н.п 1-кп/766/2491/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2025 року Херсонський міський суд Херсонської області

в складі головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 (на відеоконференції),

захисника (адвоката) ОСОБА_4 (на відеоконференции)

Обвинуваченого ОСОБА_5 ( на відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Херсона кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР № 0000033 від 15.02.2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Олександрівка Херсонської області, громадянина України, українця, зі повною середньою освітою, вдовця, який має на утриманні батьків похилого віку, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, який проходить військову службу за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 у військовому званні «старший матрос»,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст. 111-1 КК України-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 , будучи на момент початку збройної агресії РФ діючим співробітником ДУ «Дар`ївська виправна колонія №10» у спеціальному званні старший прапорщик внутрішньої служби, достовірно усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії проти України, яка розпочалась 24.02.2022 повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, метою якого є повалення конституційного ладу, територіальної цілісності та захоплення її території, достеменно знаючи та розуміючи факт захоплення та подальшого незаконного утримання окупаційною адміністрацією РФ та ЗС РФ території м. Херсона та Херсонської області, всупереч нормам чинного законодавства України та міжнародно-правових актів, переслідуючи прямий умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, будучи громадянином України, у період збройного конфлікту, в умовах дії воєнного стану, перебуваючи на тимчасово окупованій території Херсонської області (більш точного місця в ході досудового розслідування не встановлено) 31.05.2022 року, з ідеологічних та корисливих мотивів, погодився на пропозицію особи з числа представників окупаційної адміністрації РФ у м. Херсоні, а саме на підставі незаконного наказу т.зв. начальника Управління служби виконання покарань по Херсонській області» (мовою оригіналу - Управления службы исполнения наказаний по Херсонской области») ОСОБА_7 № 14лс від 31.05.2022 року добровільно зайняв посаду так званого молодшого інспектора 1-ої категорії групи надзору відділу безпеки ДУ «Дар`ївська виправна колонія №10» Управління служби виконання покарань по Херсонській області (мовою оригіналу - младшего инспектора 1 категории группы надзора отдела безопасности ИК «Дарьевская исправительная колония №10 Управления службы исполнения наказаний по Херсонской области»), тобто посаду у незаконно створеному окупаційною владою на тимчасово окупованій території міста Херсон Херсонської області правоохоронному органі, із присвоєнням спеціального звання «старший прапорщик внутренней службы».

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 7 ст. 111-1 КК України, як колабораційна діяльність, тобто добровільне зайняття громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення визнав в повному обсязі, зазначив, що час та місце скоєння ним інкримінованого органом досудового розслідування кримінального правопорушення, описані в обвинувальному акті, викладені вірно, вказані обставини відповідають подіям, що відбувалися в дійсності, і він їх в повному обсязі підтверджує. Дав показання про те, що під час окупації м.Херсона погодився на пропозицію особи з числа представників окупаційної адміністрації РФ у м. Херсоні та добровільно зайняв посаду так званого молодшого інспектора 1-ої категорії відділу охорони закладу ДУ «Дар`ївська виправна колонія №10» Управління служби виконання покарань по Херсонській області (мовою оригіналу - инспектора 1 категории группы надзора отдела безопасности учреждения ИК «Дарьевская исправительная колония (№10)» із присвоєнням спеціального звання «старший прапорщик внутренней службы». Зазначив, що добровільно зайняв цю посаду у зв`язку зі збігом сімейних обставин, смертю дружини, та необхідністю утримувати батьків похилого віку. Після деокупації самостійно та добровільно звернувся до правоохоронних органів з заявою про самовикриття. А також добровільно вступив до лав ЗСУ, де по час затримання виконував військовий обов`язок. У вчиненому щиро розкаявся.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_5 , його вина підтверджується наступними перевіреними в судовому засіданні доказами:

-протоколом огляду вилученого під час затримання у ОСОБА_5 мобільного телефону марки «Redmi Note7» з ІМЕІ1 - НОМЕР_2 ІМЕІ2 - НОМЕР_3 та сім-картою мобільного оператора «Водафон» із номером телефону НОМЕР_4 від 16.05.2024 року з фототаблицями, виявлених документів. В результаті огляду вказаного телефону встановлено, що в розділі «Галерея» міститься інформація щодо заповнення ОСОБА_5 при працевлаштуванні до ДУ «Дарьевская исправительная колония (№10) «Управления службы исполнения наказаний по Херсонской области» анкети та автобіографії. Виявлені документи в мобільному телефоні були роздруковані та приєднані до протоколу огляду;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.05.2024 року з фототаблицями, в ході проведення вказаної слідчої (розшукової) дії свідок ОСОБА_8 впізнала за фотознімками ОСОБА_5 та повідомила, що бачила ОСОБА_5 в червні 2022, який, будучи співробітником ДУ «Дар`ївська виправна колонія №10» передислокувався на територію «Північної виправної колонії №90» та виконував заходи щодо забезпечення охорони периметру, недопущення втечі засуджених;

