Провадження №: 1-кс/755/319/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" лютого 2025 р. року м. Київ

Слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі скаржника - ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого слідчого відділу Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 від 16 грудня 2024 року про закриття кримінального провадження № 0002562, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.07.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України,

установив:

24 січня 2025 року в провадження слідчого судді надійшла скарга ОСОБА_3 в порядку ст. 303 КПК України на постанову про закриття кримінального провадження, в якій просить скасувати постанову старшого слідчого слідчого відділу Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 від 16 грудня 2024 року про закриття кримінального провадження № 0002562 від 19.07.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України.

В обґрунтування скарги зазначає, що 19.07.2024 року на підставі ухвали Дніпровського районного суду м. Києва № 755/10889/24 від 09.07.2024, постановленої за її скаргою на бездіяльність слідчого, яка полягала у невнесенні до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення, було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України.

В ході проведення досудового розслідування вона була визнана потерпілою в наслідок нападу на неї 07.06.2024 року собаки породи американський стаффордширський тер`єр, яка її покусала за праве передпліччя, праве та ліве стегно, праву гомілку, в наслідок чого вона була госпіталізована до КНП «Київська міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги», де проходила стаціонарне лікування по 17.06.2024 року. З 17.06.2024 року до 01.07.2024 року вона продовжувала лікування, що підтверджується медичними висновками про непрацездатність № Р93Р-С4АР-ААВВ-2Ф9В з 17.06.2024 року до 18.06.2024 року, та № 582Е-В3С9-Е45Е-Е3СХ з 19.06.2024 року.

06.08.2024 року слідчим до відділу судово-медичної експертизи живих осіб Державної спеціалізованої установи «Київського міського бюро судово-медичної експертизи» було направлено постанову про проведення експертизи від 06.08.2024 року.

Висновком експерта № 042-1230-2024 було встановлено наступне «17.06.2024 локальний статут: ушиті рани після ПХО в ділянці обох стегон, правої гомілки та передпліччя без ознак запалення. 17.06.2024 року виписана із стаціонару. Діагноз заключний клінічний (з титульного листа медичної карти стаціонарного хворого) множинні укушені рани обох стегон, верхньої третини правої гомілки, правого передпліччя. З наданої електрофотокопії медичної довідки (без №) з КНП «КМКЛШМД» від 06.08.2024, на ім`я ОСОБА_3 , 39 років. Діагноз: множинні укушені рани нижньої третини правого передпліччя, правого стегна та правої гомілки».

З вказаним висновком експерта скаржниця не згодна, оскільки вважає, що при його складанні не було надано належних доказів, а саме документів, які підтверджують її лікування з до 01.07.2024 року, у зв`язку з чим експерт відніс завдані їй тілесні ушкодження до категорії легких.

Вказаний висновок експерта слідчий поклав в основу постанови про закриття кримінального провадження від 16.12.2024 року, якою кримінальне провадження № 0002562, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.07.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, закрив на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, та направив копії матеріалів кримінального провадження до Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві для прийняття рішення згідно ст. 154 КУпАП.

Копію постанови про закриття кримінального провадження від 16.12.2024 року скаржниця отримала засобами поштового зв`язку 12.01.2025 року, у зв`язку з чим просила поновити пропущений з поважних причин строк для подання скарги.

В судовому засіданні скаржниця скаргу підтримала, наполягала на її задоволенні. Зазначила про те, що події сталися 7 числа, а 8 потрапила до лікарні, де її оперували, накладали шви. На лікарняному перебувала 23 дні. Усі необхідні для документи для проведення експертизи вона надала слідчому.

Прокурор Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутності, скаргу просив не задовольняти. Попередньо прокурор посилався на те, що слідчим було закрито кримінальне провадження так як визначено необережний склад злочину. Команди на вчинення нападу собаці не давали, згідно експертизи ушкодження є легкими. Слідчим робився тимчасовий доступ до медичної карти, і всі документи направлялися на експертизу. Експерт не звертався із клопотанням про надання додаткових документів.

Слідчим суддею визнано можливим розглядати справу у відсутність прокурора у відповідності до вимог ч.ч. 2, 3 ст. 306 КПК України.

Заслухавши доводи скаржниці, дослідивши долучені на підтвердження доводів скарги докази, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 8 та ч. 5 ст. 9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України).

До компетенції слідчого судді за Кримінальним процесуальним кодексом України належать три групи питань: розгляд клопотань та надання дозволу на проведення слідчих та негласних слідчих (розшукових) дій, які обмежують права і свободи людини та контроль за їх провадженням; надання дозволу на застосування та контроль застосування запобіжних та інших заходів кримінально-процесуального примусу; розгляд скарг на дії (бездіяльність) та рішення органів досудового розслідування та прокурора.

Нормою ст. 26 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Враховуючи, що копію постанови слідчого від 16.12.2024 року скаржниця отримала засобами поштового зв`язку 12.01.2024 року, скарга подана у строк, що встановлений КПК України для оскарження такого рішення.

Слідчим суддею встановлено, що 17.06.2024 року ОСОБА_3 та ОСОБА_6 звернулись до Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України (вх. № 11302/206708).

В заяві про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 та ОСОБА_6 повідомили про те, що 07.06.2024 року біля 22.30 години в м. Києві, в районі паркової зони - вул. Миколайчука, 16, з умисної дії ОСОБА_7 , вони отримали рвані укуси собаки масті «Стаф» на кличку «Джесі», власник якої на них її нацькував. В результаті нападу собаки ОСОБА_3 в КНП «Київська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» діагностували множинні укушені рани правового передпліччя, правого стегна та правої гомілки.

Так як досудове розслідування не було розпочато, 26.06.2024 року ОСОБА_3 подано скаргу до Дніпровського районного суду м. Києва на бездіяльність уповноваженої особи Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві.

09.07.2024 року Дніпровський районний суд м. Києва постановив ухвалу, якою зобов`язав уповноважену особу Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві вчинити дії, передбачені 214 КПК України (після подання заяви/повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР), за заявою ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення від 17.06.2024 року (вх. №Х-11302/206708) у строки, визначені ст. 214 вказаного Кодексу та з урахуванням положень ст. 28 КПК України.

19.07.2024 року старшим слідчим СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 на виконання ухвали Дніпровського районного суду м. Києва № 755/10889/24 від 09.07.2024 року до ЄРДР внесено відомості за заявою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо спричинення тілесних ушкоджень, ЄО 36150 від 18.07.2024, правова кваліфікація - ст. 128 КК України.

19.07.2024 старшим слідчим СВ до Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 винесено повідомлення про початок досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0002562, попередня кваліфікація кримінального правопорушення: ст. 128 КК України.

24.07.2024 ОСОБА_3 визнано потерпілою в кримінальному провадженні № 0002562, та проведено її допит.

Згідно протоколу допиту потерпілого від 24.07.2024 року, ОСОБА_3 повідомила, що 07.06.2024 року вона з чоловіком - ОСОБА_6 , перебували в сквері, поблизу будинку № 16 по вулиці Миколайчука в м. Києві. Неподалік від них знаходився чоловік, жінка та двоє дітей. Поряд з чоловіком перебували двоє собак. Одна собака породи Американський стаффордширський терьєр (стаффорд), без намордника та повідця, та маленька собака, яка була прив`язана до лавки. Згодом, після сварки з чоловіком, жінка і діти пішли. Чоловік і собака підійшли до них. Чоловік щось запитав, але вони не зрозуміли що, та попросили відійти. Тоді собака почала голосно лаяти на них, тому виріши піти. Коли її чоловік встав, собака «стаф» кинулась на нього та вкусила за праве передпліччя. Чоловік її скинув, тоді собака накинулась на неї та вкусила за ліве стегно та відбігла. Однак, чоловік, з яким була собака, почав лізти битися до її чоловіка, а собака знову підбігла до неї та вкусила за праве передпліччя, потім знову відбігла, повернулась та вкусила за праве стегно та праву гомілку. Крім того, собака вкусила і її чоловіка за праве чи ліве стегно. Все це тривало приблизно 5-10 хвилин. На її крик підійшло двоє чоловіків, які намагалися відігнати собаку та викликали працівників поліції. Собаку забрали додому, однак з чоловіком вийшла жінка та вони щось казали, а потім пішли по вулиці. Коли приїхали працівники поліції, їм усе розповіли та вони викликали швидку, так як у неї і її чоловіка текла кров з ніг і рук. Швидка її госпіталізувала до КНП «КМКЛ ШМД», де її поклали на стаціонарне лікування до травматологічного відділення № 1, де проходила лікування з 08.06.2024 до 17.08.2024. Після цього, вона ще ходила на перев`язки до КНП «Консультативно-діагностичний центр Дніпровського району м. Києва».

