Справа № 466/5085/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/119/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2025 року у м.Львові.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

під головуванням судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у закритому судовому засіданні в режимі відео конференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Шевченківського районного суду м.Львова від 09 січня 2025 року відносно ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 09.01.2025 року обвинуваченому ОСОБА_7 за ч.3 ст.153, ч.2 ст.156, ч.ч.3,4 та 5 ст.301, ч.1 ст.301-1 КК України продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на шістдесят діб до 09.03.2025 року без визначення розміру застави.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та обрати обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді застави в розмір 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підтримання своїх апеляційних вимог захисник покликається на те, що стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків в цьому кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 , останній тривалий час утримується під вартою, вказує на необґрунтованість пред`явленого обвинувачення, оскільки таке не підтверджується доказами, що містяться в матеріалах кримінального провадження вважає, що більш м`якші запобіжні заходи зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_7 , зокрема застава в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Також захисник зазначає, що судом першої інстанції не враховано дані про особу ОСОБА_7 , який є інвалідом ІІ групи, одружений, має постійне місце проживання, утримує малолітню дитину, офіційно працював на двох роботах, вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується та не володіє значними майновими статками.

На апеляційний розгляд захисник не прибув, водночас по електронній пошті подав клопотання від 06.02.2025 року про розгляд справи за його відсутності.

Колегія суддів, заслухавши доповідача про обставини справи і зміст апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та дослідивши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 повністю дотримався вимог ст.ст.177, 183, 194, КПК України, які передбачають порядок обрання та продовження підозрюваним та/або обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 в цьому кримінальному провадженні, обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.153, ч.2 ст.156, ч.ч.3,4 та 5 ст.301, ч.1 ст.301-1 КК України, тобто у вчинення дій спрямованих проти статевої свободи неповнолітньої особи та розповсюдження матеріалів порнографічного характеру, в тому числі неповнолітніх осіб.

Обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні скерований до суду, розпочався і триває судовий розгляд, що не виключає можливості обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого в кримінальному провадженні, знищити, приховати або спотворити будь-які речі та документи, що мають значення для кримінального провадження, продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, іншим чином перешкодити кримінальному провадженню.

Також судом першої інстанції при продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 правильно враховано тяжкість інкримінованих їм кримінальних правопорушень та дані про особи обвинуваченого ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень.

Крім того, як в судовому засіданні судом першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_7 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Також суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_7 , в тому числі визначення розміру застави обвинуваченому.

Дані про те, що обвинувачений ОСОБА_7 за станом здоров`я не може утримуватися в умовах установи попереднього ув`язнення відсутні.

Суд апеляційної інстанції, виходячи з наведених в апеляційній скарзі сторони захисту мотивів, не знаходить законних та обґрунтованих підстав для скасування оскаржуваної ухвали чи зміни запобіжного заходу обвинуваченому за наслідками апеляційного розгляду.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б тягли безумовне скасування ухвали, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст.405, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Львова від 09 січня 2025 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий:

Судді: