Справа № 442/726/25
Провадження № 1-кс/442/125/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року слідча суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі клопотання слідчого слідчого відділу Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 , про арешт майна, -

в с т а н о в и л а:

Слідчий слідчого відділу Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до суду у межах кримінального провадження №0000009, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, з клопотанням про арешт майна, обґрунтовуючи наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 11.01.2024 до Дрогобицького РВП ГУ НП України у Львівській області надійшло звернення ОСОБА_5 , яка повідомила про крадіжку її мобільного телефону марки Redmi 13c 128Gb IMEI № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 .

Під час досудового розслідування встановлено, що до вчинення даного кримінального правопорушення причетна ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 .

Допитана в якості свідка ОСОБА_6 повідомила, що 27.12.2024 приблизно о 18:00 год. вона перебувала біля свого будинку в магазині «Продукти». Вийшовши з магазину побачила, що біля магазину стоїть жінка, з вигляду їй знайома, оскільки вона також проживає в м. Борислав. Вона стояла біля магазину, біля підвіконника, пила каву та щось дивилась на своєму мобільному телефоні. Вона спостерігала за нею. За деякий час вказана жінка заховала свій мобільний телефон у кишеню своєї куртки, взяла два пакета, які стояли біля неї та направилася в сторону центру міста. Під час того як вона йшла і тримала в двох руках пакети, з кишені її куртки випав мобільний телефон. Коли вказана жінка відійшла на пару метрів вперед, вона підбігла та підняла його з тротуару. Вона побачила, що це мобільний телефон марки «Ксіомі», Redmi 13С. У даний мобільний телефон вона встановила свою сім-карту та користувалася ним до наступного дня. Оскільки їй потрібні були гроші, наступного дня 28.12.2024 зранку вона направилася в ломбард «Скарбниця», що у м. Бориславі по вул. Міцкевича, 4, де здала вказаний мобільний телефон та отримала за нього 1500 грн. Вказані гроші вона витратила на різні потреби. 30.12.2024 приблизно о 11:30 год. в центральній частині міста вона зустрілася зі своїм знайомим ОСОБА_7 . Під час їхньої розмови вона йому повідомила, що їй потрібні гроші, оскільки її співмешканець перебуває в лікарні. Також добавила, що заклала у ломбарді свій мобільний телефон за 1500 грн., який може продати за вигідну ціну. ОСОБА_8 зацікавила її пропозиція і він погодився купити у неї телефон. Після чого вони з ОСОБА_8 направилися у ломбард «Скарбниця», де ОСОБА_8 дав їй 1500 грн., щоб вона викупила телефон. Пізніше він дав їй ще 500 грн. і вона віддала йому вказаний мобільний телефон.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_9 повідомив, що 30.01.2025 вранці в центральній частині міста він зустрівся зі знайомою ОСОБА_6 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Під час розмови вона поскаржилася, що їй терміново потрібні гроші, оскільки її чоловік перебуває в лікарні. Вона також повідомила, що заклала в ломбарді за 1500 гривень свій телефон і готова продати його за вигідну ціну, запевняючи, що телефон належить їй. Оскільки пропозиція здалася йому привабливою, він пішов із нею до ломбарду «Скарбниця» в м. Борислав на вул. Міцкевича, де дав їй 1500 гривень для викупу телефону. ОСОБА_10 викупила телефон і він, будучи впевненим, що ломбард «не прийме» крадене майно додатково дав їй 500 гривень за телефон. Надія передала йому пристрій без жодних документів. Це був телефон Xiaomi Redmi 13C (IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_3 ), на якому не було жодної інформації. Декілька днів він думав, що робити з телефоном, і не користувався ним. 07.01.2025 ближче до вечора він зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_11 , який проживає в м. Борислав. Під час розмови він розповів, що немає телефону. Він повідомив, що має на продаж мобільний телефон. Після того як ОСОБА_12 оглянув пристрій, він зазначив, що має лише 2000 гривень при собі. Він повідомив йому, що ціна телефону становить 3800 гривень, але може почекати, поки він віддасть решту суми. ОСОБА_12 забрав телефон. Свідок був переконаний, що телефон належав ОСОБА_10 , і вона запевнила його, що він не є краденим.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_11 , повідомив, що 07.01.2025 ближче до вечора в центральній частині міста він зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_7 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 . Під час розмови він повідомив, що має на продаж мобільний телефон, оскільки хоче придбати собі новий. Оскільки він був без телефона, то вирішив оглянути його. Це був телефон Xiaomi Redmi 13C. Після огляду він переконався, що пристрій у гарному стані. Він повідомив ОСОБА_8 , що має лише 2000 гривень при собі. Він зазначив, що ціна телефону становить 3800 гривень, він відповів, що може віддати решту суми пізніше. Вони домовилися і він взяв телефон, почавши ним користуватися. На пристрої не було жодної інформації чи особистих даних. Через деякий час він віддав ОСОБА_8 решту суми. Пізніше до нього прибули працівники поліції та повідомили, що телефон, а саме Xiaomi Redmi 13C (IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_3 ), є викраденим. Він добровільно передав телефон працівникам поліції, оскільки йому не потрібні крадені речі. Жодних документів чи коробки до телефону ОСОБА_8 йому не передавав. Про те, що телефон міг бути викраденим він не знав.

24.01.2025 до Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_11 звернувся із письмовою заявою про добровільну видачу речей, в якій зазначає, що добровільно видає мобільний телефон марки «Ксіомі», моделі Redmi 13С темно-зеленого кольору, 128 GB пам`яті, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_3 .

Згідно протоколу огляду предметів від 24.01.2025 в присутності ОСОБА_11 вилучено та оглянуто мобільний телефон марки «Ксіомі», моделі Redmi 13С, темно-зеленого кольору, 128 GB пам`яті, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_3 , який поміщено у спецпакет PSP1144617.

Враховуючи те, що вилучені речі підпадають під ознаки речей, визначених у ст.98 КПК України, тому вбачаються достатні підстави для накладення на них арешту з метою забезпечення їх збереження.

Слідча у судове засідання не з`явилася, просила розглянути клопотання без її та прокурора участі.

Неприбуття учасників провадження в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу наступного висновку.

Як вбачається з витягу з ЄРДР, 23.01.2025 зареєстровано кримінальне провадження №0000009, правова кваліфікація кримінального правопорушення ч.4 ст.185 КК України, слідчі, які здійснюють досудове розслідування ОСОБА_3 , прокурори, які здійснюють процесуальне керівництво ОСОБА_4 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

З протоколу огляду предмета від 24.01.2025 вбачається, що вилучено речі, на які слідчий просить накласти арешт.

24.01.2025 постановою слідчого СВ Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області вилучені речі визнано речовими доказами.

Положеннями статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно п. 1, 2 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати, зокрема, правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу).

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що слідчим доведено правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, а також те, що накладення арешту на зазначене у клопотанні майно буде мати вагоме значення для швидкого, повного та неупередженого розслідування вказаного кримінального правопорушення. Відтак, з метою попередження негативних наслідків, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідча суддя

п о с т а н о в и л а:

Клопотання слідчого слідчого відділу Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна задоволити.

Накласти арешт на майно, а саме: мобільний телефон марки «Ксіомі», моделі Redmi 13С темно - зеленого кольору, 128 GB пам`яті, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_3 , який поміщено у спецпакет PSP1144617, який добровільно видав ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Копію ухвали надіслати, у відповідності до ч. 7 ст. 173 КПК України, слідчому, прокурору не пізніше наступного дня після її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідча суддя ОСОБА_1