НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

27 березня 2025 року ЄУ № 322/285/25 (Провадження № 1-кс/322/104/25)

Слідчий суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВн відділення поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 (далі по тексту слідчий), погоджене начальником Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.03.2025 за №0000032, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України про арешт майна,

встановив:

слідчий звернулась до слідчого судді з вказаним клопотанням зі змісту якого випливає, що 10.03.2025 за адресою: АДРЕСА_1 , в приміщені будинку виявлено труп ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ознаками насильницької смерті.

Під час проведення досудового розслідування встановлено, що причетним до вчинення вказаного кримінального правопорушення може бути ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім того встановлено, що ОСОБА_6 підтримує дружні відносини з ОСОБА_7 та постійно з ним спілкувався як з початку березня 2025 року так і після 10.03.2025.

21.03.2025, у період часу з 15:55 годин до 16:46 годин, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «HUAWEI Р30 Eite» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з сім-карткою мобільного оператору «Київстар» НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вказаний телефон визнаний речовим доказом, про що винесена відповідна постанова.

Враховуючи вказане, з метою збереження речового доказу, для запобігання можливості його зникнення, пошкодження, а також для проведення необхідних експертиз, слідчий просила накласти арешт на згадане майно.

Слідчий і прокурор будучи належним чином повідомлені про час і місце розгляду клопотання в судове засідання не з`явилися причини неявки не повідомили.

Дослідивши клопотання і додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов таких висновків.

Клопотання слідчого погоджене прокурором, який вказаний у витязі з ЄРДР, втім постанова про визначення групи прокурорів до матеріалів доданих до клопотання не долучена, а саме клопотання не в повній мірі відповідає вимогам ст.171 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено зокрема підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Положеннями ч.1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зі змісту клопотання і доданих до нього матеріалів можна зробити висновок, що вилучений під час обшуку телефон перебуває в користуванні неповнолітнього ОСОБА_7 . У клопотанні йдеться про те, що останній підтримує дружні стосунки з фігурантом - ОСОБА_6 , обидва спілкувалися і продовжують спілкуватися один з одним. Втім на підтвердження цих тверджень будь-яких доказів не надано. Слідчий вказує, що телефон може містити в собі інформацію про підготовку або вчинення злочину фігурантом, однак наразі це є припущенням. З тих матеріалів, які долучалися до інших клопотань у даному кримінальному проваджені і досліджувались слідчим суддею під час їх розгляду, не випливало, що фігуранти заздалегідь планували вчинення кримінального правопорушення, що ОСОБА_6 з кимось обговорював обставини вчинення злочину після події (останній взагалі заперечує свою участь), і що до цього якимось чином міг бути причетний ОСОБА_7 .

ОСОБА_7 і його мати - ОСОБА_8 не допитані (принаймні до клопотання не надано протоколів їх допитів). ОСОБА_6 не допитувався в контексті його контактів з ОСОБА_7 .

На підтвердження обґрунтованості клопотання додані лише документи, які вказують на факт проведення обшуку (протокол), підставу для цього (ухвала слідчого судді), а також постанова про визнання телефону речовим доказом (яка не містить в собі належного мотивування), тоді як в контексті саме доказового значення телефону фактично жодного.

Зі змісту протоколу обшуку випливає, що слідчий мав доступ до інформації, що містилась в телефоні, оскільки йому був наданий пароль до нього. Вказане дає підстави вважати, що інформація, яка могла мати значення для органу досудового розслідування в телефоні не було.

В клопотанні зазначено, що вилучений телефон необхідний зокрема для проведення судової комп`ютерно-технічної експертизи, отже, слідчий дійшла висновку, що інформація, яка має значення для кримінального провадження могла бути видалена з телефону до моменту проведення обшуку, водночас, по-перше до клопотання не додана копія постанови про призначення відповідної експертизи, і якщо така постанова наразі не винесена, через неявку слідчого в судове засідання, неможливо з`ясувати чому саме вона не винесена, коли планується її винесення, і чи є взагалі реальна можливості проведення такої експертизи, якщо так в які строки, по-друге, мають бути додані докази (крім тих які досліджувались слідчим суддею під час надання дозволу на обшук), що вказують на тривалі контакти між ОСОБА_7 і фігурантом, що вони дійсно мають дружні, довірливі відносини між собою.

За правилом ч.3 ст.172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи відсутність слідчого і прокурора в судовому засіданні слідчий суддя дійшов висновку про доцільність встановлення максимального строку визначеного положеннями КПК України для усунення недоліків клопотання.

Керуючись ст.ст.172, 369, 372 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

клопотання про арешт майна повернути начальнику Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_9 для усунення недоліків, встановивши строк для усунення недоліків в сімдесят дві години з моменту отримання копії цієї ухвали.

Копію ували до відома направити слідчому.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1