ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/121/25 Справа № 705/5143/24 Категорія: ст.ст.176,183 КПК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючоїОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря прокурора захисника підозрюваного-адвоката ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27 лютого 2025 року, якоюзадоволено клопотання старшого слідчого СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Котовськ Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 20 липня 2022 Соснівським районним судом м. Черкаси за ч. 4 ст. 190, ст. 69 КК України до штрафу в розмірі 510000 грн., знятий з обліку 21 грудня 2023 у зв`язку зі сплатою штрафу; 06 грудня 2024 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 190 КК України до штрафу в розмірі 51 000 грн., підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 190 та ч. 5 ст. 190 КК України,-

в с т а н о в и в:

Старший слідчий СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 звернулася до слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області з клопотанням, погодженим прокурором Уманської окружної прокуратури ОСОБА_6 , поданим в рамках кримінального провадження № 0000036 від 06 січня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 190, ч. 5 ст. 190 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави в розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відносно ОСОБА_8 ..

Ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27 лютого 2025 року клопотання старшого слідчого СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 - задоволено.

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Одночасно, для забезпечення належного виконання обов`язків, передбачених КПК України, визначено ОСОБА_8 заставу в розмірі 300 (трьохсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 908 400 грн (дев`ятсот вісім тисяч чотириста гривень), яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), після внесення якої підозрюваний (обвинувачений) звільняється з-під варти, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного (обвинуваченого) під вартою.

У разі внесення застави покладено на підозрюваного ОСОБА_8 строком 2 місяці, процесуальні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду;

2) не відлучатися з міста Умань Черкаської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні, крім випадків необхідності їхньої участі при проведенні слідчих дій.

Роз`яснено, що у разі невиконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчий довів та надав достатні докази про обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих кримінальних правопорушень, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, у зв`язку із чим прийшов до висновку про недостатність застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник підозрюваного ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді через її незаконність, необґрунтованість, а також невідповідність висновків суду, викладених в ній, фактичним обставинам справи, а також порушенням пункту 3 стаття 5 Європейської Конвенції з прав людини та постановити нову, якою обрати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що стороною обвинувачення не надано належних та допустимих доказів на підтвердження наявності заявлених ризиків.

Також вважає, що слідчим суддею не було зазначено переконливих підстав неможливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Окрім цього, вказує на те, що визначений слідчим суддею розмір застави є завідомо непомірним для підозрюваного.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного ОСОБА_8 , його захисника - адвоката ОСОБА_7 , які просили задовольнити подану апеляційну скаргу з підстав, наведених у ній, позицію прокурора ОСОБА_6 , яка просила ухвалу слідчого судді, як законну залишити без змін, а апеляційну скаргу, як необґрунтовану - залишити без задоволення, дослідивши матеріали клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , дослідивши докази по вказаних матеріалах, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Зі змісту ухвали слідчого судді вбачається, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 слідчим суддею виконані вимоги ст. ст. 193, 194 КПК України. Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_8 виняткового запобіжного заходу - тримання під вартою, слідчий суддя встановив достатність доказів, що свідчать про наявність обґрунтованої підозри і ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно матеріалів провадження, слідчим відділом Уманського РУП ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000036 від 06 січня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190, ч. 5 ст. 190 КК України.

Під час розгляду клопотання слідчого про обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу, слідчим суддею встановлені наступні обставини.

За версією органу досудового розслідування, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи особою без визначеного роду занять, діючи умисно, маючи відповідний досвід та навички, переслідуючи корисливі мотиви, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше квітня 2024 року, перебуваючи в м. Умань Черкаської області, організував та очолив стійке об`єднання на добровільній основі для спільного вчинення злочинів корисливої спрямованості упродовж тривалого часу, яке спеціалізувалось на заволодінні чужим майном, а саме - грошовими коштами фізичних осіб, шляхом обману, в яку залучив мешканців м. Умань та Уманського району Черкаської області ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Таким чином, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України, кваліфікуючими ознаками якого являється: заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах.

31 грудня 2024 року ОСОБА_8 в рамках даного кримінального провадження повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України та ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України.

26 лютого 2025 року ОСОБА_8 повідомлено про зміну підозри та повідомлення про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190 КК України та ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 190 КК України.

Розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , слідчим суддею з`ясовано, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім інкримінованих кримінальних правопорушень.

Отже, слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190 КК України та ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 190 КК України, тяжкість злочинів, в яких він підозрюється, конкретні обставини вчинення злочинів, дані про особу підозрюваного та дійшов висновку про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, оскільки слідчим доведено, що підозрюваний може вчиняти дії, передбачені п.п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового слідства відносно ОСОБА_8 , необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і в ході апеляційного розгляду.

Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя в сукупності із вищезазначеним, також взяв до уваги дані про особу підозрюваного, який маючи судимості за вчинення аналогічних злочинів, продовжив свою злочинну діяльність, не працевлаштований, не має постійного джерела доходів, підозрюється у вчиненні умисних злочинів, вчинених організованою ним групою, їх тяжкість та конкретні обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється, покарання, яке йому загрожує в разі доведення його вини.

Таким чином, слідчий суддя, при прийнятті рішення про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, які досліджені та оцінені слідчим суддею в судовому засіданні.

Не погоджуючись із доводами апеляційної скарги захисника про те, що ризики, на які вказує слідчий суддя в оскаржуваному рішенні, не підтверджені, апеляційний суд наголошує на таких обставинах.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, суд оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного/обвинуваченого має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 р. Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Також, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Апеляційний суд враховує, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, у зв`язку з чим тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі доведення його вини, є достатнім мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

При цьому, всупереч доводам апелянта, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний/обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, а така можливість в даному кримінальному провадженні, з огляду на характер злочинів, що розслідуються та наразі інкримінуються ОСОБА_8 , об`єктивно та беззаперечно, існує.

Враховуючи фактичні обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , особу підозрюваного, апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Що стосується розміру застави, з яким не погоджується сторона захисту, то слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про необхідність визначення застави у сумі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі, на думку колегії суддів, може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Так, при визначенні розміру застави стосовно підозрюваного, слідчим суддею було враховано обставини вчинення кримінальних правопорушень, те що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень з корисливих мотивів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах, майновий та сімейний стан підозрюваного, а також те, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано прийняв рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та правильно визначив розмір застави, який, з урахуванням наведених ризиків і особи підозрюваного, повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, забезпечити його належну процесуальну поведінку у кримінальному провадженні.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні; рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Такий розмір застави є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, не порушує права підозрюваного, а тому підстав вважати його таким, що суперечить положенням ч. 5 ст. 182 КПК України, колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним і обґрунтованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника, про які йдеться в апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, у зв`язку із чим приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст. 176,177, 178, 183, 309, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27 лютого 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 28 березня 2025 року включно відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190 та ч. 5 ст. 190 КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуюча ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4