Справа № 314/4819/24
Провадження № 1-кп/314/392/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2025 м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000918 від 05.10.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

До Вільнянського районного суду Запорізької області надійшло клопотання прокурора Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000918 від 05.10.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Клопотання прокурора обґрунтовано тим, що 19.08.2019 о 14:22 год. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стало зле, у зв`язку з чим було викликано бригаду ШМД Вільнянського району Запорізької області на чолі з фельдшером ОСОБА_5 , котрий, оглянувши пацієнта, поставив діагноз ДДУХ, больовий синдром, зробив ін`єкцію та направився далі, залишивши ОСОБА_4 вдома.

Далі, цього ж дня, у зв`язку з тим, що стан самопочуття ОСОБА_4 не покращувався, йому знову було викликано ШМД Вільнянського району Запорізької області на чолі із фельдшером ОСОБА_6 , котрий, оглянувши пацієнта, поставив діагноз ІХС, ГКМ, надано допомогу та госпіталізовано до Комунального некомерційного підприємства «Вільнянська районна багатопрофільна лікарня» Вільнянської районної ради, де він проходив лікування в період часу з 19.08.2019 до 20.08.2019.

У подальшому 20.08.2019 ОСОБА_4 було переведено до КУ «Обласний медичний центр серцево-судинних захворювань» ЗОР, де він проходив лікування до 05:10 год. 21.08.2019, після чого було констатовано його біологічну смерть.

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 327 від 21.08.2019 смерть ОСОБА_4 настала від гострого інфаркту передньої та нижньої стінки міокарда.

Після проведеного всього комплексу дій, направлених на встановлення свідків вказаної події та осіб, причетних до скоєння даного правопорушення, необхідного результату досягнуто не було, особу, яка вчинила вказане кримінальне правопорушення, не встановлено, про підозру нікому не повідомлено, строки давності притягнення до кримінальної відповідальності минули, оскільки з моменту вчинення кримінального правопорушення пройшло більше п`яти років, тому є підстави для закриття кримінального провадження.

17.10.2019 набрав чинності Закон України від 04.10.2019 № 187- IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінально-процесуального законодавства» (далі - Закон), яким частину першу статті 284 КПК України доповнено пунктом 3-1, відповідно до якого кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім видків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначене покарання у виді довічного позбавлення волі.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Вивчивши клопотання та матеріали кримінального провадження, вислухавши думку прокурора, суд вважає, що кримінальне провадження не підлягає закриттю з таких підстав.

Стаття 25 КПК України визначає, що прокурор, слідчий в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення зобов`язані в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Згідно з ч. 1 ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Аналіз вищенаведених положень Кримінального процесуального кодексу України дає підстави для висновку, що рішенню про закриття кримінального провадження за будь-якою із підстав, що визначені у ч. 1 ст. 284 КПК України має передувати повне, всебічне та неупереджене дослідження усіх обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених цим Кодексом випадках - потерпілого.

У контексті наведеного, всебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення та винуватості особи, а по-друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу.

Повнота дослідження обставин кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні, використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі Михалкова та інші проти України зазначено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції, що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження та оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Аналіз зазначених процесуальних норм права приводить до висновку, що підставою для закриття кримінального провадження за п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України необхідна наявність одночасно двох обставин, а саме: закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності (ст. 49 КК України) та неможливість досудового слідства встановити особу, яка вчинила кримінальне правопорушення. При цьому, не можливість встановлення особи, повинно бути доведено доказами, які б давали суду можливість дійти до висновку, що органами досудового розслідування було вжито всіх можливих заходів для встановлення особи.

Відповідно до наданих прокурором матеріалів вбачається, що по вказаному кримінальному провадженню органом досудового розслідування та прокуратурою не було виконано в повній мірі положення ст.2 КПК України та не вжито всіх заходів для встановлення об`єктивної істини по справі.

У провадженні, де потерпілий вказує на конкретну особу як на таку, що вчинила кримінальне правопорушення щодо нього, орган досудового розслідування за результатами всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження має вирішити питання про наявність чи відсутність події кримінального правопорушення, а за її встановлення - про наявність або відсутність ознак кримінального правопорушення в діянні конкретної особи, про достатність доказів для доведення винуватості конкретної особи в суді, про наявність/відсутність підстав до звільнення від кримінальної відповідальності конкретної особи.

У свою чергу суд під час вирішення питання про закриття кримінального провадження має враховувати, чи дотримано органом досудового розслідування вимоги кримінального процесуального закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, що є необхідною умовою належного вирішення завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК).

Така позиція узгоджується з практикою Касаційного кримінального суду, відображеною, зокрема, в постанові від 15.02.2024 (справа № 687/1066/22).

Суд зазначає, що з досліджених матеріалів кримінального провадження вбачається, що органом досудового розслідування не встановлено наявність чи відсутність події кримінального правопорушення, не встановлена наявність або відсутність ознак кримінального правопорушення в діянні конкретної особи.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч.1 ст.284 КПК, де потерпілий, зазначаючи про те, що кримінальне правопорушення вчинено конкретними особами, на яких у передбачений КПК спосіб безпосередньо вказує органу досудового розслідування, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), у зв`язку з чим клопотання прокурора не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000918 від 05.10.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Суддя ОСОБА_1

12.02.2025