Провадження № 1-кс/752/113/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 - про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001466 від 17.06.2021 року,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло зазначене клопотання про скасування арешту майна у якому адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , просить скасувати арешт, який накладено ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 21.07.2021 року, на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею (кв.м.), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0000, якмий на праві власності належить ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтоване тим, що ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 21.07.2021 року в рамках розгляду справи № 752/17728/21, за клопотання прокурора Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 , було накладення арешт на майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 .

Задовольняючи клопотання прокурора Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 про накладення арешту, суд виходив з того, що органами досудового розслідування було відкрито кримінальне провадження № 0001466 від 17.06.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та на момент винесення рішення, існували підстави та ризики, що майно за адресою: АДРЕСА_2 , є об`єктом злочину та може бути одержане злочинним шляхом.

Зазначає, що на даний час відпала потреба в подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження, виходячи з наступного.

Голосіївським УП ГУНП у м. Києві проводилось досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0001466 від 17.06.2021 року.

29.02.2024 кримінальне провадження №0001466 від 17.06.2021 було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України.

На адвокатський запит про вирішення питання про зняття арешту з квартири за адресою: АДРЕСА_2 , який скерований на адресу керівника Голосїївської кружної прокуратури міста Києва, у зв`язку із закриттям кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України був проігнорований.

У зв`язку із закриття кримінального провадження прокурор відповідно до З ст. 174 КПК України, мав одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасувати арешт квартири, однак цього зроблено не було.

З моменту реєстрації кримінального провадження пройшло вже більше 3-х років та станом на даний час, органом досудового розслідування не було вручено повідомлення про підозру жодній особі, в рамках кримінального провадження № 0001466 від 17.06.2021 року.

Крім того, розгляд клопотання про арешт майна розглядався слідчим суддею без власників майна.

На даний час власники майна ОСОБА_6 та ОСОБА_7 померли.

Таким чином, несвоєчасне зняття арешту з майна грубо порушує права ОСОБА_4 , як законного й повноправного власника зазначеної квартири.

На підставі викладеного адвокат просить про задоволення клопотання.

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити.

Прокурор просив відмовити у задоволенні клопотання. Зазначив, що на даний час скасування арешту майна є передчасним, оскільки досудове розслідування кримінального провадження відновлено та триває, орган досудового розслідування має вчинити слідчі дії щодо встановлення певних обставин справи.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, вивчивши та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням, зокрема, підозрюваного, його захисника, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України).

Отже, підставою для скасування арешту, у порядку ст. 174 КПК України, є відсутність потреби в подальшому застосуванні цього заходу забезпечення або необґрунтованість його застосування.

Водночас, доведення цих обставин, враховуючи вимог ст. 22 КПК України, покладається на особу, яка звернулася із клопотанням про скасування арешту майна.

Під час розгляду клопотання встановлено, що Голосіївським УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001466 від 17.06.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 21.07.2025 року накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 .

Таким чином, вказаний арешт накладено слідчим суддею з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки слідчим суддею при накладенні арешту встановлено, що майно на яке просить накласти арешт прокурор, відповідає критеріям, визначеним ст. 98, п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, а не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, може призвести до наслідків, які можуть перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

Отже, такий арешт по суті являє форму забезпечення доказів у кримінальному провадженні та не вимагає обов`язкового повідомлення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язується з особою, підозрюваною у вчиненні кримінального провадження.

Положеннями ч. 1 ст. 174 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Також арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 10 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Будь яких додаткових даних чи доводів, які б свідчили, що на даний час необхідність в арешті майна відпала, в клопотанні не наведено та в судовому засіданні не надано.

Щодо доводів адвоката про те, що у кримінальному провадженні жодній особі не було повідомлено про підозру, слід зазначити, що арешт майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд із забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає обов`язкового оголошення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна, і відповідно до частини 3 вказаної статті накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 того ж Кодексу.

З урахуванням наведеного слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту на вказане майно, оскільки він накладений обґрунтовано з метою забезпечення збереження речових доказів.

Доказів, що в органу досудового розслідування відпала потреба у накладеному арешті, слідчому судді не надано.

Слідчий суддя враховує, що питання про скасування арешту майна відповідно до правил ч. 4 ст. 174 КПК України також уповноважений вирішувати суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд. Зокрема, суд скасовує арешт майна у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність правових підстав, визначених ст. 174 КПК України, для скасування арешту майна, тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись статтями 22, 26, 170, 174, 309, 369-372, 392 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1