Провадження №1-кп/523/1580/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2024 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3

у присутності обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Суворовського районного суду м. Одеси обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000948 від 25.06.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, громадянки України, з середньою освітою, одруженої, не працюючої, раніше не судимої.

Зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст.301 ч.2, 301 ч.3 КК України, -

Встановив:

У невстановлений слідством час, у невстановленому місці ОСОБА_4 , будучи достовірно обізнаною, що збут та зберігання порнографічної продукції в Україні заборонений, всупереч Закону України «Про захист суспільної моралі» від 20.11.2003 року, згідно якого порнографія це вульгарно-натуралістична, цинічна непристойна фіксація статевих актів, спеціальна демонстрація геніталій, анти етичних сцен статевого характеру, сексуальних збочень, які не відповідають моральним критеріям, ображають честь та гідність людини, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою збагачення, за власною участю особисто виготовила відео продукцію порнографічного характеру шляхом фото та відеозйомки у непристойній формі своїх оголених статевих органів у наближеному ракурсі, яку зберігала на своєму мобільному телефоні марки «Motorola one 5G Ace», маючи намір у наступному їх збуту.

Незважаючи на вимоги нормативних актів, надалі 22.06.2023 року приблизно о 0:55 годині, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на продажу продукції непристойного характеру, усвідомлюючи, що її протиправні дії посягають на основні принципи суспільної моралі та знаходяться в явній суперечності з існуючими у суспільстві традиціями та критеріями, знаходячись за місцем свого мешкання в квартирі АДРЕСА_2 , діючи умисно з корисливих мотивів, використовуючи мобільний телефон марки «Motorola one 5G Ace» імей: НОМЕР_1 з сім картою ПрАТ «ВФ «Україна» НОМЕР_2 , підключеного до мережі Інтернет, за допомогою мобільного додатку «Вайбер» збула громадянину ОСОБА_5 , який використовував номер НОМЕР_3 , виготовлений нею файл з відеозаписом порнографічного характеру тривалістю 4 хвилини 53 секунди за грошові кошти у сумі 200 гривень, які ОСОБА_5 перерахував ОСОБА_4 на належну їй банківську картку АТ «Універсал банк» № НОМЕР_4 за отриманий порнографічний матеріал.

Крім цього, 25.06.2023 року приблизно о 23:17 годині, ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого мешкання в квартирі АДРЕСА_2 , діючи повторно умисно з корисливих мотивів, використовуючи мобільний телефон марки «Motorola one 5G Ace» імей: НОМЕР_1 з сім картою ПрАТ «ВФ «Україна» НОМЕР_2 , підключеного до мережі Інтернет, за допомогою мобільного додатку «Вайбер» збула користувачу вказаного додатку ОСОБА_5 , який використовував номер НОМЕР_3 , виготовлені нею два файли з відеозаписом порнографічного характеру тривалістю 1 хвилина 31 секунда та 1 хвилина 58 секунд за грошові кошти у сумі 200 гривень, які ОСОБА_5 перерахував ОСОБА_4 на належну їй банківську картку АТ «Універсал банк» № НОМЕР_4 за отриманий порнографічний матеріал.

Крім цього, 24.12.2023 року приблизно о 22:35 годині, ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого мешкання в квартирі АДРЕСА_2 , діючи повторно умисно з корисливих мотивів, використовуючи мобільний телефон марки «Motorola one 5G Ace» імей: НОМЕР_1 з сім картою ПрАТ «ВФ «Україна» НОМЕР_2 , підключеного до мережі Інтернет, за допомогою мобільного додатку «Вайбер» збула користувачу вказаного додатку ОСОБА_6 , який використовував номер НОМЕР_5 , виготовлені нею два файли з відеозаписом порнографічного характеру тривалістю 4 хвилини 48 секунд та 4 хвилини 54 секунд за грошові кошти у сумі 500 гривень, які ОСОБА_6 перерахував ОСОБА_4 на належну їй банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_6 за отриманий порнографічний матеріал.

Крім цього, 26.06.2024 року приблизно о 19:23 годині, ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого мешкання в квартирі АДРЕСА_2 , діючи повторно умисно з корисливих мотивів, використовуючи мобільний телефон марки «Motorola one 5G Ace» імей: НОМЕР_1 з сім картою ПрАТ «ВФ «Україна» НОМЕР_2 , підключеного до мережі Інтернет, за допомогою мобільного додатку «Тelegram» збула користувачу вказаного додатку ОСОБА_7 виготовлений нею файл з відеозаписом порнографічного характеру за її участю тривалістю 6 хвилин 12 секунд за грошові кошти у сумі 400 гривень, які ОСОБА_7 перерахував ОСОБА_4 на належну їй банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_6 за отриманий порнографічний матеріал.

