Провадження № 1-кс/344/8678/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ( підозрюваного) ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_3 про скасування майна у кримінальному провадженні №0000086 від 11.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :

Заявник звернувся до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту майна, а саме: частково скасувати арешт, що накладений ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18.11.2024, в частині заборони розпорядження та користування автомобілем марки Mercedes-Benz, моделі C220, номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_3 , двома комплектами ключів від нього та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на вказаний автомобіль серія НОМЕР_2 ; скасувати повністю арешт на грошові кошти в сумі 2400 доларів США, 100 Євро, 3500 грн.

В обґрунтування клопотання зазначено, що в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000086 від 11.10.2024, 13.11.2024 було проведено обшук у квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем фактичного проживання заявника, на підставі ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12.11.2024. В ході проведення вказаного обшуку вилучено предмети, у тому числі грошові кошти у сумі 2400 доларів США, 100 Євро, 3500 грн. Також 12.11.2024 було проведено обшук автомобіля марки Mercedes-Benz, моделі C220, номерний знак НОМЕР_1 , на підставі ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12.11.2024, власником якого є ОСОБА_3 , під час якого було вилучено вище вказаний автомобіль, ключі від нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на зазначений автомобіль серії НОМЕР_2 .

Постановою слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові від 14.11.2024 зазначені вище предмети було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000086 від 11.10.2024.

18.11.2024 ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області накладено арешт на майно із забороною відчуження, розпорядження та користування на вилучене 13.11.2024 в ході проведення обшуку належне заявнику майно, у тому числі і на мобільний телефон ОСОБА_3 Iphone 14Pro, чорного кольору, imei1 : НОМЕР_3 , imei2 : НОМЕР_4 ; грошові кошти у сумі 2400 доларів США, 100 Євро, 3500 грн.

Заявник вважає арешт, в частині заборони розпорядження та користування накладений на автомобіль марки Mercedes-Benz, моделі C220, номерний знак НОМЕР_1 , неогрунтованим, застосованим найбільш обтяжливим способом, оскільки він проживає разом з дружиною ОСОБА_5 , яка працює на посаді юриста а ПП "Прикарпатський експрес", вона має посвідчення водія та також користувалася вказаним автомобілем. ОСОБА_5 мала ключ від даного автомобіля, який був вилучений під час обшуку. Автомобіля марки Mercedes-Benz, моделі C220, номерний знак НОМЕР_1 , є єдиним транспортним засобом, яким користувалися заявник з дружиною.

Також вказує, що ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15.11.2024 до заявника було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та покладено на нього обов`язки, зокрема прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їх викликом. Для своєчасного виконання такого обов`язку йому необхідний власний транспортний засіб.

Що стосується арешту грошових коштів у сумі 2400 доларів США, 100 Євро, 3500 грн., то такі були вилучені під час обшуку від 13.11.2024 з сумки дружини - ОСОБА_5 . Вказані грошові кошти жодним чином не пов`язані із обставинами зазначеного кримінального провадження, адже частина з них є особистими коштами ОСОБА_5 , а інша заощадженнями подружжя ОСОБА_6 , спільною сумісною власністю, які були відкладенні з доходів, що отримані в законному порядку. Всі доходи отримані заявником та його дружиною були зафіксовані у щорічних деклараціях ОСОБА_3 . Отже, дане обмеження у користуванні власними грошовими коштами, що здобуті в законному порядку, призводить до порушення права подружжя ОСОБА_6 на мирне володіння та користування ними.

Також зазначає, що в день розгляду клопотання про накладення арешту на вищевказане майно заявник перебував у Державній установі "Івано-Франківська установа виконання покарань №12", що унеможливило бути присутнім на судовому засіданні.

В судовому засіданні заявник вимоги скарги підтримав, з мотивів, що викладені у такій. Просив її задоволити. Додав, що як вказані грошові кошти, так і автомобіль є спільною сумісною власністю, так належним чином задекларовані і не можуть мати жодного відношення до будь-якої протиправною на думку слідства діяльності. Також зазначив, що не мав змоги оскаржити ухвалу слідчого судді про накладення арешту на майно, оскільки така не була вчасно вручена, відтак було пропущено строку на її апеляційне оскарження.

Слідчий відносно задоволення скарги заперечив. Зазначив, що арешт, накладений зокрема з метою забезпечення можливої конфіскації. Що стосується права користування автомобілем, то саме користування таким може знецінити його вартість, зокрема за результатами ДТП.

