Провадження № 1-кп/686/170/25
24 січня 2025 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,
ОСОБА_6 01.06.2024 близько 18:30, перебуваючи в гаражному приміщенні, що по АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, прийняв рішення про спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .
Тоді ж, ОСОБА_6 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливість настання шкідливих наслідків щодо спричинення шкоди здоров`ю потерпілого та свідомо бажаючи їх настання, перебуваючи у положенні стоячи навпроти потерпілого ОСОБА_4 , який перебував у положенні сидячи, умисно наніс один удар правою рукою в область лівого ока потерпілого.
Внаслідок вищевказаних протиправних дій ОСОБА_6 , потерпілому ОСОБА_4 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: контузії лівого очного яблука, проникаючого поранення рогівки, випадіння оболонок, відриву райдужної оболонки від кореня (аніридії), крововиливу в порожнину скловидного тіла (гемофтальму), відшарування сітківки, субкон`юктивального крововиливу лівого ока, відсутності зору лівого ока, які по своєму характеру відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, як такі, що призвели до тривалого розладу здоров`я (більше 21 доби).
Дії ОСОБА_6 кваліфікуються за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисні середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто умисні ушкодження, які не є небезпечним для життя і не потягли за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я.
В судовому засіданні обвинувачений свою винуватість визнав частково та повідомив, що дійсно 01.06.2024 перебував в гаражному приміщенні разом з потерпілим і свідком ОСОБА_7 , де вживали алкогольні напої. Між ним і ОСОБА_4 , який сидів навпроти, виник словесний конфлікт щодо невчасного і неналежного ремонту автомобіля. Під час суперечки ОСОБА_4 намагався його вдарити, у зв`язку з чим він наніс потерпілому удар правою рукою в обличчя. Внаслідок таких дій пошкодив йому ліве око.
Окрім показань обвинуваченого щодо перебування його на місці інциденту та нанесення удару потерпілому, винуватість ОСОБА_6 доводиться наступними доказами.
Так, потерпілий ОСОБА_4 підтвердив, що до нього звертався ОСОБА_6 з приводу ремонту автомобіля його племінника. З об`єктивних причин ремонтні роботи затягнулись, чим ОСОБА_6 був незадоволений. По завершенні ремонту, 01.06.2024 обвинувачений прийшов в зазначений вище гараж, придбав горілку і продукти харчування. Згодом розпочали спільно з ОСОБА_6 і ОСОБА_7 вживати придбане обвинуваченим. Надалі ОСОБА_6 висловлював невдоволення щодо ремонту транспортного засобу і вдарив його рукою в ліве око. Внаслідок таких дій він відчув різкий біль в області голови та самого ока. В момент удару він знаходився в сидячому положенні, а ОСОБА_6 піднявся з крісла для нанесення удару. Через деякий час після події, вночі зателефонував дружині, повідомив про травму і вона викликала швидку допомогу. Просив стягнути з обвинуваченого заподіяну моральну шкоду.
Очевидець подій, свідок ОСОБА_7 показав, що дійсно у вказаний вище час перебував в гаражному приміщенні разом з обвинуваченим і потерпілим. В ході вживання алкогольних напоїв між ними виникла суперечка та штовханина, під час якої обвинувачений пошкодив ОСОБА_4 око. Моменту заподіяння ушкоджень не пам`ятає.
В ході проведення 07.08.2024 та 06.08.2024 слідчих експериментів, потерпілий і свідок ОСОБА_7 продемонстрували, як ОСОБА_6 вчиняв протиправні дії стосовно ОСОБА_4 , що відповідає їх показанням, наданим в суді. Додатково ОСОБА_7 повідомив, що бачив, як ОСОБА_6 вдарив пальцем правої руки в око потерпілого.
Даними протоколу огляду місця події від 05.06.2024 зафіксоване місце вчинення злочину (гаражне приміщення, що розташоване по АДРЕСА_2 ), де обвинувачений спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження.
Даними карти виїзду екстреної медичної допомоги № 43 від 02.06.2024 та протоколу огляду оптичних дисків з аудіозаписами телефонних звернень по спецлінії «103», доводиться факт виклику близько 02:00 02.06.2024 ОСОБА_8 (дружиною потерпілого) «швидкої медичної допомоги», і надання такої допомоги ОСОБА_4 у зв`язку з травмою ока, що узгоджується з показаннями потерпілого щодо часу і місця отримання тілесних ушкоджень.
