Справа № 308/1574/16-к
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.01.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідання ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження 11-сс/4806/850/24 за апеляційною скаргою прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.12.2024.

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 2 відділення СВ УСБУ в Закарпатській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 305 КК України, відомості про яке 15.02.2016 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000008.

Клопотання мотивовано тим, що СВ УСБУ в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке 15.06.2016 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000008 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 305 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 у 2013 році виїхав за межі України та на початку 2016 року, перебуваючи на території Франції, маючи у своєму розпорядженні 07 (сім) тисяч пігулок медичного препарату «Subutex 8 mg», у невстановленому досудовим розслідуванням місці передав їх невстановленим досудовим розслідуванням особам для подальшого переміщення на митну територію України.

14.02.2016 о 21 год 46 хв указаний медичний препарат був виявлений працівниками митного органу під час переміщення його з Словацької Республіки в Україну в пункті пропуску «Малий Березний» в автомобілі «Мерседес», р.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням громадянина України ОСОБА_9 .

Згідно висновку експерта Закарпатського НДЕКЦ МВС України № 6/48 від 01.04.2016 07 (сім) тисяч пігулок медичного препарату «Subutex 8 mg», містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежений - бупренорфін масою 56 г.

Відповідно до наказу МОЗ України від 01.08.2000 № 188 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» таблиці 1, наркотичний засіб, обіг якого обмежено - бупренорфін, у кількості 56 г, відноситься до особливо великих розмірів.

-2-

Згідно висновку експерта № 4/826 від 15.02.2016 у ході дактилоскопічного дослідження проведеного експертами Львівського НДЕКЦ МВС України, на пакувальному матеріалі, в якому був запакований наркотичний засіб, виявлено слід відбиток пальця, який згідно обліків ідентифікований як такий, що належить громадянину України ОСОБА_8 .

24.10.2018 щодо ОСОБА_8 складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 305 КК України, а саме в організації контрабанди наркотичних засобів в особливо великих розмірах, тобто їх переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, і у цей же день у зв`язку з не встановленням місця перебування підозрюваного, направлено на адресу його проживання поштовим зв`язком.

Відповідно до постанови старшого слідчого в ОВС 2 відділення СВ Управління СБ України в Закарпатській області від 24.10.2018, ОСОБА_8 оголошено в розшук, проведення якого доручено оперативним підрозділам МВС та ДПС України.

Необхідність застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді триманні під вартою, слідчий мотивував наявністю обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване йому кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити те, у якому підозрюється. Окрім того, слідчий просить врахувати і те, що на даний час ОСОБА_8 продовжує ухилятися від органу досудового розслідування, переховується на території іноземної держави, ризики продовжують існувати. При цьому, звертає увагу на те, що винесена слідчим або прокурором на підставі ст. 281 КПК України постанова про оголошення розшуку підозрюваного у подальшому є підставою для здійснення розшуку оперативним підрозділом, якому доручено здійснювати розшук підозрюваного, усіх необхідних розшукових заходів у межах державного розшуку, або для звернення за міжнародною правовою допомогою при міждержавному або міжнародному розшуку, тобто оголошення розшуку підозрюваного на підставі ст. 281 КПК України не має будь-якого обмеження за територією в межах держави або за межами України. Тому з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобіганням наведеним у клопотанні ризикам, слідчий просить застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя зазначила, що органом досудового розслідування не доведено, що ОСОБА_8 оголошений у міжнародний розшук, оскільки матеріали за клопотанням не містять відомостей про скерування постанови слідчого про оголошення в розшук з відповідними матеріалами до Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва НП України для вирішення питання щодо направлення запиту про внесення до обліків Генерального секретаріату Інтерполу клопотання про публікацію Червоного оповіщення. Таким чином, за відсутності належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_8 дійсно набув статусу міжнародно розшукуваної особи, одне лише формальне посилання слідчого у клопотанні про оголошення особи в міжнародний розшук без доказів направлення постанови на виконання без дотримання передбаченого відповідною Інструкцією порядку, не означає, що такий розшук фактично розпочато, оскільки оголошення міжнародного розшуку передбачає, насамперед, вжиття комплексу розшукових, інформаційно-довідкових та інших заходів, спрямованих на отримання інформації про особу або встановлення її

