Дата документу 16.12.2024 Справа № 336/6401/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/6401/24 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/1200/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 199 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2024 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25 листопада 2024 року, якою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Запорізької області Гуляйпільського району с. Зелене, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 23 січня 2025 року включно, без визначення розміру застави, -

В С Т А Н О В И Л А:

Як убачається з матеріалів справи, в провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя перебуває на розгляді кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25 листопада 2024 року було продовжено застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 23 січня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та вважав, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти встановленим ризикам.

В апеляційній скарзі захисник - адвокат ОСОБА_7 просить вказану ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити її клопотання та застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його мешкання: АДРЕСА_1 , із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

В обґрунтування своєї скарги вказує, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України щодо ОСОБА_6 настільки не значні, що не виправдовують продовження виключного запобіжного заходу, оскільки враховуючи наявність постійного місця проживання, наявність дружини, а також відсутність порушень під час перебування на запобіжному заходу у вигляді нічного домашнього арешту в межах кримінального провадження №335/4734/18 та обов`язків як обвинуваченого в іншій кримінальній справі, немає жодних підстав стверджувати про наявність ризику переховування ОСОБА_6 від правосуддя.

Зазначає, що ризик незаконного впливу також є необґрунтованим жодним доказом, оскільки прокурором не представлено жодної заяви свідків про те, що ОСОБА_6 чинить на них тиск.

Обвинувачений ОСОБА_6 , повідомлений через адміністрацію ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» про час та місце розгляду апеляційної скарги його захисника із клопотанням про забезпечення його участі у судовому засіданні апеляційного суду не звернувся.

Захисник та прокурор, також будучи належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду, до судового засідання апеляційного суду не з`явились, із заявами про відкладення розгляду справи не звернулись.

Відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України, розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Ураховуючи, що сторонами кримінального провадження не заявлено клопотання про розгляд апеляційної скарги за їх участі, яке б узгоджувалося з наведеними положеннями ч. 4 ст. 422-1 КПК України, колегія суддів вважає, що розгляд даної апеляційної скарги може здійснюватися у їх відсутність.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою - наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

За положенням ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Порядок продовження строку тримання під вартою визначений ст. 199 КПК України.

Зокрема, частиною 3 статті 199 КПК України передбачено, що клопотання прокурора повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

На переконання колегії суддів, в даному випадку суд першої інстанції вищевказаних вимог закону дотримався, перевірив доводи прокурора про доцільність продовження строку тримання під вартою, правильно встановив як наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, так і неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Так, ураховуючи тяжкість інкримінованого ОСОБА_6 злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, суворість можливого покарання у виді позбавлення волі до 8 років, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винним, а також факт перебування на розгляді в суді інших кримінальних проваджень у відношенні нього, продовжує й надалі існувати ризик переховування від суду.

На продовження ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчать такі обставини, як те, що наразі судовий розгляд у даному кримінальному провадженні триває, у зв`язку із чим, може існувати потреба у допиті судом як потерпілих, так і свідків, анкетні дані яких можуть бути відомі обвинуваченому.

Крім того, колегія суддів ураховує і позицію потерпілої ОСОБА_8 , яку вона висловила в поданому до апеляційного суду клопотанні, в якому заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила залишити оскаржуване рішення без змін.

На переконання колегії суддів і ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшився, з огляду на те, що ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів, у тому числі, за вчинення аналогічного злочину, раніше неодноразово звільнявся від відбування покарання по відбуттю строку покарання, на цей час відносно нього розглядається інше кримінальне провадження за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 289,ч. 1 ст. 263 КК України (по цьому кримінальному провадженню ОСОБА_6 було змінено запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт), не працює, суспільно-корисною працею не займається, не має постійного джерела доходу, що в сукупності свідчить про наявність вкрай високого ризику можливості вчинення інших злочинів.

Відтак, ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися, є досить актуальними та вказують про недостатність застосування до обвинуваченого іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, адже більш м`який запобіжний захід не здатний забезпечити виконання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчиняти інше кримінальне правопорушення.

Даних про такий стан здоров`я особи, щоб унеможливлював продовжити застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою апеляційному суду не надано.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 199, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25 листопада 2024 року, якою у відношенні ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 23 січня 2025 року включно, без визначення розміру застави, залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4