-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.05.2024 року з фототаблицями. В ході проведення вказаної слідчої (розшукової) дії свідок ОСОБА_9 впізнав за фотознімками ОСОБА_5 та повідомила, що бачила ОСОБА_5 в червні 2022, який, будучи співробітником ДУ «Дар`ївська виправна колонія №10» передислокувався на територію «Північної виправної колонії №90» та виконував заходи щодо забезпечення охорони периметру, недопущення втечі засуджених;

-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.05.2024 з фототаблицями. В ході проведення вказаної слідчої (розшукової) дії свідок ОСОБА_10 впізнала за фотознімками ОСОБА_5 та повідомила, що бачила ОСОБА_5 в червні 2022, який, будучи співробітником ДУ «Дар`ївська виправна колонія №10» передислокувався на територію «Північної виправної колонії №90» та виконував заходи щодо забезпечення охорони периметру, недопущення втечі засуджених;

-«Приказом №1 от 07.05.2022 начальника внутренней службы ОСОБА_11 «Об оперативном подчинении подведомственного учреждения», Положением об управлении службы исполнения наказаний по Херсонской области», затвердженого наказом военного коменданта №50 от 17.05.2022, Положением об учреждении ИК «Дарьевская исправительная колония №10» управления службы исполнения наказаний по херсонской области, затвердженого наказом від 17.05.2022 начальника управления службы исполнения наказаний по херсонской области, приказ военного коменданта херсонской области от 07.05.2022 №18 «О создании управления и назначении начальника службы исполнения наказаний по Херсонской области». Вказані накази свідчать про те, що з 07.05.2022 ДУ «Дар`ївська виправна колонія №10» перейшла під контроль окупаційної влади;

-протоколом огляду речей і документів від 07.12.2022. Відповідно до вказаного протоколу предметом огляду є документи, вилучені під час обшуку адміністративних будівель штабу ДУ «Північна виправна колонія №90», зокрема під час огляду предметом огляду є «Журнал №3 регистрации приказов по личному составу», який заповнений російською мовою, починаючи з дати «07.05.2022» та закінчуючи «19.08.2022», серед наявного рукописного тексту серед інших міститься прізвище ОСОБА_5 , що засвідчує регістрацію наказу про призначення ОСОБА_5 окупаційною владою на посаду;

-наказом №14 від 31.05.2022 управління службы исполнения наказаний по Херсонской области о назначении сотрудников, в якому пунктом 1.1. міститься запис, відповідно до якого ОСОБА_5 призначений на посаду «младшего инспектора 1 категории группы надзора отдела безопасности учреждения ИК «Дарьевская исправительная колония (№10)» Управления службы исполнения наказаний по Херсонской области. Згідно вказаного наказу, ОСОБА_5 з 01.06.2022 зарахований на вищевказану посаду, йому присвоєно спеціальне звання «старший прапорщик внутрішньої служби» та встановлений посадовий оклад.

-наказом №70/ОС від 31.07.2020 в.о. начальника «Дар`ївської виправної колонії (№10)», відповідно до якого ОСОБА_5 зарахований на посаду молодшого інспектора відділу охорони установи. Вказаний наказ засвідчує, що на момент вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 обіймав посаду у вказаній установі, тобто мав спеціальний статус, склав присягу та був ознайомлений із основними принципами, моральними нормами та правилами службової етики, якими повинні керуватись особи рядового і начальницького складу ДКВС України.

-Висновком службового розслідування щодо невиконання або неналежного виконання під час службової діяльності вимог чинного законодавства молодшим інспектором відділу охорони ДУ «Дар`ївська виправна колонія (№10)» старшим прапорщиком внутрішньої служби ОСОБА_5 від 12.01.2023, згідно якого встановлено порушення ОСОБА_5 вимог ст. 68 Конституції України, ст.6, 18 Закону України «Про ДКВС України», що проявилось у порушенні присяги та продовженні проходження служби в незаконно створеному окупаційною владою підрозділі - исправительная колония «Дарьевская исправительная колония (№10)».

-Протоколом обшуку від 24.11.2022 року, здійсненим в адміністративній будівлі ДУ «ПВК № 90» за адресою: м.Херсон, вул. Некрасова 234, де під час обшуку було виявлено та вилучено: в приміщенні кабінету молодшого інспектора з оформлення та видачі посилок та передач 7 аркушів паперу формату А4 з надрукованим текстом російською мовою та підписами на кожному аркуші:1) зверху «Начальник Управления службы исполнения наказаний по Херсонской области полковник внутренней службы ОСОБА_11 », 2) знизу «Начальник отдела режима и надзора Управления службы исполнения наказаний по Херсонской области подполковник внутренней службы ОСОБА_13 ; в приміщенні кімнати чергового фельдшера 1 аркуш - копія «служебная записка» на ім`я «Начальнику Управления службы исполнения наказаний по Херсонской области полковнику внутренней службы ОСОБА_11 » від особи «дежур фр. «підпис на ПІБ нерозбірливо».

