Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/221/25 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2025 року. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку письмового провадження матеріали продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Ленінського районного суду м.Кіровограда від 04 лютого 2025 року, якою задоволено клопотання прокурора та обвинуваченому:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 04 лютого 2025 року до 04 квітня 2025 року.

Крім того, цією ухвалою продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Ленінського районного суду м.Кіровограда знаходиться кримінальне провадження № 0000670 у відношенні ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.

Під час судового розгляду прокурор звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою. Обгрунтував клопотання тим, що наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 04 лютого 2025 року, ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 04 лютого 2025 року до 04 квітня 2025 року.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції вказав, що судове провадження триває, а достатні відомості про усунення та відсутність на теперішній час тих обставин, які раніше стали підставою для обрання та продовження у відношенні ОСОБА_7 , ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відсутні, підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно останніх судом не встановлено.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 просила скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою обрати ОСОБА_6 запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що жодний ризик у клопотанні про продовження строку тримання під вартою передбачений ст.177 КПК України не доведений. Вказує, на відсутність доказів причетності ОСОБА_6 до скоєння інкримінованого йому злочину. Крім того, просить врахувати характеризуючі дані на обвинуваченого.

Прокурор, обвинувачений та його захисник, клопотань про участь сторін під час розгляду апеляційної скарги не заявляли, при цьому захисник подав клопотання про розгляд справи без їх участі, а тому відповідно до вимог ч. 4 ст.422-1 КПК України, апеляційний розгляд здійснюється без участі сторін кримінального провадження.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно положень ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Так, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції дотримані зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Судом першої інстанції належним чином враховано конкретні обставини даного кримінального провадження, а саме, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення проти власності у складі організованої групи, опинившись на волі, зможуть перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження з огляду на тяжкість покарання, що загрожує їм в разі визнання їх винуватими у інкримінованому злочині, та беручи до уваги те, що останні мають не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості, офіційно не працевлаштовані, тобто офіційного та постійного джерела доходу не мають, обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_6 не мають стійких соціальних зв`язків.

Також те, що на даний час ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, які були враховані під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу тримання під вартою, не змінились, та не зменшилися, інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, також, відсутність у матеріалах справи даних про появу нових обставин, що свідчать про необхідність зміни запобіжного заходу або про існування інших перешкод для тримання обвинуваченого під вартою.

З урахуванням наведеного та беручи до уваги ту обставину, що дане кримінальне провадження в суді першої інстанції не завершено, підстави для скасування оскаржуваної ухвали з тих підстав, на які посилається в своїй апеляційній скарзі захисник, колегія суддів не вбачає.

Отже, приймаючи рішення про застосування обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченому злочинів, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які знайшли своє об`єктивне підтвердження, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Підстав для застосування судом до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає, з огляду на вищевикладені мотиви.

Крім цього, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку з яким погоджується колегія суддів, що беручи до уваги суспільну небезпеку кримінального правопорушення, в скоєнні якого обвинувачуються ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , їх особи, матеріальний стан, суд приходить до висновку щодо визначення ОСОБА_7 , ОСОБА_6 застави у розмірі 121120 гривень, що відповідає 40 прожитковим мінімумам для працездатних осіб, та узгоджується зі змістом ст. 182 КПК України.

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що не доведено наявність ризиків та не надано жодних доказів на підтвердження їх існування, колегія суддів визнає необґрунтованими та безпідставними, оскільки судом першої інстанції при постановленні ухвали правильно встановлено наявність ризиків, які продовжують існувати на даний час та не зменшились, що також підтверджується матеріалами справи.

Також, доводи апеляційної скарги з приводу того, що судом не було взято до уваги, характеризуючі дані на особу, колегія суддів визнає необґрунтованими та безпідставними, оскільки судом першої інстанції при постановленні ухвали належним чином враховано всі характеризуючі данні на особу.

Доводи апеляційної скарги стосовного того, що докази по справі не підтверджують вину ОСОБА_6 , колегія суддів визнає необґрунтованими та передчасними, оскільки вказані доводи є предметом дослідження під час розгляду справи по суті.

Крім того жодних переконливих доказів з приводу того, що зменшились ризики передбачені ст. 177 КПК України, до суду апеляційної інстанції надано не було.

Більше того, на переконання колегії суддів інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, не доведено.

За таких підстав, на переконання колегії суддів, рішення суду першої інстанції винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, належним чином дослідженими та оціненими судом першої інстанції. Крім того, враховуючи вище викладене, колегія суддів, із урахуванням вищевказаних ризиків, які встановлені, не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування по суті правильного прийнятого судом першої інстанції рішення колегією суддів не встановлено.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги, а тому ухвалу суду першої інстанції залишає без зміни.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційна скарга захисника адвоката ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м.Кіровограда від 04 лютого 2025 року, якою обвинуваченому ОСОБА_6 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 04 лютого 2025 року до 04 квітня 2025 року залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підписи)