Справа № 577/5772/23
Провадження № 1-кп/577/88/25

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 березня 2025 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
за участю сторін та інших учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
законного представника неповнолітньої
потерпілої ОСОБА_6 ,
представника потерпілої ОСОБА_7 ,
обвинуваченого обвинуваченого ОСОБА_3 ,
У подальшому, почавши рух, ОСОБА_3 перед виконанням маневру повороту ліворуч, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та не надав переваги в русі мопеду «Сімсон» без державного реєстраційного номера під керуванням ОСОБА_8 , яка рухалася по вул. Успенсько-Троїцькій в м. Конотопі Сумської області у зустрічному напрямку, чим порушив вимоги п.п. 10.1, 16.13 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 року, та допустив зіткнення транспортних засобів.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпіла ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у вигляді рани у проекції лівого колінного суглоба, відкритого перелому лівої малогомілкової кістки, відкритого скалкового перелому нижньої третини лівої виликогомілкової кістки. За висновком експерта № 351 від 11 жовтня 2023 року, відкритий скалковий перелом нижньої третини лівої виликогомілкової кістки належить до тяжких тілесних ушкоджень.
За висновком судової автотехнічної експертизи, допущені ОСОБА_3 порушення вимог п.п. 10.1., 16.13 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 року, перебувають у прямому причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали.
Таким чином вина обвинуваченого повністю доведена та своїми діями ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.
При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд відносить: обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, повністю відшкодував заподіяну потерпілій шкоду.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_3 , суд не вбачає.
Ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, складену Конотопським міськрайонним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області, відповідно до якої орган пробації оцінює ризик вчинення ОСОБА_3 повторного кримінального правопорушення і ризик його небезпеки для суспільства як низький та вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк, а також, що особа ОСОБА_3 не становить високої небезпеки для суспільства (а.с. 52-53 т. 1).
Виходячи з принципу індивідуалізації покарання та співмірності заходів примусу, характеру вчинених дій, враховуючи, що вчинений ОСОБА_3 злочин є необережним, обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відсутність обставин, які б обтяжували покарання, а також враховуючи ту обставину, що ОСОБА_3 раніше не судимий (а.с. 1 т. 2), на обліку у лікаря-нарколога не перебуває (а.с. 239 т. 1), є учасником бойових дій (а.с. 248 т. 1), брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту населення та інтересах держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (а.с. 9 т. 2), позитивно характеризується за місцем проходження військової служби (а.с. 7 т. 2), на даний час проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, думку потерпілої сторони, яка прохає не призначати ОСОБА_3 сувору міру покарання, а також, що за висновком щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніннях або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції ОСОБА_3 07 вересня 2023 року о 19 год. 53 хв перебував у тверезому стані (а.с. 3 т. 2), суд приходить висновку, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства та реального відбування ним покарання, а тому вважає можливим призначити основне покарання із застосуванням ст. 75 КК України.
Вказана основна міра покарання, на думку суду, буде необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_3 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Що стосується визначеного санкцією ч. 2 ст. 286 КК України додаткового покарання у виді з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, то прокурор прохає не призначати ОСОБА_3 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, враховуючи, що ОСОБА_3 на даний час проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та за займаною посадою потребує наявності у нього права керування транспортними засобами з метою виконання покладених на нього завдань.
Як орієнтує Пленум Верховного Суду України у п. 21 своєї постанови «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 року, у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 08 лютого 2018 року у справі № 361/2704/16-к, санкція ч. 2 ст. 286 КК України, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження надає можливість суду як призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, так і не застосовувати таке покарання до особи. Вказане положення закону України про кримінальну відповідальність носить альтернативний характер застосування і не є обов`язковим для суду.
Також Верховний Суд у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 161/537/18 зазначив, що питання призначення покарання визначають форму реалізації кримінальної відповідальності в кожному конкретному випадку з огляду на суспільну небезпечність і характер злочину, обставини справи, особу винного, а також обставини, що помякшують або обтяжують покарання, тощо. Вирішення цих питань належить до дискреційних повноважень суду, що розглядає кримінальне провадження по суті, який і повинен з урахуванням усіх перелічених вище обставин визначити вид і розмір покарання та ухвалити рішення. Разом із тим санкція ч. 2 ст. 286 КК України надає можливість суду як призначати додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, так і не застосовувати такого покарання до особи. Вказане положення закону України про кримінальну відповідальність має альтернативний характер застосування, і це питання, як визначив законодавець, суд вирішує на власний розсуд, залежно від конкретних обставин кримінального провадження, характеру допущених особою порушень вимог Правил дорожнього руху, їх наслідків тощо.
