Справа № 344/4102/25
Провадження № 11-сс/4808/118/25
Категорія ст.183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 березня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, 3 ст. 307 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 березня 2025 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 04 травня 2025 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою слідчого судді, захисник адвокат ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу. Просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову ухвалу про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту по місцю проживання. У разі залишення в силі ухвали слідчого судді від 07.03.2025 року в частині обраного запобіжного заходу тримання під вартою, визначити ОСОБА_7 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Зокрема, захисник вказує, що слідчий суддя не виконав покладені на нього обов`язки щодо перевірки обґрунтованості пред`явленої підозри, наявності ризиків, зазначених в клопотанні та вивчення особи підозрюваного. Слідчим суддею не взято до уваги те, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, працює та отримує дохід, немає наміру переховуватись від суду та впливати на свідків, а також вчиняти інші правопорушення. Вважає, що під час розгляду клопотання не доведено обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України, а також існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання, а відтак є підстави для застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, або альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Прокурор в судове засідання апеляційного суду не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про розгляд провадження.

Під час апеляційного розгляду підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_8 не заперечували щодо розгляду апеляційної скарги за відсутності прокурора, просили задовольнити вимоги апеляційної скарги.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України колегія суддів вважає можливим проведення судового розгляду за відсутності прокурора.

Заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваного та його захисника, перевіривши матеріали провадження, дослідивши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. ч. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснювати дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчим управлінням ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000177 від 10.04.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч.2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України.

06 березня 2025 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, а саме, у незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту психотропних речовин, вчиненому повторно у великих розмірах, а також у незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту психотропних речовин, вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб, у особливо великих розмірах.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , відповідно до ст. 12 КК України є тяжким (ч.2 ст. 307 КК України) та особливо тяжким (ч.3 ст. 307 КК України) злочинами, за вчинення найтяжчого з них передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

В межах зазначеного кримінального провадження орган досудового розслідування звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення застави як альтернативного запобіжного заходу.

Слідчий суддя задовольнив дане клопотання та застосував до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, а саме до 04 травня 2025 року включно.

Дослідивши клопотання слідчого та матеріали провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано встановив підстави для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя правильно встановив, що наведені у клопотанні дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України.

Колегія суддів звертає увагу на те, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Разом з цим, вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри, поняття якої не міститься в національному законодавстві, слід виходити з його визначення, наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» де зазначено, що обґрунтована підозра це існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Фактів та інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеності його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку стосовно того, що слідчим і прокурором надано достатньо даних, які свідчать про наявність ризиків, передбачених п.п.1,2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають в можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити сховати або спотворити будь-які із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обираючи відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя достатньо врахував обставини, які враховуються при обранні запобіжного заходу, що передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень; дані про особу підозрюваного.

Зазначені в апеляційній скарзі захисника обставини про те, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, працює та отримує дохід, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, враховуючи стадію досудового розслідування, не свідчать про зменшення існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та не є достатньою підставою для обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та запобіганню виникненню ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, з врахуванням даних про його особу та тяжкості злочину, відповідно до вимог кримінального процесуального закону обґрунтовано прийняв рішення про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя дотримався вимог закону та прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість утримання особи під вартою, що не порушує прав, гарантованих ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, при цьому слідчий суддя дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

На даний час підстав для обрання щодо підозрюваного ОСОБА_7 інших більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі у вигляді домашнього арешту суд апеляційної інстанції не вбачає.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду, який, керуючись положеннями ч. 4 ст. 183 КК України, при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 не визначив розмір застави, оскільки йому інкримінується вчинення особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів і такий запобіжний захід на даний час досудового розслідування не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що підстав для скасування ухвали слідчого судді, як про це просить захисник, немає, а тому ухвалу слідчого судді належить залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 376,404,405,407,422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 березня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5