Крім цього, 10.07.2024 року приблизно о 6:35 годині, ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого мешкання в квартирі АДРЕСА_2 , діючи повторно умисно з корисливих мотивів, використовуючи мобільний телефон марки «Motorola one 5G Ace» імей: НОМЕР_1 з сім картою ПрАТ «ВФ «Україна» НОМЕР_2 , підключеного до мережі Інтернет, за допомогою мобільного додатку «Тelegram» збула користувачу вказаного додатку «evgenniiyy», який використовує ОСОБА_8 виготовлений нею файл з відеозаписом порнографічного характеру за її участю тривалістю 5 хвилин 21 секунда за грошові кошти у сумі 400 гривень, які ОСОБА_8 перерахував ОСОБА_4 на належну їй банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_6 за отриманий порнографічний матеріал.

Відповідно висновку мистецтвознавчої експертизи за №СЕ-19/123-24/10307-МЗ від 13.09.2024р. п`ять файлів, що містяться на наданих на дослідження оптичних носіях інформації DVD-R дисках, відносяться до порнографії.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому їй обвинуваченні визнала повністю та пояснила, що дійсно за своєю участю, знімаючи свої статеві органи, особисто виготовляла відеозаписи порнографічного характеру з метою їх подальшого збуту, щоб заробити кошти. Знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , 22.06.2023 року продала через мобільний додаток «Вайбер» незнайомому чоловіку відео запис за її участю за 200 гривень, які він перерахував на її банківську картку. Також 25.06.2023 року продала ще одне відео на суму 200 гривень. Надалі 24.12.2023 року збула ОСОБА_6 відео запис з порнографічним зображенням за 500 гривень. Крім цього ОСОБА_7 через «Телеграм» продала відео запис за 400 гривень, ще 10.07.2024 року реалізувала відео на суму 400 гривень. Отримані кошти витратила на власні потреби.

Вину у скоєнні інкримінованих кримінальних правопорушень визнає повністю, усвідомлюючи протиправність своїх дій, дала покази, які співпадають з пред`явленим обвинуваченням, висловлюючи щире каяття та не оспорюючи кваліфікацію дій, запевняючи, що більше нічого подібного вчиняти не буде.

Обсяг доказів, які були досліджені у судовому засіданні сторона обвинувачення вважала достатнім, тому відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, суд, за відсутністю заперечень учасників судового провадження та за відсутністю клопотань щодо доповнення судового розгляду, дослідження інших доказів в повному обсязі, а саме допит свідків, повне оголошення матеріалів кримінального провадження не проводив, оскільки отримані у судовому засіданні свідчення обвинуваченої повністю відповідають фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення в обсязі пред`явленого обвинувачення, та докази, які містяться у матеріалах досудового розслідування ніким із учасників процесу не оспорюються.

Покази обвинуваченої, дані у ході судового засідання суд визначає допустимими доказами, оскільки вони отримані у порядку, встановленому діючим КПК України.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння ОСОБА_4 змісту вказаних обставин, відсутність сумнівів у добровільності її позицій та роз`яснено про правові наслідки, а саме позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_4 своїми діями скоїла умисні злочини, передбачені ст.ст.301 ч.2, 301 ч.3 КК України та її дії правильно кваліфіковані за ознаками:

- ст.301 ч.2 КК України, як виготовлення, зберігання відеопродукції порнографічного характеру з метою збуту, а також збут відео продукції порнографічного характеру;

- ст.301 ч.3 КК України, як виготовлення, зберігання відеопродукції порнографічного характеру з метою збуту, а також збут відео продукції порнографічного характеру, вчинене повторно та її вина доведена в повному обсязі.

Відповідно до положень ст.50 ч.2 КПК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Разом з цим суд враховує положення ч.2, ч.3 ст.4 КК України за змістом якої злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення злочину визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

За правилам ст.65 ч.2 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд керується загальними засадами призначення покарання, зазначеними в ст.65 КК України, а саме приймає до уваги характер та ступінь тяжкості, суспільну небезпечність, мотивацію скоєних нею кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченої, те, що вона вперше вчинила злочин, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, що підтверджується спец. вимогою УІАП ГУНП в Одеській області, датованої 6.08.2024р., долученої стороною обвинувачення до матеріалів судового провадження, крім цього має місце проживання, родину, також суд враховує її негативне відношення до скоєного діяння, усвідомлення своєї провини, відсутність тяжких наслідків.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому згідно ст.66 ч.1 п.1 КК України суд відносить щире каяття.

До обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України, судом не встановлено та не вказано досудовим слідством.

Також вивченням обвинувального акту встановлено, що під час досудового розслідування здійснювалось залучення експертів для проведення експертизи за експертною спеціалізацією 15.2 «Дослідження у сфері захисту суспільної моралі» у розмірі 1893,20 грв., що підтверджується довідкою-розрахунком Хмельницького НДЕКЦ.

Відповідно до вимог ст.124 ч.2 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у сумі 1893,20 гривень.

