Справа № 216/1927/25
Провадження № 1-кп/216/546/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному порядку в залі Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000064 від 05.03.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта середня, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-15.02.2021 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 1 ст. 122 КК України до покарання у виді виправних робіт строком на 2 роки з відрахуванням у дохід держави 20% заробітку;

-21.05.2024 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу за ч.2 ст. 389 КК України до 1 року пробаційного нагляду, зміненого ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 09.10.2024 року. На підставі ст. 71 КК України приєднано невідбуту частину покарання за вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 15.02.2021 року та призначено остаточне покарання у виді пробаційного нагляду 1 рік 4 місяці;

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 389 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 21 травня 2024 року вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, та призначено покарання у виді 1 року пробаційного нагляду.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 09.10.2024 року вирок Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 21.05.2024 року було змінено та призначено остаточне покарання у виді пробаційного нагляду строком 1 рік 4 місяці.

04.11.2024 року копія судового рішення відносно ОСОБА_3 Центрально-Міським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області прийнято до виконання.

12.11.2024 року ОСОБА_3 з`явився до Центрально-Міського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, де його було ознайомлено з порядком здійснення нагляду за особами, засудженими до пробаційного нагляду та порядком виконання обов`язків, покладених на нього судом, роз`яснено відповідальність, яка передбачена законодавством за ухилення від відбування покарання, відібрано підписку.

Відповідно до ст. 49-1 Кримінального кодексу України засудженому винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію 1,2,3,4 четвер кожного місяця.

Вимоги статті 59-1 КК України чітко визначають обов`язки засуджених до покарання у виді пробаційного нагляду:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) працевлаштуватися.

Однак, ОСОБА_3 , будучи ознайомлений з порядком здійснення нагляду за особами, засудженими до пробаційного нагляду та порядком виконання обов`язків, покладених на нього судом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді дискредитації правосуддя та авторитету правоохоронних органів, та бажаючи настання таких наслідків, тобто діючи з прямим умислом, направленим на невиконання обов`язків визначених вироком суду, безпідставно, шляхом нез`явлення без поважних причин 05.12.2024, 12.12.2024, 19.12.2024 та 26.12.2024 до Центрально-Міського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, тим самим ухилився від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, за що до ОСОБА_3 відповідно до ст. 49-3 Кримінально-виконавчого кодексу України 30.12.2024 року було застосовано попередження про притягнення до кримінальної відповідальності за порушення порядку та умов відбування покарання у виді пробаційного нагляду та невиконання покладених судом обов`язків в частині явки на реєстрацію.

Крім того, 12.11.2024 року засудженому ОСОБА_3 видано направлення до Криворізької філії Дніпропетровського обласного Центру зайнятості, але останній без поважних причин не звернувся до Центру зайнятості, за що до ОСОБА_3 відповідно до ст. 49-3 Кримінально-виконавчого кодексу України 02.12.2024 року було застосовано попередження про притягнення до кримінальної відповідальності за порушення порядку та умов відбування покарання у виді пробаційного нагляду та невиконання покладених судом обов`язківв частині працевлаштування.

Про те, ОСОБА_3 продовжуючи порушувати обов`язки, покладені на нього судом у частині неявки на реєстрацію, а саме 20.02.2025 року не з`явився без поважних причин для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, за що до ОСОБА_3 відповідно до ст. 49-3 Кримінально-виконавчого кодексу України 27.02.2025 року було застосовано попередження про притягнення до кримінальної відповідальності за порушення порядку та умов відбування покарання у виді пробаційного нагляду та невиконання покладених судом обов`язків в частині явки на реєстрацію.

Ухиленням від відбування покарання у виді пробаційного нагляду є систематичне невиконанням засудженим до пробаційного нагляду обов`язків, передбачених статтею 49-1 Кримінально-виконавчого кодексу України, або вчинення адміністративних правопорушень, зникнення з місця проживання, створення умисних перешкод для функціонування електронного засобу контролю та нагляду.

Систематичним вважається невиконання без поважних причин три і більше разів обов`язків, передбачених статтею 49-1 Кримінально-виконавчого кодексу України, покладених на засудженого до пробаційного нагляду судовим рішенням, або вчинення трьох і більше адміністративних правопорушень.

