Справа № 643/2993/23
Провадження № 1-кп/643/91/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2024 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

перекладача: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000109 від 05.01.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Московського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.04.2023, для розгляду цього кримінального провадження визначено суддю ОСОБА_1 .

Ухвалою від 18.04.2023 року Московський районний суд м. Харкова призначив підготовче судове засідання на 01.05.2023 року, яке в подальшому відкладалося.

Ухвалою від 12.06.2023 року Московський районний суд м. Харкова призначив обвинувальний акт до судового розгляду на 22.06.2023 року.

У подальшому судові засідання відкладалися з різних підстав.

Ухвалою від 21.08.2024 року Московський районний суд м. Харкова клопотання прокурора ОСОБА_3 про призначення у кримінальному провадженні судової лінгвістичної експертизи мовлення задовольнив, призначив у кримінальному провадженні № 0000109, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.01.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України, судову лінгвістичну експертизу мовлення (семантико-текстуальну експертизу), проведення якої доручив експертам Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса».

У судовому засіданні 01.11.2024 року прокурор ОСОБА_3 в порядку ст. 338 КПК України змінив обвинувачення щодо ОСОБА_4 з ч. ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України на ч. 3 ст. 436-2 КК України.

У судовому засіданні 02.12.2024 захисником ОСОБА_5 заявлений відвід прокурору Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 .

Обґрунтовуючи подану заяву про відвід захисник зазначив, що висунуте у відношенні ОСОБА_4 обвинувачення є необґрунтованим та незаконним з підстав істотного порушення органом досудового розслідування вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону про кримінальну відповідальність. На думку сторони захисту при вирішенні питання, щодо кваліфікації дій ОСОБА_4 орган досудового розслідування помилково прийшов до неправильного висновку про мотиви дій ОСОБА_4 як обов`язкової ознаки інкримінованих йому злочинів передбачених ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України. У судовому засіданні 21.08.2024 року прокурором ОСОБА_3 , було заявлено клопотання про призначення у кримінальному провадженні судової лінгвістичної експертизи мовлення та було призначено судову лінгвістичну експертизу мовлення (семантико-текстуальну експертизу), проведення якої доручено експертам Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса». За результатами проведення вищезазначеної експертизи було складено висновок експерта з якого убачається про фактичне підтвердження висновків, які були викладені у висновку спеціаліста, долученого до кримінального провадження на стадії досудового розслідування. Між тим, сторона захисту зазначає, що під час прийняття судом пояснень стосовно заявленого прокурором клопотання про проведення експертизи наводила, що такий висновок експертизи не буде доказом у справі, тому просила відмовити у задоволенні вищезазначеного клопотання прокурора. Разом з цим, сторона захисту і зараз вважає, що висновок експерта у даній справі є очевидно недопустимим доказом виходячи з того, що експертиза повинна була бути проведена після отримання органом досудового розслідування висновку спеціаліста і виключно на стадії досудового розслідування. Вищезазначену експертизу повинно було проводити на стадії досудового розслідування, а не після допиту обвинуваченого в суді після закінчення судового слідства перед виходом на стадію дебатів. При цьому, на думку сторони захисту єдиний спосіб збирання доказів прокурором на стадії вже судового слідства є тимчасовий доступ до речей і документів, який формально не належить до слідчих дій, оскільки є засобом забезпечення кримінального провадження. У даному випадку за ініціативою прокурора не отримано доказ, який існував до відкриття матеріалів у порядку ст. 290 КПК України, і у прокурора не було раніше фактичного доступу до нього. Замість цього прокурором де факто створено новий доказ на стадії судового слідства, що на думку сторони захисту є абсолютно недопустимим. На стадії досудового розслідування прокурору ніхто не перешкоджав у збиранні будьяких доказів. Зокрема, збирання стороною обвинувачення доказів після завершення слідства є незаконною практикою. Вищевказану поведінку прокурора ОСОБА_3 , яка полягає у незаконному збиранні доказів після завершення досудового розслідування і направлення обвинувального акту у справі до суду явним проявом упередженості, тому прокурор підлягає відводу. Разом з цим, прокурор ОСОБА_3 не виконує належним чином свої процесуальні обов`язки.

Обвинувачений підтримав заявлений захисником відвід прокурору.

Прокурор у судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви про відвід, оскільки вважала його безпідставним.

Заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні учасників кримінального провадження та розглянувши подану захисником заяву про відвід прокурору, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Підстави, які виключають участь прокурора у кримінальному провадженні, визначені статтею 77 КПК України.

Частиною 1 ст. 77 КПК України передбачено, що прокурор, слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичом сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Частинами 1 та 2 ст. 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Таким чином, реалізація прокурором ОСОБА_3 своїх процесуальних прав шляхом звернення до суду з клопотанням про призначення судової лінгвістичної експертизи мовлення жодним чином не свідчить про її упередженість.

Відтак, наведенні захисником доводи не є підставою для відводу прокурора в розумінні ч. 1 ст. 77 КПК України.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні поданої захисником ОСОБА_5 заяви про відвід прокурору.

Керуючись ст. ст. 77, 80, 81, 369-372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви захисника ОСОБА_5 про відвід прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 Кримінального процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали буде проголошено 06.12.2024 року о 08:30 год.

Суддя ОСОБА_1