-3-

місцезнаходження, в тому числі з метою її арешту та екстрадиції. На думку слідчого судді, для того, щоб підозрюваний вважався у розумінні ч. 6 ст. 193 КПК України оголошеним у міжнародний розшук, лише наявності самого факту прийняття процесуального рішення щодо оголошення особи у міжнародний розшук не достатньо, а необхідно також, щоб сторона обвинувачення вчинила всі необхідні дії по реалізації такої постанови, здійснення яких залежить від неї. У зв`язку з чим, слідчий суддя дійшла до висновку про відсутність підстав для розгляду та задоволення клопотання органу досудового розслідування про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у порядку ч. 6 ст. 193 КПК України за відсутності підозрюваного, а тому відмовила у задоволенні цього клопотання.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді від 10.12.2024 та постановити ухвалу про обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави. В обґрунтування апеляційних вимог прокурор зазначає про незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді, посилаючись на аналогічні доводи, що і в клопотанні, зокрема на тяжкість вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України. Також прокурор зазначає, що 24.10.2018 в рамках даного кримінального провадження у порядку ст. 277-278 КПК України щодо ОСОБА_8 складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 305 КК України, яке у зв`язку з не встановленням місця перебування підозрюваного направлено на адресу його проживання поштовим зв`язком. Відповідно до отриманих матеріалів виконаного доручення, ОСОБА_8 у 2013 році виїхав за межі України, ймовірно перебуває на території Франції, однак точне місце його перебування на даний час невідоме. 24.10.2018 ОСОБА_8 оголошений у розшук, проведення якого доручено оперативним підрозділам МВС та ДПС України. Крім того, звертає увагу на те, що чинний КПК України не визначає, якими саме доказами має бути доведено, що особа перебуває у розшуку, однак регламентує, що про оголошення розшуку (державного, міждержавного, міжнародного) органом досудового розслідування має бути винесена відповідна постанова (ч. 2 ст. 281 КПК України). Винесена слідчим або прокурором на підставі ст. 281 КПК України постанова про оголошення розшуку підозрюваного у подальшому є підставою для здійснення розшуку оперативним підрозділом, якому доручено здійснювати розшук підозрюваного, усіх необхідних розшукових заходів у межах державного розшуку, або для звернення за міжнародною правовою допомогою при міждержавному або міжнародному розшуку, тобто оголошення розшуку підозрюваного на підставі ст. 281 КПК України не має будь-якого обмеження за територією в межах держави або за межами України. Тому, з огляду на наведене, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_8 , щодо останнього необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави.

Судове провадження розглядається за відсутності прокурора, неявка якого з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що прокурор належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, однак подав заяву про розгляд апеляційної скарги без його участі.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

-4-

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Оскаржувана ухвала слідчого судді зазначеним вимогам закону не відповідає з огляду на таке.

Із матеріалів судового провадження вбачається, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000008, внесеному 15.02.2016 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, здійснюється за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 305 КК України.

24.10.2018 у межах вказаного кримінального провадження відносно ОСОБА_8 складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 305 КК України, а саме в організації контрабанди наркотичних засобів в особливо великих розмірах, тобто їх переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, і у цей же день у зв`язку з не встановленням місця перебування підозрюваного, направлено на адресу його проживання поштовим зв`язком.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами та доказами, а саме: повідомленням начальника відділу митного оформлення № 2 м/п «Ужгород» № 228 про протиправне діяння, що містить ознаки злочину, протоколом огляду місця події від 26.11.2017 та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

-5-

При цьому, апеляційний суд бере до уваги, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження. На цьому етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті, зокрема, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину. На підставі розумної оцінки сукупності отриманих фактів та обставин суд лише визначає, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

На переконання апеляційного суду, зазначені у клопотанні обставини підозри, підтверджуються достатніми, на даному етапі розслідування доказами, і у висновках, які зробив орган досудового розслідування, чогось необґрунтованого чи довільного не встановлено. Апеляційний суд доходить висновку, що встановлені факти та інформація можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_8 , може бути причетний до вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого йому повідомлено про підозру в рамках вказаного кримінального правопорушення.

Щодо існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, то ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, апеляційним судом встановлено, що такі доводи є обґрунтованими, зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, характер та ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , конкретні обставини провадження та дані про особу підозрюваного, а також інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою за відсутності підозрюваного слідчий суддя, серед іншого, також зобов`язаний встановити наявність достатніх підстав вважати, що такий підозрюваний оголошений у міжнародний розшук.

Разом з тим, КПК України жодним чином не обумовлює ухвалення судового рішення про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою за відсутності підозрюваного доведеністю факту перебування такої особи у міжнародному розшуку, а лише визначає необхідність оголошення такого розшуку (ч. 6 ст. 193, ч. 2 ст. 281 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або він виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України чи за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, слідчий, прокурор оголошує розшук такого підозрюваного.

