УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2025 Володимир-Волинський міський суд Волинської області під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Володимирі за засобом відеофіксації у кримінальному провадженні №00000955 від 28.08.2024 клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України

У С Т А Н О В И В:

В провадженні Володимир-Волинського міського суду Волинської області перебуває зазначене кримінальне провадження.

Ухвалою суду від 09.12.2024 року кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 було продовжено запобіжний захід у виді домашнього арешту з певними обмеженнями.

У судовому засіданні прокурор звернувся з клопотанням про продовження обраного запобіжного заходу, обґрунтовуючи тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років з конфіскацією майна. А тому є ризики що може переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності, незаконно впливати на потерпілого та свідків з метою надання ними неправдивих показань, тим самим перешкоджати встановленню істину кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому жоден із більш м,яких запобіжних заходів не зможе запобігти наведеним ризикам, які на теперішній момент не змінились.

Захисник ОСОБА_4 , яку підтримав обвинувачений ОСОБА_5 , в судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання на продовження відносно обвинуваченого вже обраного запобіжного заходу. Крім того, обвинувачений на питання суду пояснив, що встановлені відносно нього обов`язки не порушує, у визначений судом період перебуває вдома, оскільки проживає в гуртожитку, працівники поліції не завжди відвідують кімнату де він проживає.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з,вився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.

Заслухавши думку учасників по справі, суд приходить до наступного.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому Главою 18 цього кодексу.

При вирішенні даного питання суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та відповідно до процедури, встановленої законом.

У кожному випадку суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Відповідно до вимог статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».

За вимогами ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, і може бути застосований до особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачене покарання у виді позбавлення волі.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання лише у виді позбавлення волі, раніше судимий, разом з тим визнає провину за пред`явленим обвинуваченням, відшкодував спричинену потерпілому шкоду, примирився з ним, має постійне проживання за місцем реєстрації разом з матір,ю, яка на теперішній момент потребує підтримки у зв`язку з втратою чоловіка, який загинув в бою при виконанні військового обов`язку. Є офіційно працевлаштованим у НУ «Львівська політехніка», при цьому військовослужбовець та має намір продовжити службу у ЗСУ. За місцем роботи і служби характеризується позитивно як відповідальна та дисциплінована особа, грубих порушень встановлених відносно нього судом обов`язків не допускає.

Суд враховує ті обставини, що судове слідство по справі ще не розпочато, не допитані потерпілий та свідки обвинувачення по справі, що не виключає спробу здійснити вплив на них з боку обвинуваченого.

Крім того, суд враховує можливість обвинуваченим перешкоджати судовому розгляду кримінального провадження іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від слідства, оскільки тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватими у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачуються, може негативно вплинути на хід подальшого судового розгляду, тобто наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Доказів які б спростовували вищевказані ризики та надавали можливість обрати обвинуваченому більш м`який запобіжний захід суду не надано.

Вказані ризики наразі залишаються реальними і триваючими, і вони виключають можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який, у зв`язку з чим суд, керуючись вимогами ч.3 ст.331 КПК України, вважає за доцільне продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашній арешт за місцем реєстрації з певними обмеженнями.

За вимогами ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, і може бути застосований до особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачене покарання у виді позбавлення волі.

Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це суд. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених не неї зобов`язань.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 331 КПК України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні обвинуваченому в період часу з з 18-00 години до 07-00 години наступної доби без дозволу суду залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці, до 05.04.2025 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати до суду за першим викликом;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання або роботи.

Виконання ухвали доручити відповідному органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого, а контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора ОСОБА_3 , який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні.

Копію ухвали вручити обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_7