Згідно з висновками експерта № 349 від 22.08.2024, № 350 від 22.08.2024, № 384 від 09.09.2024, № 351 від 22.08.2024 у ОСОБА_4 мають місце тілесні ушкодження у вигляді «контузії лівого очного яблука, проникаючого поранення рогівки, випадіння оболонок, відриву райдужної оболонки від кореня (аніридії), крововиливу в порожнину скловидного тіла (гемофтальму), відшарування сітківки, субкон`юктивального крововиливу лівого ока, відсутність зору лівого ока», - які виникли не менш як від однієї дії тупого, твердого предмету в ділянку лівого ока ОСОБА_4 , яким могли бути пальці, кулак руки сторонньої людини, та їм подібні предмети, по строку свого виникнення можуть відповідати 01.06.2024, що могло мати місце в строк і за обставин, вказаних у постанові про призначення судово-медичної експертизи та по своєму характеру відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що призвели до тривалого розладу здоров`я (більше 21 доби).
Вищезазначені тілесні ушкодження могли утворитися в строк, за обставин та по механізму, на які вказали і відтворили потерпілий ОСОБА_4 та свідок ОСОБА_7 під час проведення слідчих експериментів за їх участю.
Непослідовні показання ОСОБА_6 відносно спричинення тілесних ушкоджень потерпілому в умовах необхідної оборони, суд розцінює як спосіб захисту та надані з метою уникнення відповідальності за фактично скоєне, оскільки такі твердження повністю спростовуються дослідженими доказами.
Суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведена в повному обсязі.
При призначенні покарання враховується ступінь тяжкості скоєного, особа винного та обставини, що пом`якшують йому покарання.
ОСОБА_6 є раніше не судимою особою, характеризується позитивно, працює, одружений, на обліку у лікаря-психіатра і лікаря-нарколога не перебуває.
Обвинувачений раніше не судимий, визнав вину у завданні тілесних ушкоджень, частково відшкодував заподіяну шкоду потерпілому, що пом`якшує йому покарання.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Згідно досудової доповіді органу пробації, виправлення ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства.
З урахуванням наведеного, суспільної небезпеки та наслідків скоєного, наявності декількох пом`якшуючих обставин та відсутності обтяжуючих, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства та йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі із застосуванням іспитового строку.
На думку суду дана міра покарання є справедливою, необхідною та достатньою для запобігання вчинення винним правопорушень у майбутньому.
Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі ДУ «Інститут очних хвороб і тканинної терапії ім. В.П. Філатова Національної академії медичних наук України» до обвинуваченого про стягнення з останнього витрат, понесених на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_4 від кримінального правопорушення в розмірі 8529 грн. 84 коп., що підтверджені повідомленням ДУ ІОХ І ТТ ІМ. В.П. ФІЛАТОВА НАМН № 01-626 від 27.09.2024, довідкою № 03-93 від 26.09.2024 щодо витрат установи на лікування ОСОБА_4 та ніким із учасників судового провадження не оспорюються, в силу положень ст. 1206 ЦК України підлягає задоволенню.
Цивільний позов потерпілого слід задовольнити частково.
Потерпілий внаслідок злочинних дій не може працювати, переносить фізичний біль і душевні страждання, пов`язані з побутовими незручностями, тривалими медичними процедурами, втратою вільного часу, розмір відшкодування яких, враховуючи глибину та тривалість перенесених ОСОБА_4 страждань, пов`язаних з наслідками правопорушення, виходячи з вимог розумності і справедливості, матеріального стану ОСОБА_6 , слід визначити в сумі 100000 грн., з яких обвинуваченим відшкодовано 1000 грн. При визначенні розміру моральної шкоди суд також зважає на те, що в результаті кримінального правопорушення ОСОБА_4 частково втратив зір.
Крім того, ОСОБА_4 спричинено майнову шкоду, яка компенсована ОСОБА_6 в повному обсязі, що підтвердив в суді потерпілий.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.
На підставі ст. 76 КК України, ОСОБА_6 зобов`язати періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов прокурора задовольнити повністю.
Цивільний позов потерпілого задовольнити частково.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя Хмельницького

міськрайонного суду