Справа №667/8058/15-к
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2025 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

засудженого: ОСОБА_4

захисника (в режимі відеоконференції): ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Херсона заяву адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Комсомольського районного суду м. Херсона від 16.10.2015 (справа №667/8058/15-к), -

в с т а н о в и в:

І. Суть питання, що вирішується ухвалою

21.10.2024 до Херсонського міського суду Херсонської області надійшла заява захисника засудженого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про перегляд вироку Комсомольського районного суду м. Херсона від 16.10.2015 у справі №667/8058/15-к за нововиявленими обставинами, в якій просить скасувати вирок Комсомольського районного суду м. Херсона від 16.10.2015 та постановити новий вирок, яким виправдати ОСОБА_4 , визнавши його невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

В обґрунтування заяви зазначено, що вироком Комсомольського районного суду м. Херсона від 16.10.2015 у справі №667/8058/15-к ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та із застосуванням ст. 69 КК України призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі. За сукупністю злочинів шляхом повного складання покарань за цим вироком Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 17.07.2015 призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнено від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки. Вирішено питання про речові докази та стягнення судових витрат.

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області вирок Комсомольського районного суду м. Херсона змінено, виключено в резолютивній частині вказівку про призначення покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України. Постановлено вважати ОСОБА_4 засудженим за ч. 2 ст. 289 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом повного складання покарань за цим вироком та вироком Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 17.07.2015 остаточно призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі. Відповідно до ст. ст. 75, 104 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України. В решті вирок залишено без змін.По суті вирок Комсомольського районного суду м. Херсона від 16.10.2015 у справі №667/8058/15-к не переглядався.

У подальшому, ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 22.11.2017 у справі №667/8058/15-к задоволено подання інспектора Суворовського РС ХМВ уповноваженого органу з питань пробації, засудженого ОСОБА_4 направлено для відбування покарання, призначеного вироком Комсомольського районного суду м. Херсона від 16.10.2015, однак ОСОБА_4 не почав відбувати вказане покарання.

Під час судового розгляду у суді першої інстанції засуджений визнав свою вину. Показання на підтвердження винуватості ОСОБА_4 дали також неповнолітній потерпілий ОСОБА_6 , законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 та свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . Під час досудового розслідування, коли слідча опитувала ОСОБА_4 останній повідомив обставини, за яких йому не вдалося відразу повернути мопед власнику, а також що до незаконного заволодіння транспортним засобом причетний ОСОБА_10 , однак слідча скептично поставилася до пояснень ОСОБА_4 .

З початком повномасштабної війни росії проти України 28.02.2022 ОСОБА_4 добровільно розпочав військову службу. Перебуваючи у м. Херсоні у грудні 2023 року на реабілітації після поранення ОСОБА_4 зустрів ОСОБА_11 , у розмові з яким розповів як про наслідки кримінального провадження щодо нього, так і про те, що є діючим військовослужбовцем, на що ОСОБА_10 повідомив про те, що шкодує як вчинив з ним у 2015 році у ситуації з мопедом. Дізнавшись, що не дивлячись на здобутки у військовій справі ОСОБА_4 буде зобов`язаний відбувати покарання після закінчення війни, а може й під час неї, оскільки має щодо цього вирок суду, який вступив у законну силу, ОСОБА_10 звернувся до ОСОБА_4 з пропозицією повідомити всі подробиці події щодо незаконного заволодіння мопедом у разі, якщо є можливість переглянути вирок суду.

Отже, на думку сторони захисту обставини, які підтверджують відсутність у інкримінованій ОСОБА_4 відповідно до вироку Комсомольського районного суду м. Херсона від 16.10.2015 події складу злочину, а саме суб`єктивної сторони - вини у формі прямого умислу не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і є такими, що істотно впливають на правильність постановленого вироку, адже з огляду на ці обставини стосовно ОСОБА_4 має бути постановлений виправдувальний вирок суду. Відтак є підстава для перегляду вироку за нововиявленими обставинами.

ІІ. Позиція сторін кримінального провадження

Захисник засудженого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 під час судового розгляду заяву про перегляд вироку Комсомольського районного суду м. Херсона від 16.10.2015 за нововиявленими обставинами підтримав, просив задовольнити з підстав зазначених в ній. Наголосив на тій обставині, що ОСОБА_4 являється діючим військовослужбовцем, який мобілізувався до Збройних Сил України добровільно ще на початку повномасштабного вторгнення. За час служби мав поранення, а також отримав ряд нагород за здійснення служби.

Також зауважив, що ОСОБА_4 на час розгляду кримінального провадження щодо нього був неповнолітнім, а тому не в повній мірі усвідомлював наслідки своїх показань, а свою позицію сформував під впливом захисника, яка наполягала на визнанні ним своєї вини. Ухвала суду про скасування іспитового строку не була оскаржена ОСОБА_4 , оскільки він в силу відсутності навіть базової юридичної освіти знову ж не усвідомлював наслідків такого судового розгляду і про остаточне рішення не був належно обізнаний, що позбавило його можливості вчасно подати апеляційну скаргу. Крім того він від виконання вироку не ухилявся, про що серед іншого свідчить і той факт, що він проходить службу в Збройних Силах України.

Засуджений ОСОБА_4 під час судового розгляду заяву захисника підтримав, просив суд її задовольнити. Зазначив, що на момент розгляду справи в суді щодо нього проживав в школі-інтернаті, а тому під час розгляду кримінального провадження був залежний від думки захисника та законного представника, які запевнили його в необхідності визнати свою вину, а тому він не повідомив суд про ОСОБА_10 , який фактично і заволодів мопедом.

Свідок ОСОБА_10 , допитаний судом за клопотанням сторони захисту, дав наступні показання про те, що в 2015 році проживав в м. Херсоні, де познайомився з ОСОБА_4 , обмінялись телефонами. Знав, що він неповнолітній і набагато молодший за нього. Всередині літа ОСОБА_4 зателефонував йому та спитав чи може він допомогти йому відремонтувати мопед, бо дійсно він такими навичками володів.

Коли зустрілись, то ОСОБА_4 пояснив, що мопед перестав їхати, а він боїться його повертати в такому стані, на що він зі свого боку пообіцяв допомогти з ремонтом. Коли ОСОБА_4 залишив у нього мопед, то він зняв з нього колеса та мав ремонтувати карбюратор, проте реальним ремонтом так і не зайнявся, тоді як ОСОБА_4 на зв`язок не виходив і мопед не забирав. Він же зі свого боку мав намір мопед продати, але не встиг того зробити. Мопед у подальшому все ж повернув ОСОБА_4 .

Прокурор під час судового розгляду заперечив проти заяви захисника, вважаючи обставини викладені в ній такими, що не є нововиявленими.

ІІІ. Встановлені судом обставини

ОСОБА_4 за вироком Комсомольського районного суду м. Херсона від 16.10.2015 засуджений за ч. 2 ст. 289, ст. 71 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений від призначеного покарання з випробуванням згідно ст. ст. 75, 104 КК України з іспитовим строком на 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Вирішено питання щодо заявленого позову, стягнення витрат на залучення експерта та речових доказів.

Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 17.12.2015 вирок Комсомольського районного суду м. Херсона від 16.10.2015 змінено, виключено в резолютивній частині вказівку про призначення покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України. ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 289 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом повного складання покарань за цим вироком та вироком Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 17.07.2015 остаточно призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі. Відповідно до ст. ст. 75, 104 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України. В решті вирок залишено без змін.

Відповідно до ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 22.11.2017 подання інспектора Суворовського РС ХМВ уповноваженого органу з питань пробації про скасування засудженому ОСОБА_4 звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного вироком покарання задоволено, засудженого ОСОБА_4 направлено для відбування покарання, призначеного вироком Комсомольського районного суду м. Херсона від 16.10.2015. Визначено строк відбування покарання обчислювати з моменту затримання ОСОБА_4 .

22.11.2017 ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про отримання копії вищезазначеної ухвали суду, а 23.11.2017 з клопотанням про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, проте відповідним правом не скористався, оскільки до суду для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження не з`явився.

22.12.2017 на адресу проживання ОСОБА_4 було направлено ухвалу суду про скасування звільнення від відбування покарання з іспитовим строком, яка повернулась до суду без вручення.

24.11.2020 адвокат ОСОБА_16 , яка діяла в інтересах ОСОБА_4 звернулась до суду з апеляційною скаргою на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 22.11.2017, в якій просила поновиити строк на апеляційне оскарження, проте Херсонський апеляційний суд ухвалою від 24.12.2020 відмовив у поновленні строку звернення з апеляційною скаргою.

IV. Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали

Судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами (ч. 1 ст. 459 КПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 459 КПК України, нововиявленими обставинами визнаються: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Відповідно до положень ст. ст. 91, 459, п. п. 4, 5 ст. 462 КПК перегляд судових рішень, що набрали законної сили, за нововиявленими обставинами є процедурою, яка може бути використана у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій) виявлені обставини, які: 1) об`єктивно існували на момент ухвалення відповідних судових рішень, але не були відомі і не могли бути відомі суду та особі, яка вимагає перегляду за нововиявленими обставинами; 2) перебувають в органічному зв`язку з предметом доказування в цьому кримінальному провадженні, тобто можуть мати значення для оцінки обставин, які підлягають доказуванню, або доказів, покладених в основу судового рішення; 3) мають істотне значення, тобто самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Обставини, про які сторона знала або мала знати на момент постановлення рішення, але з тих чи інших причин не представила суду, не можуть вважатися нововиявленими. Також не можуть вважатися підставами для перегляду за нововиявленими обставинами докази, які були доступні стороні і які вона мала можливість представити при сумлінному використанні своїх процесуальних можливостей.

Перегляд за нововиявленими обставинами не може використовуватися як прихована апеляція, тобто для повторного розгляду справи і отримання нової оцінки її обставин. Таке використання екстраординарної процедури суперечить принципу сталості судового рішення (res judicata) (постанова Верховного Суду від 08.02.2022 справа №791/1/18).

Нововиявлені обставини - це встановлені розслідуванням або вироком суду, який набрав законної сили, юридичні факти, що перебувають в органічному зв`язку з елементами предмета доказування в кримінальному провадженні та опитують, через їх невідомість і істотність, висновки, які містяться у вироку чи ухвалі, що набрали законної сили, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності.

Нововиявленими слід вважати обставини як фактичного, так і правового характеру, які об`єктивно існували на момент вирішення кримінальної справи не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі. Наявність обох цих умов для визнання обставини нововиявленою є обов`язковою.

Процедура перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами за своєю природою не є повторним розглядом справи по суті, повторною апеляцією чи касацією, вона не передбачає нового встановлення фактичних обставин кримінального провадження та усунення суперечностей у доказах. У цьому випадку суд лише перевіряє наявність передбачених у ч. 2 ст. 459 КПК обставин, на які учасники судового провадження посилаються як на нововиявлені, та надає оцінку тому, чи могли бути зазначені обставини, що не були відомі суду на годину розгляду справи, вплинути на правильність рішення суду, яке належить переглянути.

Обставини, які існували і про які сторона знала або мала знати на момент постановлення рішення, але з тих чи інших причин не представила суду, не можуть вважатися нововиявленими (постанова Верховного Суду від 26.01.2021 у справі №127/29594/18).

При цьому важливим є дотримання принципу юридичної визначеності. Європейський суд з прав людини у рішеннях від 03.04.2008 в справі «Пономарьов проти України» та від 29.10.2015 в справі «Устименко проти України» неодноразово наголошував, що одним з основних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу «res judicata», тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливостями і непереборними обставинами. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення ЕСПЛ від 09.06.2011 в справі «Желтяков проти України»).

Так, за змістом ст. ст. 459-467 КПК України перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є ревізійною стадією, в ході якої суд не розглядає обвинувачення по суті, а лише надає оцінку доводам учасників судового провадження щодо наявності у кримінальному провадженні обставин, що не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення, а також щодо можливості впливу цих обставин на правильність судового рішення, яке належить переглянути.

Відповідно до п. 5 ст. 462 КПК України у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву до суду.

