єдиний унікальний номер справи 531/3185/24
номер провадження 1-кп/531/12/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2025 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши під час підготовчого судового засідання кримінальне провадження по обвинувальну акту, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000619 від 27.09.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Карлівського районного суду Полтавської області перебуває кримінальне провадження по обвинувальну акту, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000619 від 27.09.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області від 30 вересня 2024 року був обраний у відношенні ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою суду від 21 листопада 2024 року призначено підготовче судове засідання по розгляду обвинувального акту кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвалою судді Карлівського районного суду Полтавської області від 22 листопада 2024 року продовжено ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обвинувачений заперечував проти задоволення клопотання про продовження терміну тримання під вартою.

Захисник підтримав думку обвинуваченого.

Представник потерпілої не заперечував щодо задоволення клопотання про продовження обвинуваченому терміну тримання під вартою.

Щодо заявленого клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд, враховуючи клопотання та позицію обвинуваченого та захисника, на підставі ч. 3 ст. 315, ст. ст. 176-178, 183, 199 КПК України, вважає за доцільне продовжити обраний на досудовому розслідуванні відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Санкція ч. 1 ст. 115 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти роки.

При вирішенні питання про продовження застосування запобіжного заходу, крім наявності підстав, зазначених у ст. 177 КПК України, суд приймає до уваги те, що ОСОБА_4 вчинив особливо тяжкий злочин, може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення, будь-яких даних про зменшення чи відсутність вище вказаних ризиків не встановлено, і для їх запобігання застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім, тому відносно обвинуваченого слід продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без застосування застави.

Разом з тим, від представника потерпілої (представника цивільного позивача) надійшло клопотання про накладення арешту на майно, належне обвинувачному, із забороною відчудження та розпоряджання майном, з метою забезпечення цивільного позову.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти задоволення клопотання про накладення арешту на майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Згідно ч. 3 ст. 174 КПК України у клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено: 1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; 2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.ч. 6,8 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження. У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Конституцією України проголошено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав. Хоча власник обмежується у реалізації правомочностей щодо таких прав, такий захід є тимчасовим. Отже, при вирішенні питання про накладення арешту враховується розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

При цьому цивільним позивачем заявлений цивільний позов на загальну суму 1 000 000 гривень.

Таким чином, враховуючи те, що потерпілою в рамках кримінального провадження заявлено цивільний позов, для забезпечення можливості відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, враховуючи очевидну співмірність вартості майна та розміру заявленої шкоди, беручи до уваги можливість відчуження обвинуваченим такого майна, суд доходить висновку, що клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 3, 128, 176-178, 183, 199, 314-316, 309, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити та продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час досудового розслідування, але не більше ніж на шістдесят днів з дати винесення ухвали, тобто до 14 години 30 хвилин 17 березня 2025 року, без застосування застави.

Клопотання представника цивільного позивача про накладення арешту на майно ОСОБА_4 задовольнити.

З метою забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні накласти арешт шляхом заборони розпорядження та відчуження на:

-житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

-причеп бортовий, 2006 року випуску, дата реєстрації 18.04.2006 року;

-атомобіль ВАЗ 21104, 2008 року випуску, дата реєстрації 12.08.2008 року;

-мотоцикл SHNERAY XY250GY-6C, 2021 року випуску, дата реєстрації 18.01.2024 року.

Розгляд справи призначити на 25 лютого 2025 року о 12 годині 00 хвилин в приміщенні Карлівського районного суду Полтавської області.

В судове засідання викликати учасників справи.

В частині накладення арешту на майно ухвала підлягає до негайного виконання та оже бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала в частині продовження застосування запобіжного заходу може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1