ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/462/25 Справа № 183/1150/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого, судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю (в режимі відеоконференції):

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миколаївка Зачепилівського району Харківської області, громадянина України, маючого вищу освіту, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2025 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 09 квітня 2025 року включно.

Визначено заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242240 гривень, які можуть бути внесені підозрюваним або заставодавцем на відповідний рахунок до спливу терміну тримання під вартою. У разі внесення застави на підозрюваного покладено процесуальні обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4 ст. 194 КПК України.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя вказав, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України, та під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: можливості переховування від органів досудового розслідування та суду; знищення, приховування або спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідків, що є підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, і цим ризикам неможливо запобігти шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

При визначенні розміру застави враховано тяжкість кримінального правопорушення, матеріальний стан обвинуваченого, а також те, що встановлення меншої суми застави не забезпечить належного виконання ним своїх процесуальних обов`язків з урахуванням особи підозрюваного.

В апеляційній скарзі захисник просить клопотання слідчого залишити без задоволення, розглянути питання щодо зменшення застави ОСОБА_7 до 20 розмірів прожиткового мінімумів доходів громадян, або змінити запобіжний захід на будь-який інший, не пов`язаний з триманням під вартою.

Вважає, що ризики з числа передбачених ст. 177 КПК України, зазначені слідчим у клопотанні, є не доведеними, акцентує увагу на тому, що підозрюваний не має наміру переховуватися, оскільки має постійне місце проживання, проживає разом з мамою та її неповнолітнім сином. Також ОСОБА_7 на утриманні має малолітнього сина, ІНФОРМАЦІЯ_2 . Оскільки його мати самостійно виховую неповнолітнього сина, ОСОБА_7 постійно матеріально їм допомагає. Раніше не судимий, в родині є єдиною працездатною особою та бажає продовжувати служити та захищати батьківщину.

Вказує, що слідчий суддя не врахував того факту, що підозрюваний кається у скоєному, співпрацює зі слідством. Встановлений судом першої інстанції розмір застави для ОСОБА_7 є непомірним.

Заслухавши суддю-доповідача; підозрюваного та захисника, які апеляційну скаргу підтримали, на її задоволенні наполягали з викладених у ній підстав; прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали слідчого судді і відсутність підстав для застосування до підозрюваного менш обтяжливого запобіжного заходу; дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції при обрані запобіжного заходу ОСОБА_7 належним чином виконав вказані вимоги кримінального процесуального закону.

Так, колегія суддів вважає правильним висновок слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину, зважаючи на наступне.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Як вбачається з наданих матеріалів, обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами: рапортом чергового Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області від 05 лютого 2025 року; протоколом прийняття заяви у ОСОБА_9 про вчинене кримінальне правопорушення від 05 лютого 2025 року; протоколом огляду місця події від 05 лютого 2025 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 05 лютого 2025 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 07 лютого 2025 року; протоколом впізнання за фотознімками особи ОСОБА_7 зі свідком ОСОБА_10 від 07 лютого 2025 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 07 лютого 2025 року; протоколом впізнання за фотознімками особи ОСОБА_7 зі свідком ОСОБА_11 від 07 лютого 2025 року; протоколом обшуку від 09.02.2025 року та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Є правильними також висновки слідчого судді щодо наявності відносно ОСОБА_7 ризику з числа передбачених ст. 177 КПК України у виді переховування від органів досудового розслідування та суду з огляду на те, що відносно останнього існує обґрунтована підозра у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України, яке у відповідності зі ст. 12 КК України, є тяжким злочином, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 10 років, що може спонукати останнього до спроби уникнути покарання шляхом переховування від органів слідства та суду.

Є обґрунтованими і висновки суду про існування щодо обвинуваченого ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, враховуючи, що з часу вчинення кримінального правопорушення пройшов невеликий проміжок часу та під час досудового розслідування вилучені не всі речові докази у кримінальному провадженні, які необхідні для повного та всебічного проведення досудового розслідування, які можуть бути приховані в інших місцях а потім знищенні підозрюваним з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Також не виключається і можливість здійснення підозрюваним впливу на свідків з огляду на те, що наразі під час здійснення досудового розслідування не допитані та не встановлені інші особи, яким можуть бути відомі обставини та відомості про вчинення даного кримінального правопорушення, а тому ОСОБА_7 може впливати на даних осіб для зміни їх показань з метою уникнення кримінальної відповідальності, у зв`язку із чим даний ризик є обґрунтованим.

Колегія суддів погоджується із існуванням ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим шляхом з огляду на те, що ОСОБА_7 є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 та матиме можливість не прибувати за викликом слідчого або прокурора для проведення необхідних слідчих (розшукових) дій, чим може перешкоджати проведенню досудового розслідування у розумні строки.

Колегія суддів оцінює вищенаведені обставини як виключно вагомі і такі, що запобігти їм можливо тільки шляхом обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а більш м`які запобіжні заходи нездатні забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 був обраний з можливістю внесення альтернативної застави, розмір якої був достатньо обґрунтований в ухвалі слідчого судді. Підстав для зменшення розміру застави колегія суддів не вбачає та вважає, що застава у меншому розмірі, з урахуванням відомостей про особу ОСОБА_7 , нездатна забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів, погоджуючись з думкою слідчого судді, вважає, що встановлені щодо підозрюваного ризики з числа передбачених ст. 177 КПК України, з урахуванням відомостей про його особу та обставини вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, є виключно вагомими та не можуть бути усунуті у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання його під вартою, з визначенням розміру альтернативної застави у розмірі 242 240 гривень.

Будь-яких істотних порушень кримінального процесуального закону при постановленні зазначеної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому, за наслідками апеляційного розгляду колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 183, 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

___________________ _____________________ ___________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4