Справа № 521/2214/15-к
Номер провадження:1-кс/521/1072/25
У Х В А Л А
05 березня 2025 року
Малиновський районний суд м. Одеси засідаючи у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
Сторони кримінального провадження та інші учасники не приймали участі у здійснені розгляду заяви.
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
1.Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.
Вказані заяви ухвалою суду від 05.03.2025 року об`єднані в одне провадження і їм присвоєний єдиний реєстраційний номер.
Заява розглядалась за ініціативою обвинуваченої ОСОБА_3 .
2.Встановлені судом обставини із посиланням на докази.
Підставами подання заяв про відвід є те, що суддя ОСОБА_4 17.01.2023 року та 06.03.2023 року постановив ухвали про накладення грошового стягнення, що на думку заявниці грубо порушує її права та норми чинного законодавства. Окрім того, ОСОБА_3 03.05.2023 року була подана заява про роз`яснення судового рішення, проте відповідна ухвала суду з розгляду цієї заяви нею не була отримана у встановлений законом строк, що також є грубим порушенням її прав та норм КПК. Також, на думку ОСОБА_3 , суддя ОСОБА_4 навмисно не надсилає на її адресу судові повістки про дату та час судових засідань, що порушує її права та норми чинного законодавства.
Відповідно заявниця просить задовольнити заяви про відвід та відвести від розгляду провадження суддю ОСОБА_4 .
3.Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали, положення закону яким керувався суд.
Вивчивши заяви та матеріали кримінального провадження, суд вважає, що заяви обвинуваченої підлягають залишенню без розгляду, з наступних підстав.
Обставини, що виключають участь судді в кримінальному провадженні встановлені в ст. 75 КПК. Вказані обставини не є вичерпними, оскільки п. 4 вказаної статті передбачає загальну обставину: а саме за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.
Учасник судового провадження має право за наявності таких обставин заявити головуючому судді відвід. Однак, такий відвід повинен бути вмотивованим /ч. 5 ст. 80 КПК/.
Суд вважає, що жодних розумних мотивів для відводу, заяви не містять. Так, в заявах відсутні факти і обставини, які на думку суду, надають право заявниці на відвід судді, не містять заяви і розумного обґрунтування з відповідними доводами, доказами та мотивами своєї правової позиції. За змістом заяви містять лише незгоду з судовими рішеннями постановленими ухвалами судді, не надання судового рішення у строк.
Не погодження обвинуваченої з рішеннями судді ОСОБА_4 , юридично може бути оцінено лише апеляційною інстанцією у порядку, передбаченому процесуальним законом. Окрім того, незгода з такими рішеннями суду, не може бути підставою для відводу, оскільки таке рішення є правом суду, наприклад в частині накладення грошового стягнення є заходом забезпечення кримінального провадження. Будь-якої упередженості в діях судді ОСОБА_4 судом також не встановлено. Доказів упередженого ставлення судді, стороною не надано.
Аналіз кримінального провадження та руху наявних в ньому документів, свідчить, що обвинуваченою загалом за період з 23.03.2017 року по 05.03.2025 року подано 842 заяви про відвід, в тому числі судді ОСОБА_4 . Суд не дає оцінку вказаним заявам безпосередньо. Разом з тим, така поведінка обвинуваченої свідчить про зловживання своїми правами та затягуванням розгляду кримінального провадження по суті. Така поведінка не свідчить про добросовісні наміри сторони з метою з`ясувати підстави та обставини притягнення до кримінальної відповідальності, бажання сприяти правосуддю в об`єктивному розгляді провадження та намагатися за допомогою законних засобів належним чином реалізовувати, з урахуванням диспозитивності процесу свої права. Фактично сторона за допомогою наданих їй законом прав порушує межі здійснення таких суб`єктивних прав. Реалізація у такий спосіб своїх прав суперечить не тільки соціальному призначенню кримінального судочинства, але порушує загальні норми, зокрема принципи кримінального процесу.
Суд повинен захищати будь-яку особу, якщо існують щонайменше дії або бездіяльність, доступні для спостереження і вивчення, які порушують права такої особи. Натомість, у даному випадку, можливо прийти до висновку, що сторона захисту штучно створює ілюзію порушення своїх прав, при відсутності будь-яких реальних фактів і обставин, які б могли підтвердити навіть думку про таке порушення.
Постановляючи ухвалу, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини і вважає, що заяви подані ОСОБА_3 очевидно не містять відомостей про суб`єктивний та об`єктивний критерії, за якими суд визначає наявність або відсутність безсторонності суду1.
Враховуючи викладені встановлені обставини, суд вважає, що обвинувачена ОСОБА_3 , звертаючись повторно з відводом судді ОСОБА_4 , зловживає своїм правом на відвід, з метою затягування кримінального провадження, в зв`язку з чим залишає такі заяви обвинуваченої без розгляду на підставі ч. 4 ст. 81 КПК.
Постановляючи ухвалу, суд керується ст. 81 КПК,
1.Висновки суду.
Повідомити заявницю про прийняте рішення.
2.Строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

С У Д Д Я: ОСОБА_1

[1] Рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (Заява № 33949/02) від 09.11.2006 року

1 Рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (Заява № 33949/02) від 09.11.2006 року.