Таким чином, засуджений ОСОБА_3 ухилився від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, що виражається у його систематичній неявці без поважних причин на реєстрацію до Центрально-Міського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області та в неявці до Криворізької філії Дніпропетровського обласного Центру зайнятості для працевлаштування.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 3 ст. 389 КК України за ознаками: ухилення засудженого від відбування покарання у виді пробаційного нагляду.

Разом з обвинувальним актом прокурором ОСОБА_4 заявлено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ст. ст. 381, 382 КПК України, просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 389 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 , який був представлений захисником адвокатом ОСОБА_5 надали письмову заяву, в якій обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального проступку беззастережно визнає в повному обсязі, згодні із встановленими досудовим розслідуванням обставинами вчинення кримінального правопорушення.

Також, у вказаній заяві зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

У відповідності до частини 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення.

ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззастережно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту матеріалами провадження підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 389 КК України за ознаками: умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Згідно з частини 3 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

При призначенні покарання обвинуваченому, згідно з вимогами статей 65-67КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, особу винного, який вину визнав, у скоєному розкаявся, за місцем проживання характеризується негативно (а.с. м.к.п. 49, офіційно не працевлаштований неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні, раніше судимий, за медичною допомогою до лікаря - психіатра не звертався (а.с. м.к.п. 46), за медичною допомогою до лікаря-нарколога звертався 27.08.2014р., заключення гостра інтоксикація алкоголем (а.с. м.к.п. 48).

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК визнає його щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого згідно п.1 ч.1 ст. 67 КК, суд визнає рецидив злочину.

При призначенні обвинуваченому покарання суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінальних проступків, наявність обставини, що пом`якшує покарання, та обставини, що обтяжує покарання, особу винного, та приходить до висновку, що покарання у виді обмеження волі строком 1 рік 6 місяців буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження нових кримінальних правопорушень.

Оскільки ОСОБА_3 після постановлення 21.05.2024 р. вироку Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, який вступив в законну силу 09.10.2024 р., але до повного відбуття покарання вчинив новий кримінальний проступок, суд вважає за доцільне, на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, призначити ОСОБА_3 за даним вироком покарання, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного йому вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 21.05.2024.

Разом з тим, крім задовільних характеристик обвинуваченого та наявності обставини, яка пом`якшує його покарання, слід звернути увагу на наявність обставини, що обтяжує покарання - рецидив злочинів те, що ОСОБА_3 вчинив умисне кримінальне правопорушення. Обвинувачений будучи раніше засудженим до покарання у у виді виправних робіт строком на 2 роки з відрахуванням у дохід держави 20% заробітку; та пробаційного нагляду на строк 1 рік 4 місяці, призначені покарання не відбув, ухилявся від їх відбування.

Суд зазначає, що протиправна поведінка ОСОБА_3 свідчить про нехтування ним встановленими суспільством та законами правилами, соціальними цінностями, що суттєво підвищує ступінь суспільної небезпечності не лише вчиненого діяння, а й обвинуваченого.

На переконання суду застосування до обвинуваченого положень ст. 75 КК не сприятиме ні меті покарання, ні виправленню та перевихованню ОСОБА_3 , оскільки раніше призначені покарання, не пов`язані з ізоляцією від суспільства, не призвели до виправлення обвинуваченого, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого неможливе без реального відбуття призначеного йому покарання, а тому обрання йому такого виду покарання, яке належить відбувати реально в умовах ізоляції від суспільства, відповідає правилам призначення покарання, визначеним у статтях 50, 65 КК.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого під час досудового розслідування не обирався.

Прокурором клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу під час судового провадження не заявлялось.

Ураховуючи наведене, а також засади змагальності та диспозитивності кримінального провадження (ст. 22, 26 КПК), суд не вбачає підстав за власною ініціативою вирішувати питання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вирком законної сили.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлений.

Керуючись ст. 2, 91, 337, 369-371, 373, 374, 381, 382, 392, 395 КПК України

УХВАЛИВ

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст. ст. 71, 72 КК України до призначеного ОСОБА_3 покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 21.05.2024, виходячи з співвідношення, що одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_3 не обирався.

Витрати на залучення експерта та речові докази відсутні.

Документи, приєднані до матеріалів кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381 та 382 цього КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його отримання.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Прокурору, обвинуваченому та захиснику направити копію вироку.

Суддя ОСОБА_1