Справа № 615/2159/24
Провадження № 1-кп/615/200/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2024 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Валки Харківської області кримінальне провадження № 0000178 від 12.11.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Ков`яги Валківського району Харківської області, громадянина України, маючого середню освіту, непрацюючого, неодруженого, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

І. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним.

11 листопада 2024 року приблизно о 22 год 30 хв ОСОБА_3 йшов по АДРЕСА_1 та проходячи повз домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить потерпілому ОСОБА_5 , впевнившись, що наразі на території домоволодіння господаря не має, у зв`язку з чим, останній не зможе перешкодити йому проникнути до вищевказаного домоволодіння.

Після цього, діючи з єдиним умислом, спрямованим на проникнення до іншого володіння особи, а саме господарського приміщення, всупереч вимогам ст. 30 Конституції України, якою закріплено право на недоторканість житла чи іншого володіння особи, а також волі законного володільця, за відсутності визначених законом підстав, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, ОСОБА_3 зайшов через незакриту хвіртку на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , підійшов до вхідних дверей літньої кухні та за допомогою сокири, протиправно, без дозволу власника, достовірно знаючи, що останній не давав йому дозвіл на проникнення та перебування у вказаному приміщенні, проник до літньої кухні, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить потерпілому ОСОБА_5 .

ІІ. Позиція обвинуваченого ОСОБА_3 щодо пред`явленого обвинувачення та висновки суду.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав у повному обсязі, фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, а також правову кваліфікацію не оспорює.

Під час допиту у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 надав показання, що 11 листопада 2024 року приблизно о 22 год 30 хв він зайшов через незакриту хвіртку на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , підійшов до вхідних дверей літньої кухні та за допомогою сокири, без дозволу власника, проник до літньої кухні, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить потерпілому.

Обвинувачений ОСОБА_3 зазначає, що вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 162 КК України, він визнає повністю, щиро розкаюється.

Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву, у якій просить проводити судовий розгляд без його участі. Також, в заяві зазначив, що претензій до обвинуваченого не має.

На підставі вимог ст. 325 КПК України, за погодженням із учасниками судового провадження, судовий розгляд проведено за відсутності потерпілого.

Враховуючи той факт, що обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у повному обсязі та не оспорює фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення, як вони встановлені в обвинувальному акті, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого, які надали згоду на розгляд кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано в учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих фактичних обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, та на виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено їм, що у такому випадку учасники будуть позбавлені права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження щодо процесуальних витрат, речових доказів, а також матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

З огляду на те, що кримінальне провадження розглянуто судом в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, інші докази, здобуті в ході досудового розслідування, під час судового розгляду не досліджувались.

ІІІ. Частина статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що своїми умисними та протиправними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення - проступок, передбачений ч. 1 ст. 162 КК України, тобто незаконне проникнення до іншого володіння особи.

ІV. Мотиви суду при призначенні покарання.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він має середню освіту, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, тяжких захворювань чи інвалідності не має, дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, неодружений, непрацюючий, має постійне місце проживання, за місцем мешкання характеризується позитивно, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до вимог, передбачених п. 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до вимог, передбачених ч. 1 ст. 67 КК України, не встановлено.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а при його призначенні суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Згідно з принципами співмірності та індивідуалізації покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій.

Виходячи з указаної мети й вищезазначених принципів, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно з ст. 12 КК України є кримінальним проступком, наявність пом`якшуючої покарання обставини, відсутність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу винного, у зв`язку з чим суд призначає обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді штрафу у межах мінімальної санкції за ч. 1 ст. 162 КК України, яке є необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

На переконання суду, саме таке покарання відповідає загальним засадам його призначення, визначеним у статтях 50, 65 КК України, є справедливим та співмірним протиправному діянню, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

V. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирався і підстав для його обрання не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 коп.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Валківський районний суд Харківської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1