Суд враховує, що ОСОБА_3 на даний час проходить військову службу. Відповідно до довідки ВЛК у ОСОБА_3 встановлений двобічний коксоартроз ІІ ступеню, комбінована контрактура лівого кульшового суглоба з ФСП ІІ ступеня, стійким больовим синдромом, помірним порушенням статики та ходи; остеохондроз поперекового відділу хребта, протрузії МХД з вторинним ішиорадикулярним невритом, легким парезом лівої ступні, больовим синдромом, помірним порушенням статики та ходи (а.с . 102 т. 1). За довідкою про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, ОСОБА_3 має втрату 40 % працездатності (а.с. 19 т. 2).
Враховуючи обставини справи, суд вважає можливим не призначати ОСОБА_3 додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
У кримінальному провадженні ОСОБА_6 , який є законним представником неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 , 2007 року народження, в інтересах останньої пред`явленій позов до ОСОБА_3 про стягнення моральної школи в розмірі 100 000 грн 00 коп (а.с. 81-82 т. 1).
Ухвалою суду від 13 січня 2025 року до участі у кримінальному провадженні в якості співвідповідача було залучено АТ «Страхова група «ТАС» (а.с. 198-199 т. 1).
В судовому засіданні законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 - ОСОБА_6 та її представник адвокат ОСОБА_7 надали заяву про відмову від позову, оскільки заподіяна потерпілій ОСОБА_8 моральна шкода в розмірі 100 000 грн 00 коп відшкодована ОСОБА_3 у повному обсязі (а.с. 229 т. 1).
При вирішенні цивільного позову суд враховує, що ч. 5 ст. 128 КПК України передбачено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Згідно ч. 3 ст. 61 КПК України цивільний позивач має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для потерпілого, в частині, що стосуються цивільного позову, а також має право підтримувати цивільний позов або відмовитися від нього до видалення суду в нарадчу кімнату для ухвалення судового рішення.
Частинами 1, 2 ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це у заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.
Законному представнику неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 ОСОБА_6 в судовому засіданні були роз`яснені наслідки відмови від позову та наслідки закриття провадження у справі, передбачені ч. 3 ст. 256 ЦПК України.
Підстав для неприйняття відмови законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 ОСОБА_6 від позову судом не встановлено.
Вказана відмова від позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та законні інтереси як неповнолітньої потерпілої, так і інших осіб.
Згідно ч. 3 ст. 206 ЦПК України у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.
Пунктом 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України також передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.
За таких обставин, суд вважає можливим прийняти відмову законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 ОСОБА_6 від позову до ОСОБА_3 та АТ «Страхова група «ТАС» про стягнення моральної шкоди в розмірі 100 000 грн 00 коп, а кримінальне провадження в частині цивільного позову закрити.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відшкодовані обвинуваченим ОСОБА_3 у повному обсязі (а.с. 233-238 т. 1, а.с. 18 т 2)
Долю речових доказів у кримінальному провадженні (а.с. 230 т. 1) необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України
Керуючись ст.ст. 59, 61, 100, 124, 128, 174, 368, 370, 371 КПК України , -
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом встановленого йому судом іспитового строку терміном 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Прийняти відмову ОСОБА_6 , який діє в інтересах неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 , 2007 року народження, від позову до ОСОБА_3 , акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про стягнення заподіяної моральної шкоди в розмірі 100 000 грн 00 коп.
Закрити провадження в частині цивільного позову ОСОБА_6 , який діє в інтересах неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 , 2007 року народження, до ОСОБА_3 , акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про стягнення заподіяної моральної шкоди в розмірі 100 000 грн 00 коп
Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Інші учасники судового провадження мають право, відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України, отримати копію вироку в суді.
Суддя ОСОБА_1