26.07.2024 року за клопотанням старшого слідчого СВ до Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 постановлено ухвалу про тимчасовий доступ, з можливістю вилучити, до оригіналу медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_3 , та, за наявності, рентген-знімків/знімків СКТ, та іншої медичної документації, що знаходиться в КНП «КМКЛ ШМД», для проведення судово-медичної експертизи.

30.07.2024 року старшим слідчим СВ до Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 було вилучено в КНП «Київська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» оригінал медичної карти стаціонарного хворого на ім`я ОСОБА_3 № 11069 на 22 аркушах.

29.07.2024 на запит слідчого КНП «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф м. Києва» було надано копію карти виїзду швидкої медичної допомоги від 07.06.2024 за № 3143 до ОСОБА_3 .

Відповідно до карти виїзду швидкої медичної допомоги № 3143 від 07.06.2024 року, був здійснений виїзд до ОСОБА_3 за адресою - вул. Миколайчука, 12, та встановлено передній діагноз - множинні укушені рани верхніх та нижніх кінцівок. Після надання первинної допомоги госпіталізована до лікарні швидкої допомоги.

Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 11069 травматологічного відділення № 1 КНП «Київська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги», ОСОБА_3 надійшла до стаціонару 08.06.2024 з діагнозом - множинні укушені рани кінцівок і обох стегон, в/з правої гомілки, н/з правого передпліччя, 14.06.2024 проведено операцію: ехо укушених ран обох стегон, в/з правої гомілки, н/з правого передпліччя. Виписана зі стаціонару 17.06.2024 року. Видано листок непрацездатності з 08.06.2024 по 17.06.2024.

06.08.2024 року старшим слідчим СВ до Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 винесено постанову про призначення судово-медичної експертизи, на розгляд якого було винесено наступі питання: які тілесні ушкодження є на тілі потерпілої ОСОБА_3 , якщо так, яка їх кількість, локалізація, давнина, механізм утворення і ступінь тяжкості кожного окремо і всіх в сукупності; у результаті якого виду травматичної дії (предмета) могли бути спричинені виявлені тілесні ушкодження; скільки разів діяла травмуюча сила на тіло потерпілої.

04.12.2024 року експертом ДСУ «Київське міське бюро судово-медичної експертизи» Відділу судово-медичної експертиз живих осіб ОСОБА_8 складено висновок експерта № 042-1230-2024. Висновок складено на основі електрофокопії карти виїзду швидкої медичної допомоги № 3143 від 07.06.2024 на ім`я ОСОБА_3 ; медичної карти № 11069/731 стаціонарного хворого з КНП «КМКЛ ШМД» на ім`я ОСОБА_3 ; електрофотокопії медичної довідки з КНП «КМКЛ ШМД»; огляду в умовах експертної установи ОСОБА_3 .

У висновку експерт зазначив, що під час первинного відомого звернення по медичну допомогу 07.06.2024 о 23.16 годині (під час огляду лікарем/лікарями швидкої медичної допомоги), з урахуванням даних, отриманих під час проведення судово-медичного огляду, є підстави стверджувати, що у ОСОБА_3 клінічними лікарями були виявлені такі тілесні ушкодження: рани (визначені клінічними лікарями як «укушені», наслідками загоєння яких є рубці, описані під час проведення судово-медичного огляду) у ділянці нижньої третини долоної поверхні правого передпліччя та долонно-зовнішньої поверхні нижньої третини правого передпліччя; на передній поверхні верхньої третини правої гомілки; на передній поверхні нижньої третини правого стегна; на передніх поверхні нижньої третини лівого сттегна.

Під час звернення ОСОБА_3 по медичну допомогу після подій 07.06.2024 у неї не було зафіксовано проявів та перебігу небезпечно-загрозливих для життя явищ, а тому, всі виявлені тілесні ушкодження підлягають судово-медичній оцінці виключно за критеріями тривалості розладу здоров`я.

Відновлення порушеної анатомічної цілісності травмованих тканих по місцю утворення ран будь-якої етіології спостерігається у строк понад 6, але менш ніж 21 добу. Вказані строки віддзеркалюють тривалість розладу здоров`я, як загально визначеного судово-медичного критерію визначення ступеню тяжкості, а тому, кожне з виявлених тілесних ушкоджень, відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, відповідно до п.п. 1.5.2, 2.3.3 та 4.6 Правил.

