Справа № 472/1296/24
Провадження № 1-кс/472/147/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 року с-ще Веселинове

Слідчий суддя Веселинівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , старшого слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Веселинівського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0001197, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.12.2024 року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, українця, громадянина України, не працюючого, особа з інвалідністю, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И В:

09 грудня 2024 року до суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Веселинівського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0001197, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.12.2024 року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 05.12.2024 року приблизно о 16:00 год. ОСОБА_7 , працюючи як таксі в м. Одеса на власному автомобілі «Шкода Фабія» д/н НОМЕР_1 , 2010 р.в., отримав замовлення від клієнта - мешканця с-ща Веселинове ОСОБА_5 , на поїздку за межі області. За вказівкою останнього вони на автомобілі поїхали в м. Березівка, Одеської області, але в ході поїздки ОСОБА_5 попрохав їхати в м Миколаїв та вони змінили маршрут. По до розі в АДРЕСА_2 , у ОСОБА_5 виник умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом. Діючи умисно, переслідуючи ціль незаконного збагачення та корисливий мотив, ОСОБА_5 наказав поїхати потерпілому в ліс біля с. Варюшине, Вознесенського району, де спричинивши декілька ударів рукою в голову потерпілому ОСОБА_7 , наказав зупинити автомобіль. Погрожуючи фізичною розправою, повідомив, що має пістолет з ножем, якими спричинить смерть в результаті не виконання його вимог, наказав потерпілому ОСОБА_7 вийти з автомобіля та не чинити опір. Після цього ОСОБА_5 пересів за кермо автомобіля «Шкода Фабія» д/н НОМЕР_1 , 2010 р.в. та з місця події зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

Таким чином ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у незаконному заволодінні транспортним засобом, поєднаного з погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України

В ході розслідування кримінального провадження та оперативно-технічних заходів було встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 на викраденому автомобілі направлявся в м. Запоріжжя. 06.12.2024 року о 11:30 год. на блокпосту ПЗ 08 «Лавра» по АДРЕСА_3 було зупинено автомобіль марки «Шкода Фабія» д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 .

Громадянина ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України 06.12.2024 року (фактичне затримання 06.12.2024 року о 11:30 год.) та 07.12.2024 року останньому повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

Вказані обставини підтверджуються даними слідчих дій, зокрема: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 06.12.2024 року; протоколом огляду місця події від 06.12.2024 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 06.12.2024 року; протоколом проведення слідчого експерименту від 06.12.2024 року; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 06.12.2024 року; протоколом огляду місця події від 06.12.2024 року; протоколами допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 таіншими матеріалами кримінального провадження.

Суд прийшов до висновку про те, що діях ОСОБА_5 містяться ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, тобто у незаконному заволодінні транспортним засобом, поєднаного з погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого, та надані слідчим докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 вказаного кримінального правопорушення.

Слідчий обґрунтовує клопотання наявністю ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, так як сама втеча з місця вчинення злочину з метою переховування від працівників поліції та його затримання на території Запорізької області, незаконно впливати на потерпілого та свідків з метою зміни їх показів в судовому засіданні, та вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не працює, джерел заробітку не має та раніше неодноразово притягувався за вчинення насильницьких злочинів проти життя та здоров`я особи, в тому числі з корисливих спонукань.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та старший слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримали повністю в тому ж обсязі і з тих же підстав.

Підозрюваний ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_6 заперечили щодо обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляд тримання під вартою, просили застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме - нічний домашній арешт.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Заслухавши прокурора, слідчого, підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали справи, враховуючи доведеність прокурором і слідчим обставин, зазначених у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що виправдовують обрання запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 , за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 12 років і те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може в переховуватися від органів досудового розслідування або суду, оскільки,перебуваючи на волі, розуміє відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 289 КК України; може негативно впливати на потерпілого та свідків, з метою зміни їх показів в судовому засіданні; чинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не працює, джерел заробітку не має, а тому для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні, вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того, суддею враховано вагомість наявних в матеріалах справи доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а також вік та стан здоров`я підозрюваного.

Так, відповідно до довідки до акту МСЕК серії 12 ААГ від 10.08.2023 року ОСОБА_5 є інвалідом другої групи інвалідності. Інвалідність встановлена до 01.09.2024 року. Також, згідно з довідками від 07.12.2024 року лікаря хірурга ОСОБА_10 та лікаря ОСОБА_11 підозрюваний є інсулінозалежним, діабетична стопа правої ноги, стан після ампутації лівого стегна. Разом з тим, громадянин ОСОБА_5 може утримуватися в ІТТ та СІЗО з милицями та при наявності глюкометра та інсуліну, про що вказується в долучених до матеріалів справи за клопотанням сторони захисту лікарських довідках.

За обставин, зазначених вище, слідчий суддя прийшов до висновку про те, що клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Згідно ст. 176 КПК України у кримінальному провадженні можуть бути застосовані такі запобіжні заходи, як особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою. При цьому їх види наведено у порядку зростання ступеня суворості.

Зокрема, застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не може бути застосовано оскільки це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідатиме тяжкості вчиненого злочину та наслідкам, які були завдані вчиненням злочину. Застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки не може бути застосовано в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу.

Також, на переконання суду не може бути застосований і такий запобіжний захід, як домашній арешт, оскільки наявні ризики, перелічені вище.

Відповідно до положень ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

В розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Зокрема ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Згідно вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Разом з іншим, відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, не вважає за необхідне визначити розмір застави у даному кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину поєднаного з погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотаннястаршого слідчого СВ Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Веселинівського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0001197, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.12.2024 року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 (тридцять) днів, тобто до 04 січня 2025 року включно.

В задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту - відмовити.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області ОСОБА_1