Справа №127/1284/25
Провадження №1-кс/127/557/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницького області в складі

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду клопотання старшого слідчого відділу СУ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000132, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий відділу СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000132, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що група осіб, діючи умисно з корисливих мотивів маючи на меті отримання прибутку вчиняють протиправні дії, щодо незаконного переплавлення громадян України чоловічої статті, віком від 18 до 60 років, відносно яких діє заборона виїзду з України у зв`язку з обмеженням на період дії правового режиму воєнного стану, через державний сухопутний кордон з невизнаною ПМР в районі села Студена, Тульчинського району за грошову винагороду в розмірі 4 000 доларів США.

В ході проведення слідчих розшукових дій, спрямованих на викриття осіб, які скоїли дане кримінальне правопорушення, 10.01.2025 було проведено санкціонований обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами проведення якого виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Iphone» сірого кольору з сім картою № НОМЕР_1 .

В подальшому вказаний телефон було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, тобто в даному випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи або за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК.

У зв`язку з виявленням під час обшуку вищевказаних речей та документів, є достатні підстави вважати, що вони відповідно до п. 1, 3, ч. 2 ст. 167 КПК України є використаними як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, тому слідчий просив клопотання задовольнити.

Слідчий ОСОБА_5 , який входить до складу групи слідчих кримінального провадження №0000132, від 12.02.2024, в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, клопотання підтримав та просив задовольнити.

Адвокат ОСОБА_6 подала заяву про розгляд клопотання у її відсутність. Заперечувала проти задоволення клопотання, оскільки майно, яке просить арештувати слідчий не має відношення до кримінального провадження, а є власністю її клієнта, яка не має стосунку до кримінального провадження ОСОБА_7 ,

ОСОБА_7 також подала заяву про розгляд клопотання у її відсутність, просила відмовити у задоволенні клопотання з підстав, що наведено її адвокатом ОСОБА_6 .

Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає поверненню прокурору, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, слідчим відділу СУ ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування матеріалів кримінального провадження №0000132, від 12.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

В ході проведення слідчих розшукових дій, спрямованих на викриття осіб, які скоїли дане кримінальне правопорушення, 10.01.2025 було проведено санкціонований обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами проведення якого виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Iphone» сірого кольору з сім картою № НОМЕР_1 .

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з частиною другою статті 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Як слідує з клопотання слідчого ОСОБА_3 , останній просив накласти арешт на мобільний телефон марки «Iphone» сірого кольору з сім картою № НОМЕР_1 .

В той же час, слідчий не надав доказів, що вказаний телефон належить ОСОБА_8 .

При цьому, ОСОБА_7 повідомила, що вилучений телефон марки «Iphone» сірого кольору з сім картою № НОМЕР_1 , належить їй.

Таким чином, оскільки ОСОБА_7 не є підозрюваною у кримінальному провадженні, а тому перебуває у статусі третьої особи щодо майна якої вирішується питання про арешт.

Однак, відповідно до частини першої та другої статті 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Права та обов`язки третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна..

З аналізу наведеної норми слідує, що правом звернення до суду з клопотанням про арешт майна третьої особи наділений виключно прокурор, а не слідчий, за погодженням з прокурором.

Проте, в порушення наведеної вище норми, з клопотанням, яке являється предметом розгляду у даній справі, до слідчого судді звернувся слідчий СУ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_3 , а не прокурор.

Частиною третьою статті 172 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про постановляє ухвалу.

Таким чином, оскільки клопотання про арешт майна, що надійшло до суду не відповідає вимогам статті 171 КПК України, останнє підлягає поверненню прокурору.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 64-2, 170, 172, 173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділу СУ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000132, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, повернути прокурору.

Встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків клопотання.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: