушився звичний для неї ритм та уклад побуту.

Пункт 9 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснює, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Безумовно, за наслідками кримінального правопорушення потерпілій заподіяно моральну шкоду. Враховуючи характер та обсяг понесених позивачем душевних страждань, тяжкість вимушених змін у її життєвих стосунках, глибину немайнових втрат, ґрунтуючись на засадах розумності, виваженості і справедливості, суд дійшов висновку про необхідність задоволення цивільного позову шляхом стягнення із обвинуваченого на користь потерпілої по 75000 гривень 00 копійок, у вигляді морального відшкодування, і що саме такий розмір є розумною та справедливою компенсацією душевних страждань позивача.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог статті 100 КПК України. Вилучені у ході затримання обвинуваченого особисті речі - рюкзак сірого кольору з особистими речами(одягом) та засобами гігієни, тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серія НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_3 , паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_3 , які передані на зберіганні в кімнату речових доказів сліід повернути обвинуваченому. Інші речові докази зберігати при матеріалах кримінального провадження до розшуку інших осіб, стосовно яких матеріали виділені в окреме кримінальне провадження та оголошено розшук. Підстави для скасування арешту майна, відповідно до статті 174 КПК України відсутні.

Слід зазначити, що 15 січня 2025 року слідчим суддею Мукачівського суду стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Під час вирішення питання щодо запобіжних заходів оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є обвинувачення обґрунтованим, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

За змістом статей 369, 374 КПК України у разі визнання особи винуватою, у мотивувальній та резолютивній частинах вироку зазначається рішення щодо заходів забезпечення, в тому числі запобіжних заходів до набрання вироком законної сили, та мотиви його ухвалення.

Враховуючи призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, з огляду на наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України у даному кримінальному провадженні, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам обвинуваченого переховуватися від суду, ризик чого значно підвищується за умови обізнаності обвинуваченого із призначеним йому покаранням за вчинені кримінальні правопорушення у виді позбавлення волі, суд вважає за необхідне залишити без змін запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Застосований стосовно обвинуваченого запобіжний захід, з урахуванням його тривалості, не виходить за межі розумного строку, відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. Крім того, при прийнятті рішення щодо запобіжного заходу, до набрання вироком законної сили, суд враховує позицію викладену у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Хлайфія та інші проти Італії».

Таким чином, застосований стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід слід залишити без змін до набуття вироком законної сили, але не більше ніж на 60 (шістдесят) діб.

Керуючись статтями 374,376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за частиною 3 статті 190 КК України.

ОСОБА_3 призначити за частиною 3 статті 190 КК України покарання у виді 04 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до статті 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Тарутинського районного суду Одеської області від 03 квітня 2024 року, остаточне покарання за сукупністю вироків призначити ОСОБА_3 - 04 (чотири) роки 01 (один) місяць позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання відраховувати з 14 січня 2025 року.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , про відшкодування заподіяної майнової та моральної шкоди - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Донецьк, Донецької області, мешканця АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_5 , (мешканки АДРЕСА_2 ) майнову шкоду - 155 000 гривень 00 копійок та 75 000 гривень 00 копійок моральної шкоди, всього на загальну суму 230 000 (двісті тридцять тисяч) гривень 00 копійок.

Речовий доказ: DVD-диск зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Речові докази: рюкзак сірого кольору з особистими речами(одягом) та засобами гігієни, тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серія НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_3 , паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_3 , які передані на зберіганні в кімнату речових доказів Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області - повернути ОСОБА_3 .

Інші речові докази у даному кримінальному провадженні - зберігати при матеріалах кримінального провадження до розшуку осіб, стосовно яких матеріали виділені в окреме кримінальне провадження.

Запобіжний захід, стосовно ОСОБА_3 у виді тримання під вартою залишити без змін до набуття вироком законної сили, але не більше ніж на 60 (шістдесят) діб.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуюча ОСОБА_12