Заслухавши пояснення учасників розгляду клопотання, дослідивши матеріали клопотання, оглянувши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшла наступного висновку:

П`ятим слідчим відділом (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000086 від 11.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12.11.2024, у справі №344/20377/24 надано дозвіл на проведення обшуку у квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, та вилучення предметів, речей та документів, що мають значення для розкриття даного кримінального правопорушення, а саме: мобільні телефони, чорнові записи, банківські картки, грошові кошти, отриманні злочинним шляхом, інші предмети, речі і документи, які мають значення для досудового розслідування та можуть бути використані, як доказ у даному кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12.11.2024, у справі №344/20319/24 надано дозвіл на проведення обшуку автомобіля Mercedes-Benz, моделі C220, номерний знак НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_3 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, та вилучення предметів, речей та документів, що мають значення для розкриття даного кримінального правопорушення, а саме: мобільні телефони, чорнові записи, банківські картки, грошові кошти, отриманні злочинним шляхом, інші предмети, речі і документи, які мають значення для досудового розслідування та можуть бути використані, як доказ у даному кримінальному провадженні.

13.11.2024 на підставі ухвали слідчого судді №1-кс/344/8068/24, було проведено обшук автомобіля Mercedes-Benz, номерний знак НОМЕР_1 , за результатами якого вилучено: автомобіль марки Mercedes-Benz, моделі C220, номерний знак НОМЕР_1 , який буде поміщено на арешт-майданчик у м. Коломия, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 та два комплекти ключів до автомобіля, які будуть зберігатися при матеріалах кримінального провадження.

13.11.2024 на підставі ухвали слідчого судді 1-кс/344/8091/24 від 12.11.2024, проведено обшук квартири за адресою: АДРЕСА_1 , в результаті якого, у спальній кімнаті у чорній сумці виявлено грошові кошти у сумі 2400 доларів США (24 купюри номіналом 100 $), 100 Євро (2 купюри номіналом 50 €), 3500 грн. (7 купюр номіналом 500 грн.), які було вилучено та поміщено до СП №82018205. Письмових зауважень з приводу вилучення вказаного не було надано.

13.11.2024 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Постановою слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові від 14.11.2024 вилучені предмети було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000086 від 11.10.2024.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18.11.2024, у справі №344/20564/24, накладено арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на вилучене 13.11.2024 в ході проведення обшуків на підставі ухвал слідчого судді належне на праві власності ОСОБА_3 майно, а саме: автомобіль марки Mercedes-Benz, моделі C220, номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_3 , ключі від нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на вказаний автомобіль серія НОМЕР_2 ; мобільний телефон ОСОБА_3 Iphone 14Pro, чорного кольору, imei1 : НОМЕР_3 , imei2 : НОМЕР_4 ; грошові кошти у сумі 2400 доларів США, 100 Євро, 3500 грн.; ноутбук ASUS модель K55U C7N0BC611068316 з кабелем живлення; три сріблястих флеш-карти та білий картрідер з флеш-картою чорного кольору MicroSD; системний блок від комп`ютера Prologix з відео картою Geforce RTX у зборі з кабелем живлення.

Відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно з ч.2 ст. 170 КПК України, метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Отже, системний аналіз положень ст.ст.170, 174 КПК України, свідчить, що арешт може бути скасовано, якщо арештоване майно не відповідає меті, передбаченій ч.2 ст.170 КПК України, або в подальшому застосуванні арешту відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як вбачається з ухвали про накладення арешту на майно грошові кошти, ноутбук, системний блок, автомобіль, такий накладено зокрема з метою забезпечення можливої конфіскації у випадку визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

У відповідності до ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 3 ст. 369-2 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція статті якого передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Також, згідно із частиною 1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст.100 КПК України передбачено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із ст.ст. 171-174 цього Кодексу.

У рішеннях Європейського суду з прав людини Суд неодноразово доходив до висновку, що зберігання майна в якості речових доказів у кримінальному провадженні може бути необхідним в інтересах належного відправлення судочинства, що є легітимною метою в «загальних інтересах» суспільства (рішення у справах Смірнов (Smirnov), п. 57, та «East West Alliance Limited», п. 188). При цьому, має існувати розумне пропорційне співвідношення між використаними засобами та метою, яку прагнуть досягти будь-якими заходами, що застосовуються державою, у тому числі тими, що призначені для здійснення контролю за користуванням майном особи. Ця вимога виражена у визначенні «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та захистом основних прав конкретної особи (рішення у справі «Едвардс проти Мальти» (Edwards v. Malta), № 17647/04, п. 69, від 24 жовтня 2006 року, з подальшими посиланнями, та вищезгадане рішення у справі Смірнов (Smirnov).

