23 грудня 2024 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваної ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області підполковника поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Запоріжжя, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , розлученої, має на утриманні двох малолітніх дітей, непрацевлаштованої, раніше не судимої,
Слідчий звернувся до слідчого судді з вищезазначеним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив наступне.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів та через неприязні стосунки з колишнім чоловіком - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , його матір`ю ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та братом ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вирішила вчинити їх умисне вбивство на замовлення з корисливих мотивів.
З цією метою, ОСОБА_6 , вважаючи, що ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 зберігають у себе гроші у сумі не менше 30 000 000 грн, виконуючи роль організатора злочину для безпосереднього його виконання підшукала ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (анкетні дані змінені у відповідності до вимог Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві»), якому запропонувала за грошову винагороду вчинити напад на ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , для заволодіння їх грошима у вказаній вище сумі, тобто в особливо великих розмірах, поєднаний з умисним вбивством ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .
Усвідомивши злочинність намірів ОСОБА_6 та незаконність її дій, не бажаючи настання злочинних наслідків та діючи з метою їх відвернення, ОСОБА_11 (анкетні дані змінені у відповідності до вимог Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві») надав згоду правоохоронним органам на проведення заходів, спрямованих на викриття протиправних дій ОСОБА_6 , виконуючи при цьому роль виконавця розбою поєднаного з умисним вбивством ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10
06 грудня 2024 року, у вечірній час, приблизно о 17:50 годині, ОСОБА_6 , реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на вчинення умисного вбивства ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з корисливих мотивів на замовлення, виконуючи злочинну роль організатора, знаходячись на автомобільній стоянці біля парку «Каскад фонтанів «Райдуга» по вулиці Набережна магістраль у місті Запоріжжі, зустрілася з ОСОБА_11 (анкетні дані змінені у відповідності до вимог Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві»), з яким обговорила спосіб скоєння вбивства в ході вчинення розбою, а також надала відомості щодо анкетних даних, місця мешкання та способу пересування ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .
Далі, 09 грудня 2024 року, у вечірній час, приблизно о 21:35 годині, перебуваючи на автомобільній стоянці біля будинку № 7 по бульвару Марії Примаченко у місті Запоріжжі, ОСОБА_6 , діючи з метою реалізації свого злочинного наміру та організовуючи виконання умисного вбивства на замовлення з корисливих мотивів, зустрілася з ОСОБА_11 (анкетні дані змінені у відповідності до вимог Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві»), з яким обговорила інші необхідні обставини, пов`язані з підготовкою до вчинення вбивства, безпосереднього його скоєння день та час вчинення злочину (не раніше 21 грудня 2024 року та не пізніше середини січня 2025 року), знаряддя злочину (пістолет), за допомогою якого потерпілим будуть спричинені смертельні тілесні ушкодження під час вчиненого розбійного нападу, винагороди за його вчинення (15000000 гривень), а також передала ОСОБА_11 на організацію та підготовку вчинення запланованого замовного вбивства грошові кошти у сумі 600 доларів США та 8000 гривень.
Далі, 12 грудня 2024 року, у вечірній час, приблизно о 17:50 годині, перебуваючи на автомобільній стоянці біля будинку № 7 по бульвару Марії Примаченко у місті Запоріжжі, ОСОБА_6 , діючи з метою реалізації свого злочинного наміру та організовуючи виконання умисного вбивства на замовлення з корисливих мотивів, зустрілася з ОСОБА_11 (анкетні дані змінені у відповідності до вимог Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві»), з яким обговорила інші необхідні обставини, пов`язані з підготовкою до вчинення вбивства, знаряддя злочину (пістолет), за допомогою якого потерпілим будуть спричинені смертельні тілесні ушкодження, вимоги про підтвердження скоєного вбивства, винагороди за його вчинення, яка мала складати половину суми, якою заволодіє виконавець злочину, місце зустрічі, під час якої буде здійснено остаточний розрахунок за виконання замовного вбивства з корисливих мотивів її колишнього чоловіка ОСОБА_8 , його матері ОСОБА_9 та брата ОСОБА_10 , а також передала ОСОБА_11 на підготовку вчинення запланованого замовного вбивства грошові кошти у сумі 1000 доларів США.
Таким чином, ОСОБА_6 виконала усі необхідні підготовчі та організаційні дії для реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на позбавлення життя ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , тобто організувала підготовку та замовлення вбивства потерпілих з корисливих мотивів.
21 грудня 2024 року, у встановленому законом порядку, співробітниками Головного управління Національної поліції в Запорізькій області створені умови, за яких до відома ОСОБА_11 доведена інформація про вчинення умисного вбивства ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 при скоєнні відносно останніх розбійного нападу.
У подальшому, 21 грудня 2024 року, у вечірній час, ОСОБА_6 , будучи впевненою у реалізації свого злочинного наміру, а саме у вчиненні розбійного нападу поєднаного з умисним вбивством ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на її замовлення, перебуваючи біля будинку № 1-б по вулиці Передовій у місті Запоріжжі, зустрілася з ОСОБА_11 (анкетні дані змінені у відповідності до вимог Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві»), від якого отримала сумку з грошовими коштами, якими, за запевненням ОСОБА_11 , він заволодів під час виконання організованого ОСОБА_6 умисного вбивства, після чого була затримана працівниками поліції.