Враховуючи відомі часові дані, обставини події, характер виявлених тілесних ушкоджень та окремі морфологічні складові, є підстави вважати, що виявлені тілесні ушкодження утворилися за рахунок дії твердого/твердих предмету/предметів, у строк, вказаний в описовій частині постанови, тобто, до 23.13 години 07.06.2024 року.

Виходячи з окремих морфологічних складових зазначених ушкоджень (які були описані клінічними лікарями під час звернення ОСОБА_3 по медичну допомогу) можна вважати ймовірним утворення виявлених ушкоджень внаслідок укусів тварини (собаки тощо).

Постановою старшого слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 від 16 грудня 2024 року кримінальне провадження № 0002562, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.07.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

При проведенні досудового розслідування слідчий, дізнавач чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатній, за їх переконанням, для прийняття вмотивованого рішення.

Відповідно до ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

У відповідності до вимог ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

На слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої постанови. Зокрема, якщо слідчим, дізнавачем закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено кримінальне правопорушення, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим, дізнавачем доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Статтею 40 КПК України передбачено, що слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Слідчий уповноважений починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом; приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу.

Як встановлено слідчим суддею, слідчий в своїй постанові про закриття кримінального провадження послався на те, що відповідно до висновку експерта № 042-1230-2024 від 04.12.2024 року «під час первинного відомого звернення по медичну допомогу 07.06.2024 о 23 годині 16 хвилин (під час огляду лікарем/лікарями швидкої допомоги), з урахуванням даних, отриманих під час проведення судово-медичного огляду), є підстави стверджувати, що у ОСОБА_3 клінічними лікарями були виявлені такі тілесні ушкодження: рани (визначені клінічними лікарями як «укушені», наслідками загоєння яких є рубці, описані під час проведення судово-медичного огляду) у ділянці нижньої третини долонної поверхні правого передпліччя та долонно-зовнішньої поверхні нижньої третини правого передпліччя; на передній поверхні верхньої третини правої гомілки; на передній поверхні нижньої третини правого стегна; на передніх поверхні нижньої третини лівого стегна.

Під час звернення ОСОБА_3 по медичну допомогу після подій 07.06.2024 у неї не було зафіксовано проявів та перебігу небезпечно-загрозливих для життя явищ, а тому, всі виявлені тілесні ушкодження підлягають судово-медичній оцінці виключно за критеріями тривалості розладу здоров`я.

Відновлення порушеної анатомічної цілісності травмованих тканин по місцю утворення ран будь-якої етіології спостерігається у строк понад 6 але менш ніж 21 добу. Вказані строки віддзеркалюють тривалість розладу здоров`я, як загально визначеного судово-медичного критерію визначення ступеню тяжкості, а тому, кожне з виявлених тілесних ушкоджень, відноситься до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, відповідно до п.п. 1.5.2, 2.3.3 та 4.6 «Правил». Враховуючи відомі часові дані, обставини події, характер виявлених тілесних ушкоджень та окремі морфологічні складові, є підстави вважати, що виявлені тілесні ушкодження утворилися за рахунок дії твердого/твердих предмету/предметів, у строк, вказаний у описовій частині постанови, тобто, до 23 години 13 хвилин 07.06.2024.

Виходячи із окремих морфологічних складових зазначених ушкоджень (які описані клінічними лікарями під час звернення ОСОБА_3 по медичну допомогу) можна вважати ймовірним утворення виявлених ушкоджень внаслідок укусів тварини (собаки тощо).»

Відповідно до кримінально-правової характеристики складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, з об`єктивної сторони він зокрема характеризується наслідками у вигляді спричинення тяжких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Злочин вважається закінченим з моменту настання зазначених у ст. 128 наслідків - тяжких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Заподіяння легкого тілесного ушкодження внаслідок необережної вини не є караним за ст. 125 КК України.

Крім того, послався на ст.ст. 1166-1167 Цивільного кодексу України щодо цивільної відповідальності, яка настає в результаті нападу собаки у разі завдання шкоди майну чи здоров`ю потерпілого, немайнових втрат.

З огляду на викладене слідчий дійшов висновку, що в діях ОСОБА_7 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, і його дії підпадають під ст. 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Однак, потерпіла ОСОБА_3 не погоджується з висновком експерта, посилаючись на те, що від нанесених укусів вона втратила працездатність на період з 07.06.2024 по 01.07.2024 включно, тобто на 24 календарних дні.

Порядок визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень встановлено Правилами судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995.