Заявником не доведено обставин, що арешт накладено необґрунтовано або в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба у межах розгляду даної скарги.

Скасування арешту майна в частині заборони користування автомобілем на даний час може зашкодити проведенню досудового розслідування у кримінальному провадженні. При цьому слідчий суддя враховує, що арешт майна застосовано саме з метою забезпечення збереження речових доказів та можливої конфіскації майна, а користування таким може призвести до його пошкодження, приховування, псування.

Той факт, що належний на праві власності ОСОБА_3 автомобіль є необхідним для належної забезпечення явки до слідчого, чи крайньої необхідності такого для здійснення користування дружиною, не може бути безумовною підставою для задоволення клопотання.

Також, на момент накладення арешту на майно поділ майна подружжя в порядку, передбаченому ст. 367 ЦК України, не проводився, та частки у ньому, відповідно до ст. 364 ЦК України, в натурі не виділялись. Відтак, арешт має застосовуватися до майна подружжя без зазначення частки, у відповідності до ч. 3 ст. 368 ЦК України. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 09.04.2020 р. у справі № 676/2199/19.

Разом з тим, згідно щорічної декларації за 2022 рік поданої ОСОБА_3 , задекларовано дохід: ОСОБА_3 531068 грн. заробітна отримана за основним місцем роботи; ОСОБА_7 (мати) 201065 грн. - заробітна отримана за основним місцем роботи; ОСОБА_8 (батько) 224964 грн. - заробітна отримана за основним місцем роботи, готівкові кошти 5 000 дол. США

Відповідно до щорічної декларації за 2023 рік поданої ОСОБА_3 , задекларовано дохід: ОСОБА_3 181968 грн. заробітна отримана за основним місцем роботи; ОСОБА_3 270248 грн. заробітна отримана за основним місцем роботи; ОСОБА_9 (особи, які спільно проживають та не перебувають у шлюбі) у розмірі 333 грн. соціальні виплати з відповідних бюджетів, 66818 грн. - заробітна отримана за основним місцем роботи, 24000 грн. допомога на проживання; вид активу грошові кошти -1000 дол. США ( спільна сумісна власність подружжя ОСОБА_9 ). Також зазначено про наявність у власності спірного автомобіля з 29.06.2023 ( власник ОСОБА_3 ).

У декларації при звільненні за період з 01.01.2024-12.11.2024 ОСОБА_3 задекларовано дохід : ОСОБА_3 457048 грн. заробітна плата (грошове забезпечення); ОСОБА_5 (дружина) 109857 грн. заробітна плата (грошове забезпечення). Також зазначено про наявність у власності спірного автомобіля з 29.06.2023 ( власник ОСОБА_3 , інше право користування ОСОБА_9 ). вид активу : готівкові кошти 2400 дол. США ( спільна сумісна власність з дружиною ОСОБА_5 ); 100 Євро ( власність дружини), 3500 грн. ( власність дружини).

Як вже було зазначено, згідно з положеннями ч.1 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, оскільки положеннями КПК України встановлено порядок захисту прав власника майна та не передбачено можливості здійснення такого без волевиявлення останнього .

Відтак, щодо аргументу заявника, що половина грошових коштів належать його дружині, ОСОБА_5 , яка не є підозрюваною особою у кримінальному, як підставу для скасування арешту майна, то ОСОБА_5 вважаючи, що арешт накладено на її майно не реалізувала право на звернення з відповідним клопотанням про скасування арешту майна у встановленому законом порядку.

Слідчий суддя зауважує, що матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити завданню кримінального провадженню, а слідчий суддя, своєю чергою, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею на даному етапі не встановлено.

Разом з тим, згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відтак клопотання про скасування арешту майна, що подане ОСОБА_3 до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 170, 174, 309 КПК України, -

П О С Т А Н О В И Л А :

У клопотанні ОСОБА_3 про скасування майна у кримінальному провадженні №0000086 від 11.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали - 20.12.2024.

Слідчий суддя

Івано-Франківського міського суду ОСОБА_1