У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000169 від 19.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 333 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло вищевказане клопотання, в якому прокурор просить накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000169 від 19.12.2024 року на вилучені в ході огляду місця події речові докази, а саме металеві предмети та вироби, які за сукупністю зовнішніх ознак схожі на: авіаційний часомір-секундомір модифікований моделі «АЧС-1М» з серійним номером «15056», корпус якого має темно-сірий відтінок та на якому відсутні сліди експлуатації; авіаційний часомір-секундомір модифікований моделі «АЧС-1М» з серійним номером «43258» корпус якого має світло-сірий відтінок та сліди безпосередньої експлуатації; авіаційний часомір-хронограф АЧХ, корпус якого світло-сірого відтінку з обідком золотистого кольору, містить позначення «АЧХ» та маркування

Клопотання обґрунтоване наступним.

19 грудня 2024 року о 00 год. 34 хв., в зону митного контролю на ділянку Виїзд з України митного посту «Дякове» Закарпатської митниці заїхав пасажирський мікроавтобус марки «Renault» моделі «Master», д.н.з. НОМЕР_1 (VIN НОМЕР_2 ) під керуванням громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який прямував з України до Австрії. У ході здійснення митного огляду, в порожнині між останнім рядом сидінь та полицею багажного відділення вказаного авто виявлено 3 металеві предмети та вироби, які за сукупністю зовнішніх ознак схожі на авіаційні годинники, які були загорнуті в поліетиленовий пакет, належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка здійснювала їх перевезення.

Зі слів спеціаліста, залученого до проведення огляду місця події, - старшого інженера по авіаційному обладнанню - інструктора інженерно-авіаційної служби в/ч НОМЕР_3 «26 Окрема авіаційна ескадрилія ДПСУ» капітана ОСОБА_6 предметами, що вилучені в ході вказаної слідчої дії є два авіаційних часоміра-секундоміра модифікованих моделі «АЧС-1М» та один авіаційний часомір-хронограф «АЧХ».

На циферблаті авіаційного часоміра-секундоміра АЧС-1М виявлено серійний (заводський) номер - «15056», корпус якого має темно-сірий відтінок та на якому відсутні сліди експлуатації.

На іншому АЧС-1М, корпус якого має світло-сірий відтінок та сліди безпосередньої експлуатації, на циферблаті під склом наявний серійний (заводський) номер - «43258».

Третім предметом є авіаційний часомір-хронограф АЧХ, корпус якого світло-сірого відтінку з обідком золотистого кольору, містить позначення «АЧХ» та маркування заводу виробника «МІЧЗ» та «450 г», а також серійний (заводський) номер - «18247».

Відповідно до пояснень спеціаліста, вказані прилади перебувають у справному стані, проте для використання за призначенням повинні пройти капітальний ремонт відповідно до правил інженерно-авіаційного забезпечення, у зв`язку із відсутністю документів (паспортів-етикеток) щодо їх походження. Також спеціаліст ОСОБА_6 повідомив, що АЧС-1М можуть використовуватися в літаках типу Миг-21, Миг-23, Миг-29, Миг-31, Су-24, Су-25, АН-2, АН-12, АН-24, АН-26, АН-72, АН-74, АН-148, ИЛ-76, ИЛ-78, ЯК-40, ЯК-42, вертольотах типу МИ (МІ)-8, МИ -17, МИ-24.

Прокурор вказує, що в ході проведення огляду місця події 19.12.2024, було виявлено та вилучено металеві предмети та вироби, які за сукупністю зовнішніх ознак схожі на два авіаційних часоміра-секундоміра модифікованих моделі «АЧС-1М» та один авіаційний часомір-хронограф «АЧХ».

20.12.2024 вищевказані предмети постановою слідчого визнано речовими доказами у зазначеному кримінальному провадженні.

Клопотання мотивоване тим, що орган досудового розслідування вбачає наявність обґрунтованих ризиків відчуження вилучених предметів, їх подальше приховування, пошкодження або знищення з метою перешкоджання подальшому встановленню інших обставин кримінального правопорушення або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

У судове засідання прокурор не з`явився, при цьому подав до суду заяву про розгляд клопотання про арешт майна без його участі.

Представник особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, тимчасовий доступ до яких просить слідчий, у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду клопотання повідомлявся судом належним чином, однак його неявка відповідно до вимог ч. 4 ст. 163 КПК України не є перешкодою для розгляду клопотання.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося.

Дослідивши подане клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Як установлено з матеріалів клопотання, СВ УСБУ в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 333 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.12.2024 за №0000107.

У межах розслідування даного провадження в органу досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна з метою збереження речових доказів, якими є вилучені в ході огляду місця події речі 19.12.2024 року на митному пості «Дякове» Закарпатської митниці, а саме: металеві предмети та вироби, які за сукупністю зовнішніх ознак схожі на два авіаційних часоміра- секундоміра модифікованих моделі «АЧС-1М» та один авіаційний часомір-хронограф «АЧХ».

Постановою слідчого 2-го відділення СВ УСБУ в Закарпатській області від 20.12.2024 вказані речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000107.

Відповідно до ч. 5 ст.132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Частиною 2 ст.167 КПК України регламентовано, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення, є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом, набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно з ч.1ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Згідно з ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст.131КПКУкраїни арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за вимогами ст.132КПКУкраїни його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» визначено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Враховуючи вищенаведене,а також ступінь суспільної небезпеки та характер вчиненого протиправного діяння, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, з метою збереження речових доказів, а також те, що вилучені речі, предмети та речовини є предметом злочинної діяльності, могли зберегти на собі сліди злочину, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

У зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170, 171-173, 175, 309, 395, 532 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000107 від 19.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 333 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на вилучені 19.12.2024, в ході огляду місця події речі, а саме:

- авіаційний часомір-секундомір модифікований моделі «АЧС-1М» з серійним номером «15056», корпус якого має темно-сірий відтінок та на якому відсутні сліди експлуатації;

- авіаційний часомір-секундомір модифікований моделі «АЧС-1М» з серійним номером «43258» корпус якого має світло-сірий відтінок та сліди безпосередньої експлуатації;

- авіаційний часомір-хронограф АЧХ, корпус якого світло-сірого відтінку з обідком золотистого кольору, містить позначення «АЧХ» та маркування заводу виробника «МІЧЗ» та «450 г», а також серійний (заводський) номер - «18247».

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1