Справа № 211/6554/24
Провадження № 1-кс/211/2023/24
У Х В А Л А
іменем України
Крім того, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочиний намір спрямований на незаконний збут психотропної речовини та наркотичного засобу, діючи умисно, в невстановлений слідством час, але не пізніше 16 жовтня 2024 року з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, в лісосмузі та в інших містах, які знаходиться на мікрорайоні Карачуни в Центрально-міському районі м. Кривого Рогу, поклав у землю, шляхом закопування 44 штуки «закладок» з психотропною речовиною та 12 штук «закладок» з наркотичною речовиною, розфасовані відповідно до «доз», за різними координатами та фото з координатами скидував в телеграм-каналу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », тим самим збував психотропну речовину та наркотичний засіб .В період часу з 17.10.2024 року з 17 годин 50 хвилин до 18.10.2024 року 15 годин 23 хвилин під час слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_4 , слідчим відділення поліції №1 Криворізького РУП ОСОБА_9 , було виявлено та вилучено 12 «закладок» з наркотичною речовиною, які відповідно до висновків експерта є канабіс та 44 «закладки», які відповідно до висновків експерта є психотропною речовиною метамфетамін. На підставі вищевикладеного, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України - незаконне придбання, зберігання з метою збуту психотропної речовини та незаконний збут психотропної речовини, а також за ч.2 ст.307 КК України - незаконне придбання, зберігання з метою збуту психотропної речовини та наркотичного засобу та незаконний збут психотропної речовини та наркотичного засобу, вчинене повторно. Під час затримання в порядку ст..208 КПК України у підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_1 , а саме автомобіля марки VOLKSWAGEN PASSAT, чорного кольору, 2007 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні наполягав на задоволенні клопотання.
Власник майна ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував щодо накладення арешту на автомобіль, просив відмовити в задоволенні клопотання слідчого.
Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання про арешт майна, просив відмовити.
Дослідивши надані суду матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступних мотивів.
Санкція ст. 307 ч. 2 КК України передбачає конфіскацію майна як виду покарання.
Під час досудового розслідування встановлено, що підозрюваному ОСОБА_4 на праві приватної власності належить майно, а саме транспортний засоб на який є необхідність накласти арешт, оскільки вказане майно підлягає конфіскації, та відносно нього можуть бути вчинені дії з його відчуження, що буде перешкоджати кримінальному провадженню.
Статтею 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно підлягає для забезпечення можливої конфіскації.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Пунктом 3 ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою конфіскації майна, як виду покарання.
Відповідно до ч.5 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
У даному випадку метою арешту майна є забезпечення конфіскації майна як виду покарання, оскільки санкція ч. 2 ст. 307 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.
Відповідно до ст. 59 КК України, покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого.
Слідчим суддею встановлено, що 17 жовтня 2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України. 29 листопада 2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307 КК України та ч.2 ст. 307 КК України.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3,4 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Відповідно до реєстраційної картки ТЗ виданої Територіальним сервісним центром МВС № 1248 Регіонального сервісного центру МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях (Філія ГСЦ МВС) за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстровано автомобіль марки VOLKSWAGEN PASSAT, д.н.з. НОМЕР_3 , чорного кольору, 2007 року випуску, VIN- код: НОМЕР_2 .
Клопотання про арешт майна відповідає вимогам ст.171 КПК України.
З урахуванням доведеності слідчим правової підстави для арешту майна, того, що арешт майна є тимчасовим позбавленням права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, для забезпечення конфіскації майна, наявності ризиків щодо відчуження майна, розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням у даному кримінального провадженні щодо захисту суспільства та держави від кримінальних правопорушень, з метою забезпечення проведення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, суд прийшов до висновку про задоволення клопотання про арешт майна з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 168, 170-175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-
Накласти накласти арешт на зазначене в клопотанні майно, а саме на: автомобіль марки VOLKSWAGEN PASSAT, д.н.з. НОМЕР_3 , чорного кольору, 2007 року випуску, VIN - код: НОМЕР_2 власником якого є підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони будь-кому розпоряджатись будь-яким чином та використовувати його до прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні та/або скасування арешту.
Виконання ухвали покласти на слідчого слідчого групи СВ відділення поліції №1 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , на якого покласти обов`язок визначення місця зберігання майна, щодо якого застосовано арешт, з урахуванням вимог постанови КМУ № 1104 від 19 грудня 2012 року "Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України", якою затверджено "Порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1