УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004399 від 02.11.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.190 КК України, про надання тимчасового доступу до речей і документів,

встановив:

В провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004399 від 02.11.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.190 КК України, про надання тимчасового доступу до речей і документів.

В судове засідання слідчий не з`явився, подав до суду клопотання про проведення засідання у його відсутності, зазначив, що відпала необхідність у задоволенні клопотання, у зв`язку із тим, що встановлено іншого володільця речей і документів.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалося.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Тимчасовий доступ до речей і документів є заходом забезпечення кримінального провадження, передбаченим п.5 ч.2 ст. 132 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Загальні положення тимчасового доступу до речей і документів унормовані ст. 159 КПК України, відповідно до яких тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Частиною ч.4 ст. 163 КПК України закріплено правило про те, що слідчий суддя, суд розглядає клопотання за участю сторони кримінального провадження, яка подала клопотання, та особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.

Згідно вимог ч.5 ст.163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Подавши заяву про відсутність необхідності задоволення клопоння слідчий фактично не довів обставини, передбачені вимогами КПК України. Це у свою чергу позбавляє слідчого суддю можливості повно та всебічно з`ясувати сукупність обставин, із якими закон пов`язує вирішення питання про надання тимчасового доступу до речей і документів, а отже є підставою для відмови у задоволенні клопотання про надання тимчасового доступу до речей і документів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 159-160, 163, 309, 532 КПК України, слідчий суддя,-

ухвалив:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004399 від 02.11.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.190 КК України, про надання тимчасового доступу до речей і документів - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1