Справа № 137/1630/24
Провадження №11-кп/801/161/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

захисника - адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Вінниці в залі судових засідань апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Літинського районного суду Вінницької області від 21.11.2024 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання начальника Державної установи "Літинська виправна колонія (№123)" ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 , -

встановив:

Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 21.11.2024 року відмовлено в задоволенні клопотання начальника Державної установи "Літинська виправна колонія (№123)" ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 . Своє рішення суд мотивував тим, що ОСОБА_7 , на думку суду, ініціював сумлінну поведінку та ставлення до праці лише після дати з якої можливе його звільнення від відбування покарання.

Адвокат ОСОБА_10 в інтересах засудженого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвали нову, якою задовольнити клопотання начальника Державної установи "Літинська виправна колонія (№123)" ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 .

Вимоги мотивує тим, що ОСОБА_7 відбув строку покарання у виді позбавлення волі ще 21.10.2022 року, довів своє виправлення своєю бездоганною поведінкою, оскільки заохочувався правами начальника установи 8 разів та сумлінним ставленням до праці, адже працевлаштований та виконує покладені на нього завдання, а також позитивно характеризується. Згідно інформації із особової справи та довідки про заробіток засудженого виконавчі листи відсутні.

ОСОБА_7 усвідомлює небезпечність свого діяння та бажає змінити своє життя, повернувшись додому. За весь строк відбування покарання засуджений не був помічений у вживанні спиртовмісних речовин, наркотиків або зв`язках із злочинним світом. Характеристика засудженого свідчить про його позитивні зміни, а наявність заохочень підтверджує його прагнення до виправлення.

Так, засуджений мав 2 стягнення, які отримав на початку строку відбування покарання, проте наявність наступних восьми заохочень свідчить про те, що дана особа стала на шлях виправлення і в її особистості відбулись позитивні зміни спрямовані на ресоціалізацію засудженого.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, думку засудженого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу останнього; вивчивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається з роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові ПленумуВСУвід26.04.2002№2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.

З наведеного слідує, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 засуджений вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 16.09.2015 року за ч.1 ст. 115 КК України до 12 (дванадцяти) років позбавлення волі.

Відбув 3/4 частини строку покарання.

Приймаючи рішення про можливість звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання, суд дослідивши характеризуючі дані, дійшов висновку, що в матеріалах провадження відсутні відомості, що останній довів своє виправлення.

Ґрунтовних даних про поведінку засудженого ОСОБА_7 , його ставлення до праці та його особу, які б свідчили, що процес виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним і свідчить про можливість звільнення від подальшого відбування покарання умовно-достроково, судом не встановлено. Натомість встановлено, що ОСОБА_7 згідно характеристики від 25.10.2024 за час перебування у Літинській ВК № 123 характеризується позитивно (а.с. №11-12). Характеристикою виданою часом раніше, а саме 10.09.2019 (а.с. №45) зазначається про те, що ОСОБА_7 характеризується посередньо.

Згідно довідки про заохочення та стягнення від 25.10.2024 виданої начальником відділення СПС Літинської ВК 123 ОСОБА_11 у засудженого ОСОБА_7 за весь період перебування в установі відбування покарання наявні 8 заохочень з суттєвою перервою між початком відбування покарання та перед настанням пільги під час відбування покарання, що свідчить про їх несистематичність. 2 стягнення погашені (а.с. №13).

Згідно довідки про заробіток засудженого ОСОБА_7 вбачається, що останній працював лише у певні періоди (а.с. №24-25).

Твердження сторони захисту, що судом не необґрунтовано не взято до уваги довідку про заробіток засудженого ОСОБА_7 через те, що вона не містить номера, дати видачі і підпису посадової особи, колегія суддів бере до уваги частково. Дійсно, наявна у матеріалах довідка про заробіток засудженого ОСОБА_12 містить підписи начальника установи та головного бухгалтера, проте дата та реєстраційний номер відсутні, тому ця довідка не може бути взята до уваги, оскільки не зрозуміло коли вона видавалась та за яким номером зареєстрована.

Також колегія суддів бере до уваги, що рішенням комісії установи № 21 від 26.10.2022 засудженому ОСОБА_7 відмовлено в застосуванні ст. 81 КК України, як особі, що не довела свого виправлення.

Апеляційний суд погоджується з мотивами суду щодо врахування практики апеляційних судів з вирішення вказаної категорії правовідносин .

Апеляційний суд погоджується з рішенням місцевого суду, вважає висновки, викладені в оскаржуваній ухвалі, обґрунтованими та належним чином вмотивованими.

Сторона захисту не наводить обґрунтованих доводів незаконності судового рішення.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування судового рішення, апеляційним судом не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, суд

постановив:

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвалу Літинського районного суду Вінницької області від 21.11.2024 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання начальника Державної установи "Літинська виправна колонія (№123)" ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 , - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4