Справа № 278/5343/24
В И Р О К

Іменем України

20 січня 2025 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомир, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , не судимого

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, систематично вчиняє домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_6 , яке виразилось у словесних образах, погрозах, штовханнях, приниженні, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік, нанесенням ударів в область голови та верхньої кінцівки ОСОБА_7 , що призвело до фізичних страждань останньої та викликало в неї накопичення емоційних переживань образливості, приниженої гідності, розгубленості почуттів та призвело до погіршення якості життя потерпілої.

05 грудня 2023 року близько 00 год. 50 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , ображав свою співмешканку ОСОБА_7 словами нецензурної лайки, штовхав, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

Крім цього, 24 квітня 2024 близько 18 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , ображав свою співмешканку словами нецензурної лайки та погрожував фізичною розправою, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

За вказаними фактами постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 01.05.2024 у справі № 278/2424/24 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Крім цього, 05 серпня 2024 року близько 14 год. 10 хв. та 11 серпня 2024 року близько 22 год., ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , ображав свою співмешканку словами нецензурної лайки та погрожував фізичною розправою, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

Разом з цим, ОСОБА_4 , будучи особою, яка раніше неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, 13 вересня 2024 року близько 17 год., перебував за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , де у останнього, на ґрунті раптових неприязних відносин виник злочинний умисел спрямований на вчинення домашнього насильства відносно своєї співмешканки ОСОБА_7 . В той же день час та місці, реалізуючи свій умисел, ОСОБА_4 вдарив свою співмешканку кулаком правої руки в область голови, а саме в ділянку чола. Після чого вдарив ще декілька разів обома руками ОСОБА_7 по обличчю. В подальшому ОСОБА_4 , знаходячись навпроти ОСОБА_7 наніс удар лівою рукою по правій верхній кінцівці потерпілої.

Таким чином ОСОБА_4 систематично вчиняє домашнє насильство, яке призвело до фізичних страждань потерпілої ОСОБА_7 та погіршення якості її життя.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованих діяннях визнав повністю, підтвердив вищенаведені обставини, у вчиненому кається.

Беручи до уваги, що наведені обставини справи ніким з учасників судового провадження не оспорювалися, суд на підставі ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) визнав їх встановленими в судовому засіданні та вважав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, обмежившись допитом обвинуваченого.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного діяння доведена, і кваліфікує його за ст. 126-1 КК як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах, що призводить до фізичних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

При призначенні покарання відповідно до ст. 65 КК суд враховує, що кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК, є умисним нетяжким злочином.

Обвинувачений ОСОБА_4 не судимий, неодружений, непрацюючий, за місцем проживання характеризується нейтрально.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, що обтяжують йому покарання, не встановлено.

Враховуючи наведене, відсутність обтяжуючих та наявність двох пом`якшуючих покарання обставин, позицію прокурора та потерпілої, яка не наполягала на суворості покарання, суд призначає покарання у виді позбавлення волі зі звільненням обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК.

Цивільний позов у провадженні не пред`явлено, процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Підстав для обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу не вбачається.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ст. 75 КК звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням протягом двох років іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи.

На підставі ч. 2 ст. 76, п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК направити ОСОБА_4 для проходження програми для кривдників строком на 3 місяці.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії вироку. Вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися, і дослідження яких визнано судом недоцільним.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Захисник та потерпіла мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1