До оголошення підозрюваного в розшук слідчий, прокурор зобов`язаний вжити заходів щодо встановлення його місцезнаходження.

-6-

Вказана норма права не відокремлює оголошення особи в державний, міждержавний чи міжнародний розшук. Тобто, підставами для оголошення підозрюваного в розшук (державний, міждержавний, міжнародний) є відсутність під час досудового розслідування відомостей про його місцезнаходження або перебування такої особи за межами України та неявка без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик.

Наявні матеріали за клопотанням слідчого свідчать про те, що підозрюваний ОСОБА_8 перебуває за межами України, за місцем реєстрації в АДРЕСА_1 , не з`являється, на даний час його місцезнаходження не відоме.

Постановою старшого слідчого в ОВС 2 відділення СВ Управління СБ України в Закарпатській області від 24.10.2018, на підставі ст. 110, 281 КПК України, підозрюваного ОСОБА_8 оголошено у розшук.

Чинний КПК України, як і інші нормативно-правові акти, не містить поняття «міжнародний розшук» та не визначає процесуальний порядок оголошення особи в міжнародний розшук у рамках кримінального провадження, не дивлячись на те, що відповідне словосполучення вказується у низці його статей (ч. 5 ст. 139; ч. 2 ст. 297-1; п. 4 ч. 2 ст. 297-2; ч. ч. 1, 3 ст. 297-4; ч. 3 ст. 323 КПК України).

Винесена слідчим на підставі ст. 281 КПК України постанова про оголошення розшуку підозрюваного у подальшому є підставою для здійснення розшуку оперативними підрозділами, якими доручено здійснювати розшук підозрюваного, усіх необхідних розшукових заходів в межах державного розшуку, або для звернення за міжнародною правовою допомогою при міждержавному або міжнародному розшуку. Тобто, оголошення розшуку підозрюваного на підставі ст. 281 КПК України не має будь-якого обмеження за територією в межах держави або за межами України.

Також апеляційний суд звертає увагу на те, що ухвала про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою є одним із обов`язкових документів, на підставі якого уповноважений орган запитує публікацію Генеральним секретаріатом Інтерполу Червоного оповіщення щодо осіб, які розшукуються з метою їх затримання, арешту, обмеження свободи пересування та подальшої видачі (екстрадиції) в Україну (Інструкція про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол, затверджена спільним наказом МВС України, ОГП, НАБ України, СБ України, ДБР, Мінфіну України, Мін`юсту України від 17.08.2020 № 613/380/93/228/414/510/2801/5). Після затримання особи за межами України, слідчий, прокурор, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування, або суд, який розглядає справу чи яким ухвалено вирок, готує клопотання про видачу особи в Україну, до якого серед інших документів обов`язково додається засвідчена копія ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності (ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 575 КПК України).

Ухвала про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою є документом, на підставі якого здійснюється затримання особи за межами України, ухвалюється рішення про застосування екстрадиційного арешту для забезпечення видачі особи з метою притягнення до кримінальної відповідальності та здійснюється доставка особи на території України до місця кримінального провадження.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що слідчим при зверненні до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою дотримано вимог кримінального процесуального закону, а надані з клопотанням матеріали доводять наявність правових підстав для обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також те, що на цьому етапі

-7-

кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси підозрюваного з метою забезпечення кримінального провадження.

Обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою у даному випадку не тотожне застосуванню такого, оскільки після затримання ОСОБА_8 питання можливості застосування до нього обраного запобіжного заходу або його зміну на більш м`який запобіжний захід буде розглядатися судом у встановленому законом порядку.

Відтак, розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України суд позбавлений можливості застосувати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України строк дії такої ухвали не зазначається.

Згідно з абз. 7 ч. 4 ст. 183 КК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Отже, апеляційний суд доходить висновку, що слідчий суддя безпідставно відмовила у задоволенні клопотання слідчого, оскільки ОСОБА_8 оголошено у розшук та наразі його місцезнаходження не встановлено.

Тому, апеляційний суд погоджується з доводами клопотання слідчого та апеляційної скарги прокурора про необхідність обрання щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки у кримінальному провадженні.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали, якою клопотання слідчого про обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід задовольнити.

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що слідчим та прокурором доведено наявність обставин для обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а висновки слідчого судді не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону та фактичних обставинах кримінального провадження.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 412, 418, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.12.2024 скасувати.

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 2 відділення СВ УСБУ в Закарпатській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 задовольнити.

-8-

Застосувати щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 305 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Роз`яснити, що згідно положень ч. 6 ст. 193 КПК України, після затримання підозрюваного, не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, за участю підозрюваного, повинен розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі ч. 6 ст. 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді