Справа № 334/6913/24
Номер провадження № 1-кс/334/3077/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024 року слідчий суддя Ленінського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого ВР ЗСТ СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.08.2024 за №0001731, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст 286-1 КК України

про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов'язання до підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, неодруженого, на утриманні малолітніх/неповнолітніх дітей не має, не працює, є студентом ІІІ курсу факультету інформаційної безпеки та електронних комунікацій національного університету « ІНФОРМАЦІЯ_2 », зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за участю: прокурора ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_3 , підозрюваного - ОСОБА_4 (особисто), захисника - адвоката ОСОБА_6 (діє на підставі Ордеру про надання правничої допомоги АР №1037635 від 16.10.2024)

ВСТАНОВИВ:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до підозрюваного у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.08.2024 за №0001731, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст 286-1 КК України, ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтовано наступним: 23 серпня 2024 року, приблизно о 23 годині 30 хвилин, водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем «ЗАЗ 1102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині вулиці ОСОБА_7 зі сторони вулиці Сорочинської в напрямку проспекту Інженера Преображенського в місті Запоріжжі, зі швидкістю 90 км/год., що перевищує максимально допустиму швидкість руху в населеному пункті міста Запоріжжя 50 км/год.

В цей час, в районі буд. 68 з лівого тротуару на проїзну частину АДРЕСА_2 , в стані алкогольного сп`яніння вийшов пішохід ОСОБА_8 та пішохід ОСОБА_9 , які розпочали рух прямолінійно по лінії перехрестя, рухаючись зліва-направо відносно напрямку руху автомобіля «ЗАЗ 1102», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Під час руху, по вищевказаній проїзній частині, водій ОСОБА_4 , маючи об`єктивну можливість своєчасно виявити пішоходів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які вийшли на проїзну частину та постійно рухались в напрямку смуги руху автомобіля «ЗАЗ 1102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не зменшив швидкість свого руху аж до зупинки транспортного засобу, продовжив свій рух, внаслідок чого передньою частиною кузова керованого ним транспортного засобу скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_8 .

Контакту транспортного засобу автомобіля «ЗАЗ 1102», реєстраційний номер НОМЕР_1 з пішоходом ОСОБА_9 не відбулось.

Своїми діями водій ОСОБА_4 порушив вимоги пп. 12.3, 12.4, 12.9 б) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, відповідно до яких:

-12.3: «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»;

-12.4 «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.»;

-12.9«Водієві забороняється

б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29 , 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил».

Порушення водієм ОСОБА_4 вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з подією

дорожньо-транспортної пригоди.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, пішохід ОСОБА_8 отримав наступні тілесні ушкодження у вигляді:

- тяжка черепно-мозкова травма: переломи склепіння та основи черепа: лінійний перелом лобної кістки, уламковий перелом усіх стінок фронтальних пазух, перелом кісток носу, лінійні переломи латеральної та передньої стінок лівої гайморової пазухи з переходом на нижню стінку орбіти, передньої стінки правої гайморової пазухи, лінійний перелом тім`яної кістки з розповсюдженням на соскоподібний відросток справа, перелом основи черепа з розповсюдженням лінії перелому вздовж скату, забій головного мозку, садна в ділянці обличчя, волосистої частини голови, кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя.

- відкритий багатоуламковий перелом тіла (середньої третини діафіза) правої великогомілкової кістки зі зміщенням кісткових уламків голови, кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя.

- відкритий багатоуламковий перелом правої малогомілкової кістки зі зміщенням кісткових уламків; закрита травма грудної клітки: закритий уламковий перелом рукоятки грудини без зміщення, закритий лінійний перелом рукоятки грудини без зміщення, забої усіх часток правої легені (більше верхня), та передніх відділів верхньої частки лівої легені, кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

- множинні садни кінцівок, «тіла» (самі по собі) кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286-1 КК України, що кваліфікується за ознаками, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженні доказами, а саме:

-протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, в ході проведення якого зафіксовано слідову інформацію на місці пригоди, а також погодні та дорожні умови, положення автомобіля, його механічні пошкодження, які утворилися в результаті наїзду на пішохода;

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8

-висновком судово-медичної експертизи №1871п від 21.10.2024, відносно ОСОБА_4 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10

-висновком судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю: «Дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортних пригод» № СЕ-19/108-23/21711-ІТ від 15.11.2024, складеного на підставі вихідних даних встановлених під час проведення слідчих дій;

-протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 .

25.11.2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України

Зібрані під час досудового розслідування докази в сукупності підтверджують існування обґрунтованої підозри ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, що в свою чергу відповідно до положень ч. 2 ст. 177 КПК України є підставою для застосування запобіжного заходу.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до восьми років.

Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пп. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_4 :

- може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Наявність вказаних ризиків підтверджується вивченням особи підозрюваного ОСОБА_4 , який неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху. Крім того шкода, яка була завдана потерпілому, не може бути усунена, оскільки ОСОБА_8 частково втратив працездатність, що надає підозрюваному ОСОБА_4 можливість постійної зміни місця проживання та переховування його від органів досудового розслідування та суду, що являється ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Окрім того, підозрюваний ОСОБА_4 , набувши статус підозрюваного та ставши стороною у кримінальному провадженні, має право на ознайомлення з зібраними матеріалами кримінального провадження, серед яких містяться повні анкетні дані свідка, потерпілого, експертів, що дає можливість незаконно на них впливати та являється ризиком, передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Необхідно взяти до уваги й те, що підозрюваний ОСОБА_4 , усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і невідворотність покарання, може перешкоджати кримінальному провадженню шляхом періодичного невиконання вимог слідчого, прокурора та суду про явку до органу досудового розслідування та суду, шляхом зміни свого контактного номеру телефону, зміни місця проживання, що в свою чергу унеможливить вручення повісток про його виклик до слідчого, прокурора чи суду, що являється ризиком, передбаченим п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий просить застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поклавши на підозрюваного наступні обов`язки: 1)прибувати до слідчого, прокурора, суду на його виклик у встановлений термін;2)не відлучатися з м. Запоріжжя, в якому ОСОБА_4 проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;3)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;4)утримуватися відспілкуваннязпотерпілим,свідкомтаекспертами в даному кримінальному провадженні.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали доводи та вимоги, викладені у клопотанні, просили його задовольнити, вказуючи, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 286-1 КК України, що, а також наведені ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України підтверджується зібраними у провадженні та доданими до клопотання доказами.

Захисник підозрюваного, як і він сам, не заперечили проти клопотання.

Заслухавши сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього докази, слідчий суддя доходить наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 25.11.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 286-1КК України.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 Кримінального процесуального кодексу України (далі -КПК України) до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч.ч. 1 - 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

За змістом ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК Україниметою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як свідчать матеріали провадження, повідомлення про підозру відповідає вимогам ст. 277 КПК України за своїм змістом та на даному етапі сумнівів щодо її законності або порушення порядку вручення не викликає.

Суд ураховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, проте зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд в цьому контексті враховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.

Зокрема, за змістом п. 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваногоз певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

Обґрунтованість підозри повинна бути визначена враховуючи положення ст. 94 КПК України, а саме, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

На даному етапі судового провадження суд не вирішує питання про оцінку доказів для визнання підозрюваного винуватим чи невинуватим у вчиненні злочину, адже судове провадження наразі не завершено, докази сторін в повному обсязі судом не досліджено, і відповідно до ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, має оцінити після завершення дослідження кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Враховуючи вимоги чинного кримінального процесуального законодавства, під час розгляду клопотань на стадії досудового розслідування слідчий суддя має переконатись, що сукупність матеріалів на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри, яка не є сама по собі актом притягненням особи до відповідальності, а є лише сукупністю даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

За таких умов, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, слідчий суддя приходить до висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші), які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, які могли б об`єктивно зв`язувати його з ними, тобто підтвердити існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрювана могла вчинити дане кримінальне правопорушення.

Разом з тим, слідчий суддя зауважує, що згідно вимог чинного законодавства сама по собі наявність обґрунтованою підозри не може бути єдиною підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу, оскільки їх застосування потребує наявність існування хоча б одного із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає такими, що заслуговують на увагу доводи прокурора про те, що оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до восьми років, та наявні ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, то застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання забезпечить належну поведінку підозрюваного.

Частиною 1 ст. 179 КПК України визначено, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

З урахуванням зазначених ризиків у кримінальному провадженні, обставин кримінального правопорушення та даних про особу підозрюваного слідчий суддя вважає, що на даний час для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, є достатнім застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на підозрюваного наступних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:1)прибувати до слідчого, прокурора, суду на його виклик у встановлений термін;2)не відлучатися з м. Запоріжжя, в якому ОСОБА_4 проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;3)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;4)утримуватися відспілкуваннязпотерпілим,свідкомтаекспертами в даному кримінальному провадженні При цьому, слідчим суддею враховано, що строк досудового розслідування спливає 25.11.2024, а тому строк обрання запобіжного заходу має бути визначений в межах строку досудового розслідування, тобто до 25.01.2025 включно.

Також, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити підозрюваному що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі визначеному КПК України.

.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 176-179, 184, 193-196 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого ВР ЗСТ СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.08.2024 за №0001731, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст 286-1 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов'язання до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поклавши на підозрюваного наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду на його виклик у встановлений термін;

2) не відлучатися з м. Запоріжжя, в якому ОСОБА_4 проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з потерпілим, свідком та експертами в даному кримінальному провадженні.

Термін дії ухвали визначити до 25.01.2025 року у межах строку досудового розслідування.

Попередити підозрюваного ОСОБА_4 ,, що в разі невиконання покладених обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1