Відповідно до п. 2.2 вказаних Правил до ознак ушкодження середньої тяжкості належить: відсутність небезпеки для життя; відсутність наслідків, що викладені в п. 2.1.1. цих Правил; тривалий розлад здоров`я; стійка втрата працездатності менш ніж на третину. Тривалим належить вважати розлад здоров`я строком понад 3 тижні (більш як 21 день). Під стійкою втратою працездатності менш як на одну третину належить розуміти втрату загальної працездатності від 10% до 33%.

Пунктом 2.3 Правил визначено, що ознаками легкого тілесного ушкодження являється: короткочасний розлад здоров`я; незначна стійка втрата працездатності. Легке тілесне ушкодження може бути таким, що: спричинило короткочасний розлад здоров`я чи незначну стійку втрату працездатності; не спричинило зазначених наслідків. Короткочасним належить вважати розлад здоров`я тривалістю понад шести днів, але не більше як три тижні (21 день). Під незначною стійкою втратою працездатності належить розуміти втрату загальної працездатності до 10%. Легке тілесне ушкодження, що не спричинило короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності, - це ушкодження, що має незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більш як шість днів.

Натомість, слідчим суддею не встановлено, що на момент складання висновку у експерта були наявні документи про продовження лікування ОСОБА_3 в КНП «Консультативно-діагностичний центр Дніпровського району м. Києва» строком до 01.07.2024 року. Вказані документи мають суттєве значення, оскільки свідчить про непрацездатність ОСОБА_3 в період з 07.06.2024 по 01.07.2024 включно, що може вплинути на визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, та, відповідно, на визначення правової кваліфікації дій власника собаки.

Крім того, слідчим суддею приймаються до уваги і наступні встановлені обставини.

10.11.2021 року Кабінетом Міністрів України за № 1164 був затверджений Перелік небезпечних порід собак, згідно якого до такої категорії віднесено собаку породи «тер`єр американський стафордширський».

В постанові № 359/5501/22 від 28.08.2024 року Верховний Суд зокрема вказав, що власник собаки повинен нести відповідальність за завдані тілесні ушкодження як власник джерела підвищеної небезпеки, якими є собаки порід, віднесених до переліку небезпечних. Саме на власника покладаються додаткові обов`язки, пов`язані з вчиненням дій для забезпечення безпеки оточуючих осіб (які контактують з такими собаками), та враховувати можливі ситуації.

Аналізуючи матеріали кримінального провадження № 0002562, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.07.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України слідчим суддею було встановлено, що досудове розслідування проведено поверхнево.

Так, матеріали кримінального провадження, насамперед, не містять документів щодо допиту власника собаки, яким відповідно до Міжнародного ветеринарного паспорту являється ОСОБА_9 . Крім того, відсутні протоколи допитів свідків, зокрема і чоловіка ОСОБА_6 , який також постраждав внаслідок нападу собаки, що підтверджується постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 10.07.2024 року у справі № 755/11086/24, а отже не зрозуміло з яких міркувань виходив слідчий закриваючи вказане кримінальне провадження, не з`ясувавши умислу власника собаки.

Таким чином, з огляду на наведене, слідчий суддя доходить висновку, що при закритті кримінального провадження слідчим не були дотримані положення вимог кримінального процесуального закону щодо всебічності, повноти та неупередженості дослідження всіх обставин, а постанова про закриття кримінального провадження не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, тому підлягає скасуванню, із подальшим прийняттям законного та обґрунтованого рішення.

Вчастині призначення додаткової експертизи слідчий суддя відмовляє, з огляду на наступне.

Пунктом 18 статті 3 КПК України визначено, що до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 283 КПК України формою закінчення досудового розслідування є, зокрема, закриття кримінального провадження.

Главою 26 КПК України чітко визначено та регламентовано порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора під час досудового розслідування.

Водночас згідно з ч. 2 ст. 26 КПК слідчий суддя вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його компетенції.

Відтак, враховуючи, що кримінальне провадження № 0002562 від 19.07.2024 року закрито, вимоги даної скарги в частині призначення додаткової експертизи не відносяться до компетенції слідчого судді, у зв`язку з чим скарга в цій частині не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого слідчого відділу Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 від 16 грудня 2024 року про закриття кримінального провадження № 0002562, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.07.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України - задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого слідчого слідчого відділу Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 від 16 грудня 2024 року про закриття кримінального провадження № 0002562, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.07.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1