Провадження №1-кп/523/494/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2025 року Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

розглянувши в судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт та додані до нього документи у кримінальному провадженні №0001155 від 22.08.2021 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, який має неповну середню освіту, не одружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий неодноразово судимий, останній раз: - 17.10.2022 року вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області за ч.4 ст.185, 71, 72 ККУкраїни до 5-ти років 10 днів позбавлення волі,

по звинуваченню в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту, 21.08.2021 приблизно о 13:00 годині ОСОБА_5 , будучи неодноразово судимим за майнові злочини, зайшов в приміщення магазину «ЕУА», що розташований за адресою: м. Одеса, пр. Добровольського 139Б, після чого підійшов до стелажу із продукцією для гігієни тіла, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та не зможе йому завадити, діючи умисно, повторно, з корисливим мотивом, таємно викрав майно, що належить ТОВ «РУШ», а саме: гель для душу «Джонсоне Вита Рич» з екстрактом персику у кількості 1 штуки, вартістю 111 гривень 80 копійок, гель для душу «Маленький Марселец» з екстрактом ванілі у кількості 1 штука, вартістю 79 гривень 40 копійок, станок для гоління «Жиллетт Фьюжн Проглайд Флексболл» в кількості 1 штука, вартістю 374 гривні 70 копійок.

Після чого, ОСОБА_5 викрадене майно помістив до своєї сумки та пройшов повз касу не розрахувавшись за майно, що належить ТОВ «РУШ». В подальшому ОСОБА_5 без перешкод вийшов з приміщення магазину «Сільпо» та маючи змогу розпоряджатись викраденим майном на власний розсуд, місце скоєння злочину залишив, чим спричинив ТОВ «РУШ» матеріальний збиток на загальну суму 565 гривень 90 копійок.

Таким чином дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Під час судового засідання 04.03.2025 року прокурором заявлено клопотання, щодо закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Обвинувачений та його захисник не заперечували проти задоволення клопотання прокурора, при цьому обвинувачений пояснив, що суть обвинувачення йому зрозуміла та свою провину він визнає повністю.

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння (ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Зазначене положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Скасування злочинності діяння означає його декриміналізацію (повну або часткову), яка може бути досягнута шляхом: а) скасування норм Особливої частини КК; б) внесення змін до норм Особливої частини КК - включення до диспозицій додаткових ознак або виключення ознак, які були у попередній редакції норми; в) внесення змін до норм Загальної частини КК (наприклад, доповнення КК додатковою обставиною, що виключає злочинність діяння); г) нового офіційного тлумачення кримінально-правової норми, яке змінює обсяг забороненої цією нормою поведінки без зміни її змісту (без зміни «букви» закону).

Закон, який має зворотну дію в часі, поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання цим законом чинності та: а) не були притягнуті до кримінальної відповідальності (у цьому випадку кримінальна справа не може бути порушена у зв`язку з відсутністю події злочину); б) котрим пред`явлене обвинувачення у вчиненні злочину (кримінальна справа підлягає закриттю за відсутністю події злочину); в) засуджені обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, і відбувають покарання; г) відбули покарання, але мають непогашену чи незняту судимість.

Так, 09.08.2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким було посилено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна та змінено поріг притягнення до адміністративної відповідальності.

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП у редакції Закону 3886-IX передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП у редакції Закону 3886-IX установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ ПК, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV Податкового Кодексу України (далі ПК України) для відповідного року, яка дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 1 січня.

Зі змісту обвинувального акту вбачається, що кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст.185 КК України, ОСОБА_5 , вчинив 21.08.2021 року.

Станом на 1 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2270 грн, а 50% від його розміру становили 1135 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень КК України та Закону 3886-IX, на момент вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 2270 грн.

Відповідно до обвинувачення, діями обвинуваченого було заподіяно матеріальну шкоду ТОВ «РУШ» на суму 565 гривень 90 копійок.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Беручи до уваги прийняті законодавцем зміни, дії ОСОБА_5 , на сьогодні не є кримінально-караним діянням.

Згідно зі ст.147 Конституції України офіційне тлумачення законів України дає Конституційний Суд України.

Виходячи з положень рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року№ 1-зп/1997 щодо офіційного тлумачення ст. 58 Конституції України, конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному, загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

У абз. 3 п. 2, абз. 4 п. 3 мотивувальної частини рішення, Конституційний Суд України № 6-рп/2000 від 19.04.2000 року офіційно розтлумачив положення ст. 58 Конституції України саме щодо зворотної дії в часі кримінально-правової норми, котра пом`якшує або скасовує відповідальність особи, вказавши, що це, зокрема, стосується випадків, коли в диспозиції норми зменшено коло предметів посягання; виключено із складу злочину якісь альтернативні суспільно-небезпечні наслідки; обмежено відповідальність особи шляхом конкретизації в бік звуження способу вчинення злочину; звужено зміст кваліфікуючих ознак тощо.

Пункт 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України визначає, що кримінальне провадження закривається у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

За таких обставин провадження у справі підлягає закриттю.

Аналогічна правова позиція також була викладена в постанові Верховного Суду від 22.08.2024 у справі № 567/507/23, а також Постанови Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду від 07.10.2024 року у справі №278/1566/21.

З урахуванням положень ст. 124 КПК України процесуальні витрати відсутні.

Цивільні позови відсутні.

При цьому, відповідно до ч.8 ст.38 КУпАП у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 8, 58 Конституції України, ст. ст. 3, 5 КК України, п. 4-1 ч.1 ст. 284, ст. ст. 350, 369-372 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про закриття кримінального провадження - задовольнити.

Кримінальне провадження №0001155 від 22.08.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, закрити на підставі п. 4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Копію ухвали направити до уповноваженого органу Національної поліції, а саме до Відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області - для вирішення питання щодо притягнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за наявності в його діях ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.51 КУпАП, а також до ДУ "Дрогобицька виправна колонія №40" для вручення ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1