Справа № 157/1513/24
Провадження №1-в/157/41/24
УХВАЛА

Іменем України

30 грудня 2024 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання провідного інспектора Камінь-Каширського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Волинській області ОСОБА_3 про звільнення від покарання у зв`язку з усуненням законом караності діяння засудженої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки с. Нуйно, жительки АДРЕСА_1 , з базовою загальною середньою освітою, непрацевлаштованої, засудженої згідно з вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 11 квітня 2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

Вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 11 квітня 2024 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі статей 75, 76 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку 1 рік.

Камінь-Каширським РС №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Волинській області 21 травня 2024 року засуджену ОСОБА_4 було взято на облік.

Клопотання мотивовано тим, що 09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-IX від 18 липня 2024 року, за яким, якщо станом на 2024 рік вартість викраденого становила до 3028 гривень, то таке діяння вважається дрібним викраденням чужого майна та буде каратися за нормами КУпАП, що призвело до декриміналізації правопорушення.

Згідно з вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 11 квітня 2024 року сума заподіяної шкоди становить 385 грн 52 к., що менше неоподаткованого мінімуму доходів громадян згідно з нормами кримінального законодавства у 2024 році. ОСОБА_4 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме за вчинення 12 січня 2024 року близько 12 год 45 хв крадіжки, вчиненої в умовах воєнного стану, чим потерпілому завдано майнову шкоду на загальну суму 385 гривень 52 копійки. Тому, з урахуванням наведеного дії винної вважаються «Дрібним викраденням чужого майна», а тому засуджена підпадає під дію вказаного вище Закону України №3886-IX від 18.07.2024, яким фактично скасовано злочинність її діяння.

Зважаючи на це, провідний інспектор Камінь-Каширського РС №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Волинській області ОСОБА_3 , під наглядом якого перебувала засуджена, просить суд звільнити ОСОБА_4 від покарання у зв`язку з усуненням законом караності вчиненого нею діяння.

Представник органу з питань пробації ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, подання підтримав повністю.

Засуджена ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності та звільнити її від покарання у зв`язку з усуненням законом караності діяння.

Прокурор ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, щодо задоволення подання про звільнення від покарання у зв`язку з усуненням законом караності діяння засудженої ОСОБА_4 не заперечив.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає подання підставним і таким, що слід задовольнити повністю.

Відповідно до пункту 13 статті 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною 2 статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання, крім іншого, про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 КК України.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

У відповідності до ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-IX (далі - Закон №3886-IX), що набув чинності 09.08.2024, внесено зміни до статті 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX) передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX) встановлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП, настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже за новими положеннями Кодексу України про адміністративні правопорушення, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Таким чином, зміни, внесені до статті 51 КУпАП, що стосуються збільшення розміру коефіцієнта неоподаткованого мінімуму для кваліфікації відповідних діянь як адміністративного правопорушення, є законом про кримінальну відповідальність, який скасовує кримінальну протиправність для діянь, предметом посягання яких було майно на суму, що не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. При цьому, визначення суми, яка дорівнює двом неоподатковуваним мінімумам доходів громадян, здійснюється, виходячи з розміру неоподаткованого мінімуму, що діяв на час вчинення відповідного діяння.

Згідно з пунктом 5 підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року (у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року).

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 1 січня 2024 року становить 3028 гривень.

З огляду на зміст зазначених вище положень Податкового кодексу України та Закону №3886-IX на момент вчинення діяння, передбаченого статтею 185 КК України, вартість викраденого майна має складати або перевищувати суму в 3028 грн (1514х2=3028).

Вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 11 квітня 2024 ОСОБА_4 засуджена за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення воли на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК України засуджену звільнено від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Згідно з вироком суду вартість викраденого майна становить 385 гривень 52 копійки.

Положеннями ч. 1 ст. 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Тому, слідуючи наведеним вище нормам закону, суд вважає за необхідне застосувати принцип зворотної дії у часі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року №3886-IX та звільнити ОСОБА_4 від призначеного судом покарання.

Керуючись статтями 5, 74 КК України, статтями 537, 539 КПК України, суд

постановив:

Подання задовольнити повністю.

Звільнити засуджену ОСОБА_4 від покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, призначеного вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 11 квітня 2024 року за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, в порядку ч. 2 ст. 74 КК України, в зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке вона засуджена.

На ухвалу може бути подана апеляція до Волинського апеляційного суду через Камінь-Каширський районний суд протягом семи днів із дня її оголошення.

Головуючий: ОСОБА_1