Сторона захисту вважає, що надані свідчення свідка ОСОБА_10 є нововиявленою обставиною, яка дає підстави для скасування вироку щодо ОСОБА_4 . Проте з показань свідка, наданих суду вбачається, що саме ОСОБА_4 заволодів транспортним засобом, тоді як ОСОБА_10 лише «мав намір на заволодіння останнім», який у свою чергу так і залишився нереалізованим.

З огляду на ту обставину, що відповідно до ст. 13 КК України закінченим кримінальним правопорушенням визнається діяння, яке містить усі ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу, а н езакінченим кримінальним правопорушенням є готування до кримінального правопорушення та замах на кримінальне правопорушення, можна зробити висновок, що «формування умислу або наміру на вчинення кримінального правопорушення» не є кримінально караним за відсутності в діях особи складу іншого закінченого або незакінченого кримінального правопорушення.

Також на переконання суду свідчення ОСОБА_10 свідчать про те, що він жодного відношення до заволодіння транспортним засобом не мав, а навпаки повернув останній ОСОБА_4 .

Вирішуючи, чи становлять показання ОСОБА_10 нововиявлену обставину, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Отже визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини під час судового розгляду могло бути покладено в основу обвинувачення лише при підтвердженні цього визнання сукупністю доказів, що є в справі. Так з матеріалів провадження та змісту вироку вбачається, що під час розгляду справи по суті у 2015 році суд оцінював достовірність показань ОСОБА_4 і в розрізі показань свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також законного представника неповнолітнього потерплого ОСОБА_6 - ОСОБА_7 , як і самого потерпілого, показання яких у своєму взаємозв`язку свідчать про те, що саме ОСОБА_4 незаконно заволодів транспортним засобом.

У той же час виходячи з умов перегляду за нововиявленими обставинами, суд не може вирішувати питання про обґрунтованість висновків судів щодо достовірності доказів, покладених в основу вироку. Однак вищевикладене свідчить, що обставини, на які посилається сторона захисту в заяві про перегляд, були відомі обвинуваченому і в 2015 році, а тому не можуть вважатися нововиявленими у значенні ст. 459, п. п. 4, 5 ст. 462 КПК України.

Також не можна визнати нововиявленою обставиною заявлене стороною захисту порушення права на засудженого захист через неналежне виконання захисником своїх обов`язків. Для того, щоб обставина, на яку посилається засуджений, могла бути визнана нововиявленою, вона має стосуватися предмету доказування у справі, тобто обставин, що зумовили висновок про винуватість особи у вчиненні злочину. Можливі процесуальні порушення, допущені під час розгляду справи, у тому числі й такі, що могли позначитися на ефективності захисту, не є обставинами, на які посилаються ст. 459 та п. п. 4, 5 ст. 462 КПК.

Суд не погоджується з твердженням про те, що ОСОБА_4 не був обізнаний з наслідками постановлення ухвали суду про скасування іспитового строку, оскільки останній був присутнім в судовому засіданні, а у подальшому звертався до суду з клопотаннями про отримання повного тексту ухвали та про ознайомлення з матеріалами подання кримінально-виконавчої інспекції, проте в період з 2017 року по 2020 рік жодних дій, направлений на оскарження ухвали суду не вживав.

Слід також зауважити і про ту обставину, що звернення до суду з апеляційною скаргою в 2020 році на ухвалу суду про скасування ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 22.11.2017 свідчить про те, що ОСОБА_4 достеменно був обізнаний щодо наслідків її постановлення, проте для відбування покарання так і не прибув.

На переконання суду, позиція сторони захисту та ОСОБА_4 свідчить про те, що вони переглядом вироку суду за нововиявленими обставинами мали намір переглянути як вирок Комсомольського районного суду м. Херсона від 16.0.2015, так і ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 22.112017, що є неприпустимим.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали заяви, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилається захисник ОСОБА_5 у своїй заяві не є нововиявленими в розумінні ст. 459 КПК України, тому заява про перегляд вироку Комсомольського районного суду м. Херсона від 16.10.2015 є такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 369-372, 376, 459-467 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Заяву адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Комсомольського районного суду м. Херсона від 16.10.2015 (справа №667/8058/15-к) - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_17