Справа № 461/9496/24
Провадження № 1-кс/461/7366/24
УХВАЛА

про тимчасовий доступ до речей і документів

02.12.2024 року місто Львів

Слідчий суддя ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС СВ Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_3 про надання тимчасового доступу до речей та документів,

встановив:

Слідчим відділом ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000220, відомості про яке 19.09.2024 внесені до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.258-5 КК України.

Старший слідчий в ОВС СВ Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Львівської обласної прокуратури, звернувся до слідчого судді з клопотанням про надання тимчасового доступу до речей і документів, із можливістю ознайомлення з необхідною інформацією та її вилучення в копіях, до всіх матеріалів кримінального провадження № 00000044 від 02.02.2024, в тому числі речових доказів, що перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_3 розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання обґрунтовує тим, що з матеріалів кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що зазначені документи, які зберігаються у їх володільця, мають суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають перевірці та подальшому доказуванню у даному кримінальному провадженні.

Слідчий, у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином.

Володілець документів (уповноважений представник) у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про надання тимчасового доступу до речей та документів за участю сторони кримінального провадження, яка подала клопотання, та особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.

Згідно статті 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 26 КПК України також встановлено засади диспозитивності кримінального провадження. Зокрема, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень статті 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Таким чином, виходячи з наведених вище процесуальних положень, перешкод для розгляду клопотання не встановлено.

У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється (ч. 4 ст. 107 КПК України).

Відповідно до положень ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно положень ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, серед іншого, тимчасовий доступ до речей і документів.

Відповідно до положень ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до статті 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах, комп`ютерних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення.

Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Згідно статті 160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Відповідно до положень ч.ч. 5-7 статті 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:

1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;

3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Доступ особи до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, здійснюється в порядку, визначеному законом. Доступ до речей і документів, що містять відомості, які становлять державну таємницю, не може надаватися особі, що не має до неї допуску відповідно до вимог закону.

Слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Відповідно до ст. 162 КПК України, вищевказана інформація не містить охоронювану законом таємницю щодо обмежень визначених цією статтею, натомість така інформація відноситься до такої, що містить дані які відносяться до таємниці досудового розслідування.

Частиною 6 ст.163 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Системний аналіз положень КПК України дає підстави для висновку, що застосування до ухвал слідчого судді про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей та документів положень, які регламентують загальні вимоги щодо судового рішення можливо лише з врахуванням особливостей стадії досудового розслідування, яка є відмінною від судового розгляду.

Таким чином, розглядаючи подане клопотання та наводячи мотиви ухваленого рішення, зокрема у контексті відображення змісту доказів, враховую положення КПК України щодо дотримання меж, які не розкривають таємницю досудового розслідування, а також практику ЄСПЛ, який неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З матеріалів клопотання вбачається, що наведені у клопотанні документи (інформація) перебувають або можуть перебувати у володінні ІНФОРМАЦІЯ_3 розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Наведені документи та матеріали (інформація) самі по собі та в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, можуть бути використані як докази, а іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів на даний момент не виявляється можливим.

Також встановлено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження у виді тимчасового доступу до речей та документів, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні, без такого втручання, як тимчасовий доступ, в повній мірі виконати завдання досудового розслідування буде неможливо.

Для забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування даного кримінального провадження є необхідність у отриманні доступу до вищевказаних документів.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що з клопотання та долучених до нього матеріалів, які були в повному обсязі досліджені слідчим суддею, вбачається, що наведені слідчим докази можуть знаходитись у зазначеного володільця, інформація яка в них міститься сама по собі та в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження має суттєве значення для встановлення важливих обставин у вказаному кримінальному провадженні, іншим способом отримати доступ до матеріалів, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні неможливо, приходжу до висновку, що доводи слідчого належним чином обґрунтовані та підтверджені відповідними доказами.

Крім того, приймаю до уваги необхідність забезпечення допустимості доказів здобутих у результаті проведення відповідної процесуальної дії.

Водночас, зважаючи на те, що документи (матеріали) з приводу яких подане клопотання стосуються іншого досудового розслідування, вважаю за необхідне звернути увагу виконавців даної ухвали, а також осіб у володінні яких перебувають документи (матеріали кримінального провадження) на необхідність дотримання положень ст. 222 КПК України, згідно яких відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з письмового дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим. Слідчий, прокурор попереджає осіб, яким стали відомі відомості досудового розслідування, у зв`язку з участю в ньому, про їх обов`язок не розголошувати такі відомості без його дозволу. Незаконне розголошення відомостей досудового розслідування тягне за собою кримінальну відповідальність, встановлену законом.

Крім того, слід попередити вказаних осіб про відповідальність встановлену статтею 387 КК України, за розголошення даних оперативно-розшукової діяльності, досудового розслідування.

Відповідно до ч.1,2 ст.165 КПК України, особа, яка зазначена в ухвалі слідчого судді, суду про тимчасовий доступ до речей і документів як володілець речей або документів, зобов`язана надати тимчасовий доступ до зазначених в ухвалі речей і документів особі, зазначеній у відповідній ухвалі слідчого судді, суду.

Зазначена в ухвалі слідчого судді, суду особа зобов`язана пред`явити особі, яка зазначена в ухвалі як володілець речей і документів, оригінал ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів та вручити її копію.

Керуючись ст.159-165, 222 КПК України,

постановив:

Клопотання задовольнити.

Надати старшому слідчому в ОВС СВ Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_3 дозвіл на тимчасового доступу до речей і документів, з можливістю отримання належним чином засвідчених копії таких на цифровому носії та/або на аркуші(ах) паперу, а саме до матеріалів кримінального провадження № 00000044 від 02.02.2024, в тому числі речових доказів, що перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_3 розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Строк дії ухвали два місяці з дня постановлення, тобто до 02.02.2025.

Роз`яснити наслідки невиконання ухвали, передбачені ст.166 КПК України, а саме, що у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1