-Наказом в.о. начальника «Дар`ївської виправної колонії (№10)» №16/ОС-ст від 12.01.2023 про притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_5 , згідно якого останнього було звільнено з ДКВС України.

Оцінюючи наведені докази, суд приходить до висновку про те, що вони поза розумним сумнівом повністю доводять пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення, узгоджуються між собою щодо часу, місця та способу вчиненого ним злочину.

При визначенні мотивів призначення покарання суд керується наступним.

Відповідність покарання ступеню тяжкості злочину та особі правопорушника визначена насамперед ст. 61 Конституції України, відповідно до якої юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а також з принципу правової держави, з суті конституційних прав та свобод людини і громадянина.

Відповідно до ст. 8 Конституції в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права вимагає від держави його втілення шляхом запровадження ідей соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.

Правову позицію щодо дотримання справедливості Конституційний Суд України висловив у рішенні від 30 січня 2003 р. № 3-рп/2003 у справі «Про розгляд судом окремих постанов слідчого і прокурора»: «Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах».

Вимога додержуватись справедливості під час застосування кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема, у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 р.), статті 14 Міжнародного пакту про громадські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950 року, відповідно до яких кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. ст. 50 і 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

З наведених положень закону про кримінальну відповідальність вбачається, що в усякому випадку призначення покарання суди повинні враховувати перелічені в законі обставини і керуватись лише загальними засадами призначення покарання (ст. 65 КК), призначати покарання конкретній особі за конкретне кримінальне правопорушення, максимально індивідуалізуючи покарання, а визначення міри покарання, що може бути призначене обвинуваченому, та потреби у його відбуванні, є важливою вимогою принципового характеру, якою передбачається, що кримінальна відповідальність персоніфікована: вона настає лише щодо певної особи, яка вчинила злочин.

Тому призначення покарання повинно максимально сприяти досягненню мети покарання, якою, як зазначено, є не лише кара, а й виправлення засудженого.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, однак, яким, з огляду на конкретні обставини справи, не завдано реальної майнової шкоди.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є: повне визнання вини та щире каяття, активне сприяння досудовому розслідуванню та суду у встановленні істини у справі та розкриттю кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких сімейних обставин.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Враховуючи сукупність наведених обставин справи та дотримуючись принципів законності, справедливості, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, ставлення обвинуваченого до вчиненого, позицію сторони обвинувачення та враховуючи конкретні обставини справи, а також те, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, яким не завдано реальної майнової шкоди, особу винного, який раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, вдівець, дані, що характеризують обвинуваченого, зокрема його поведінку після вчинення злочину, а саме проходження військової служби в Збройних Силах України, обставини, що пом`якшують покарання, - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність обставин, які обтяжують покарання, а також те, що за приписами ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому покарання відповідно до санкції ч. 7 ст. 111-1 КК України, із застосуванням положень ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті), без конфіскації майна.

Таким чином суд погоджується із позицією прокурора щодо можливості призначення ОСОБА_5 покарання за вчинений ним злочин з урахуванням положень ст.ст.69 КК України без конфіскації майна.

Санкцією ч.7 ст.111-1 КК України передбачено додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.

Приймаючи рішення про призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати будь-які посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування, правозахисних і правоохоронних органах, суд враховує, що вказане додаткове покарання є обов`язковим у санкції вказаної статті.

В даному випадку суд вважає, що буде справедливим та співмірним призначення додаткового покарання особі, яка визнана винуватою у здійсненні колабораційної діяльності, яке унеможливить певний період часу у майбутньому бути представником державної влади в Україні.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд, одночасно із ухваленням рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації.

Таким чином, враховуючи, що судом не призначається додаткове покарання у виді конфіскації майна, арешт, накладений на зазначене вище майно, слід скасувати.

Крім того, з метою забезпечення виконання вироку, суд вважає необхідним продовжити строк дії запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Судові витрати суду не представлені.

Питання щодо речових доказів у справі суд вирішує у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374, 615 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.7 ст. 111-1 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням положень ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років, з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування, правозахисних і правоохоронних органах на строк 10 (десять) років, без конфіскації майна.

Запобіжний захід, обраний стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний - тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з дати набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 15.05.2024 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Строк додаткового покарання у виді позбавленням права обіймати в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування, правозахисних і правоохоронних органах , слід рахувати з моменту відбуття основного покарання.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаїва від 29.05.2024 року на мобільний телефон РЕДМІ НОТ7 з IMEI 1 - НОМЕР_2 IMEI 2 - НОМЕР_3 , та сім карткою мобільного оператора Водафон - скасувати після набрання цим вироком законної сили.

Речовий доказ: мобільний телефон марки РЕДМІ НОТ7 з IMEI 1 - НОМЕР_2 IMEI 2 - НОМЕР_3 , та сім карткою мобільного оператора Водафон із номеро - НОМЕР_5 - повернути власнику ОСОБА_5 після набрання цим вироком законної сили.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області, а особою, яка перебуває під вартою - в той же строк з моменту вручення копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинувачений має право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Копія вироку негайно після судового засідання вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1