21.12.2024 ОСОБА_6 затримано в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України.
21.12.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 187, п.п. 1, 6, 11 ч. 2 ст. 115 КК України.
Посилаючись на те, що ОСОБА_6 , усвідомлюючи суворість та невідворотність покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, неможливість застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, слідчий просить застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити.
Захисник заперечувала проти задоволення клопотання слідчого, посилаючись на необґрунтованість підозри та недоведеність існування ризиків, на які посилається сторона обвинувачення. При вирішенні клопотання слідчого просила врахувати те, що підозрювана раніше несудима, має постійне місце проживання, має на утримані двох малолітніх дітей. З огляду на викладене, захисник просила застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово та покладенням на неї обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, що унеможливить вчинення підозрюваною перешкод досудовому розслідуванню.
Підозрювана підтримала позицію захисника, додатково пояснила суду, що вона проживає разом з донькою, а її син проживає разом з колишнім чоловіком.
Заслухавши думку учасників провадження, вивчивши клопотання слідчого, дослідивши додані до нього матеріали, слідчий суддя встановив наступне.
21.12.2024 ОСОБА_6 затримано в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України.
21.12.2024 підозрюваній ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 187, п.п. 1, 6, 11 ч. 2 ст. 115 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_6 кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 187, п.п. 1, 6, 11 ч. 2 ст. 115 КК України, підтверджується фактичними даними, що містяться в доданих до клопотання матеріалах кримінального провадження, зокрема протоколах допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколах огляду мобільних телефонів свідка ОСОБА_11 , які місять листування підозрюваної зі свідком; протоколах огляду, грошових коштів, наданих підозрюваною ОСОБА_11 ; протоколах огляду мультимедійних файлів зі стенограмами розмов; протоколі огляду місця події від 21.12.2024; протоколах допиту потерпілих.
При цьому, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень.
Сукупність досліджених в судовому засіданні доказів дає слідчому судді підстави вважати, що причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованих їй злочинів є вірогідною.
Стороною захисту не наведено обставин, які б свідчили про очевидну недопустимість поданих стороною обвинувачення доказів. Остаточна оцінка зібраним у кримінальному провадженні доказам на предмет їх допустимості, достовірності, належності та достатності має бути здійснена судом на стадії судового провадження.
Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
За змістом п.п. «b» та «c» ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, особу може бути позбавлено свободи для забезпечення виконання нею будь-якого обов`язку, встановленого законом, а також з метою її допровадження до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.
Ризиком у контексті кримінального провадження є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки підозрюваного, певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
Вирішуючи клопотання про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує, що злочини, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , відноситься до категорії особливо тяжких, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавленням волі з конфіскацією майна.
У рішенні «Чеботарь проти Молдови» 13.11.2007 Європейський суд з прав людини зазначив, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності зі статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ані в момент арешту, ані під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.
Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства, про що зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини в справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993.
Перевіривши доводи сторони обвинувачення на предмет існування ризиків, слідчий суддя встановив, що заявлені слідчим та прокурором ризики, передбачені п.п. 1-3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, об`єктивно існують.
З урахуванням особи підозрюваної, стадії кримінального провадження, у разі незастосування до підозрюваної найсуворішого запобіжного заходу, остання може переховуватись від органу досудового слідства або суду з метою уникнення покарання.
Ймовірним є й ризик незаконного впливу підозрюваною на свідків та потерпілих, оскільки наразі жоден із них не допитаний судом, і, відповідно, їх показання не сприйняті безпосередньо, задля можливості використання їх як доказів, у той час як Кримінальним процесуальним кодексом України встановлена процедура отримання показань від осіб, які є свідками та потерпілими у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні. З огляду на викладене, цілком ймовірно, що будучі обізнаним про анкетні дані свідків та потерпілих, підозрювана може здійснювати на них протиправний вплив з метою зміни ними показань або відмови від їх надання суду для уникнення кримінальної відповідальності.
З урахуванням того, що досудове розслідування перебуває на початковій стадії, підозрювана, перебуваючи на свободі, може знищити, сховати, спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, які наразі не виявлені та не вилучені органом досудового розслідування.
Аналіз фактичних даних, що містяться в доданих до клопотання матеріалах досудового розслідування, дозволяє дійти висновку про високу ймовірність існування ризику того, що підозрювана може продовжити продовжити кримінальні правопорушення, у яких вона обґрунтовано підозрюється у разі незастосування до неї запобіжного заходу.
Слідчий суддя визнає неможливим застосовувати до підозрюваної запобіжних заходів у вигляді особистої поруки, особистого зобов`язання або домашнього арешту, оскільки з огляду на встановлені фактичні обставини кримінального провадження, такі запобіжні заходи не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваної, не унеможливлять вчинення нею перешкод кримінальному провадженню.
З огляду на зазначене, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні відповідно до приписів п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 192-194, 196, 376, 395 КПК України, слідчий суддя
Клопотання слідчого задовольнити.
Застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, без визначення застави, який обраховувати з дня фактичного затримання підозрюваної, тобто з 21.12.2024 року до 18 лютого 2025 року включно
Встановити строк дії даної ухвали до 18 лютого 2025 року включно.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Повний текст ухвали складено 25 грудня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1