Справа № 592/8798/24
Провадження № 1-кп/592/202/25
УХВАЛА

12 березня 2025 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР № 0000716 від 08.03.2024 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Суми, громадянин України, з середньою освітою, розлучений, не працюючий, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимий:

зокрема обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якої є «вчинена повторно» та «вчинена в умовах воєнного стану», за наступних обставин.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами) з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року по теперішній час в Україні діє воєнний стан.

27 березня 2024 року близько 14 год. 40 хв. ОСОБА_4 , зайшов до приміщення магазину ТМ «Аврора» ТОВ «Вигідна покупка», який розташований за адресою: м. Суми, пр. Перемоги, 81 А., вважаючи, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає та вони ніким не будуть помічені, діючи умисно, повторно, таємно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шоколад молочний Millennium Very Peri з арахісовою начинкою, вагою 285 г, у кількості 4 шт., вартістю згідно висновку судової товарознавчої №СЕ-19/119-24/5878-ТВ від 18.04.2024 становить 485 грн. 04 коп.

Після цього, ОСОБА_4 , не розрахувавшись за вказаний товар, покинув приміщення магазину та викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, спричинивши ТОВ «Вигідна покупка» матеріальної шкоди на суму 485 грн. 04 коп.

В судовому засіданні обвинувачений просив закрити кримінальне провадження через декриміналізацію дій.

Захисник підтримав клопотання обвинуваченого.

Прокурор вважав за можливе закрити провадження з зазначених підстав.

Так, 09 серпня 2024 року набув чинності Закон України 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту вироку вбачається, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, обвинувачений вчинив 27 березня 2024 року.

Станом на 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 3 028 грн, а 50 відсотків від його розміру становили 1 514 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення обвинуваченим злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 3 028 грн (1514*2=3028).

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ч. 1 ст. 479-2 КПК України суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Частиною 3 ст. 479-2 КПК України передбачено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Під час судового розгляду суд роз`яснив обвинуваченому підставу, передбачену пунктом 4-1 частини першої статті 284 КПК України, у зв`язку із втратою сили законом, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння, тобто частковою декриміналізацією інкримінованого йому діяння, що є не реабілітуючою.

Обвинувачений надав суду згоду на закриття кримінального провадження, у зв`язку із втратою сили закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння, з не реабілітуючих підстав.

Відповідно до абзацу 4 ч. 7 ст. 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Аналізуючи вказані вище вимоги законодавства, суд приходить до висновку, що відбулась декриміналізація вчиненого обвинуваченим діяння на підставі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набув чинності 09 серпня 2024 року, оскільки вартість викраденого обвинуваченим майна відповідно до обвинувального акту менша, ніж верхня межа для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Питання розподілу процесуальних витрат врегульовано ст. 124 КПК України. Проте не визначено порядку стягнення витрат у разі закритті кримінального провадження з підстав декриміналізації. Відтак слід витрати понесені на залучення експерта покласти на рахунок Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 124, 129, п. 4-1 ч. 1 ст. 284, 371 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Закрити кримінальне провадження внесене до ЄРДР № 0000716 від 08.03.2024 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України щодо викрадення майна ТОВ «Вигідна покупка» вартістю 485 грн. 04 коп. 27 березня 2024 року, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Судові витрати у сумі 1 135 грн. 92 коп. покласти на рахунок держави.

На ухвалу суду може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1