Справа № 521/794/25
Номер провадження:1-в/521/607/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , представника ДУ «ОВК №14» ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції у залі суду в м. Одесі провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_6 щодо приведення вироку у зв`язку зі змінами у Кодексі України про адміністративні порушення згідно Закону № 3886-ІХ від 18.07.2024 р. відносно ОСОБА_4 , який відбуває покарання за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 13.01.2023 року за ч.2 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшло вказане клопотання відносно засудженого ОСОБА_4 щодо приведення у відповідність до закону вироку Приморського районного суду м. Одеси від 13.01.2023 року, у зв`язку зі змінами у Кодексі України про адміністративні порушення згідно Закону № 3886-ІХ від 18.07.2024 р., у зв`язку з набранням чинності Закону України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-IX, яким вчинення крадіжок в сумі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян віднесено до адміністративних правопорушень та відповідно декриміналізовано.

Адвокат ОСОБА_6 просила задовольнити клопотання.

Засуджений ОСОБА_4 підтримав свого адвоката.

Прокурор проти задоволення клопотання не заперечувала.

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши доводи клопотання, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до таких висновків.

Згідно із ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 74 Кримінального кодексу України.

Пунктом 2 частини 2 статі 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення, зокрема, питань, передбачених пунктом 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Судом встановлено, що вироком Приморського районного суду м. Одеси від 13.01.2023 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк два роки. На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком від 07.02.2019 року Суворовського районного суду м. Одеси за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та остаточно до відбуття ОСОБА_4 призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного ) місяця позбавлення волі.

Як убачається з вироку від 07.02.2019 року Суворовського районного суду м. Одеси за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, судом встановлено, що ОСОБА_4 скоїв крадіжку та завдав потерпілому матеріальні збитки на суму 210 (двісті десять) гривень, які були відшкодовані шляхом повернення викраденого майна.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України 18 липня 2024 року № 3886-IX "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" від (далі Закон N 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу XX Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн. крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п. п. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Станом на 01 січня 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1921 грн. а 50 відсотків від його розміру становили 1762 грн., а 50 відсотків від його розміру становили 881 грн;

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України, Закону N 3886-IX та ст. 5 КК України, на момент вчинення ОСОБА_4 (16.11.2018 року) діяння, за яке він засуджений за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 07 лютого 2019 року, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становить 1762,00 гривень, розмір шкоди 210 гривень, не перевищує граничний розмір шкоди з якого настає кримінальна відповідальність. З вищевикладеного суд робить висновок про те, що діяння по вищезазначеному вироку, не вважається кримінальним правопорушенням.

З вищевикладеного, суд робить висновок, що діяння, за яке ОСОБА_4 , засуджено вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 07.02.2019 року не вважається кримінальним правопорушенням. Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід вважати засудженим вироком Приморського районного суду міста Одеси від 13.01.2023 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Керуючись ч. 1, ч. 3 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_6 , щодо приведення вироку Приморського районного суду м. Одеси від 13.01.2023 року у зв`язку зі змінами у Кодексі України про адміністративні порушення згідно Закону № 3886-ІХ від 18.07.2024 р., відносно ОСОБА_4 задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 07.02.2019 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати засудженим вироком Приморського районного суду міста Одеси від 13.01.2023 року за ч.2 ст.185 КК України до 2-х ( двох) років позбавлення волі.

Виключити з мотивувальної та резолютивної частини вироку Приморського районного суду м. Одеси від 13.01.2023 року посилання на ст. 71 КК України.

Продовжити виконання вироку Приморського районного суду міста Одеси від 13.01.2023 року, яким ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до 2-х років позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з дня його фактичного затримання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Малиновський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1