З огляду реєстру матеріалів досудового розслідування встановлено, що до кримінального провадження під час досудового розслідування долучались речові докази, вилучених в ході обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме мобільний телефон марки «Motorola one 5G Ace» у корпусі сірого кольору імей: НОМЕР_1 з сім-картою мобільного оператора НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки «Iphone X» імей: НОМЕР_7 , банківська карта АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_6 , які запаковані до сейф-пакету НПУ PSP 2109591 та передані на зберігання до камери схову при відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області відповідно квитанції №000841 від 21.08.2024 року.

Водночас з`ясовано, що слідчим суддею Суворовського районного суду м. Одеси за №523/11671/24 (Пр.№1-кс/523/2502/24) від 29.07.2024 року було винесено ухвалу про накладення арешту на вищевказані речі.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положеннями ч.3 ст.170 КПК України регламентовано, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 174 ч.ч.2,4 КПК України передбачено, що суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою суду під час судового провадження за клопотанням обвинуваченого, його захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Дослідивши надані прокурором матеріали, суд дійшов до висновку, що ухвала слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси за №523/11671/24 (Пр.№1-кс/523/2502/24) від 29.07.2024 року про накладення арешту на тимчасове вилучене майно в ході обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , після набрання вироком чинності підлягає скасуванню, оскільки в подальшому потреба в застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження відпадає, так як всі процесуальні дії закінчені, всі необхідні експертні дослідження по справі проведені, ніким із учасників процесу не оспорюються, при ухваленні вироку ОСОБА_4 втрачає статус обвинуваченої, конфіскація майна не передбачена санкцією статті, у зв`язку з чим з метою не порушення Конституційних прав громадян та реалізації права власника розпоряджатися або користуватися своїм майном, суд дійшов до висновку, що є достатньо законних та обґрунтованих підстав для скасування арешту майна та вважає за необхідне мобільний телефон марки «Iphone X» імей: НОМЕР_7 , банківську карту АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_6 , після набрання вироком чинності повернути власнику ОСОБА_4 , що передбачено положеннями ст.100 ч.9 п.1 КПК України.

Речовий доказ мобільний телефон марки «Motorola one 5G Ace» у корпусі сірого кольору імей: НОМЕР_1 , на якому містяться відео файли з порнографічним зображенням, який переданий на зберігання до камери схову при відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області відповідно квитанції №000841 від 21.08.2024 року, після набрання вироком чинності підлягає переведенню у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

При вирішенні даного питання суд вбачає підстави для застосування відповідно ст.ст.96-1, 96-2 ч.1 п.4 КК України спеціальної конфіскації, оскільки даний мобільний телефон марки «Motorola one 5G Ace» використовувався як спосіб та знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

Матеріали кримінального провадження досудового розслідування за №0000948 від 25.06.2024 року до обвинувального акту не долучались, суду лише були надані документи щодо речових доказів та характеризуючи матеріали відносно ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, з урахуванням санкції ст.301 КК України, при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд, оцінюючи обставини вчинених кримінальних правопорушень, спосіб та мотив, характер та ступінь тяжкості, а також суспільну небезпеку скоєних діянь, які відповідно до положень ст.12 КК України відносяться до категорії нетяжкого та тяжких злочинів, приймаючи до уваги особу обвинуваченої, яка у судовому засіданні свою вину визнала повністю, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, її щире каяття, негативне ставлення до скоєного, відсутність тяжких наслідків, те, що вона має місце проживання, приймаючи до уваги поведінку ОСОБА_4 під час судового провадження, з якої вбачається, що вона в повній мірі усвідомила протиправність своїх дій, зробила висновки, на теперішній час не є суспільно-небезпечною особою, враховуючи думку прокурора щодо призначення обвинуваченій міри покарання не пов`язаної з позбавлення волі, вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства із застосуванням до неї ст.ст.75, 76 КК України з позбавленням права займатися певною діяльністю, що на думку суду є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення нею нових кримінальних проступків або правопорушень.

Вирішуючи питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження, суд приймає до уваги ту обставину, що під час досудового розслідування відносно ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався, тому скасуванню не підлягає.

Оцінюючи у сукупності вищевикладені доводи, враховуючи прийняте судом рішення щодо призначення ОСОБА_4 міри покарання не пов`язаної з позбавленням волі, суд не вбачає необхідності в вирішенні питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 124, 349, 369-371, 373-374, 395 КПК України, суд,-

Ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст.301 ч.2, 301 ч.3 КК України, призначивши їй покарання:

- за ст.301 ч.2 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі;

- за ст.301 ч.3 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі з позбавленням права займатися певною діяльністю на строк один рік.

На підставі ст.ст.70 ч.1, 72 КК України визначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупності кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, у вигляді трьох років позбавлення волі з позбавленням права займатися певною діяльністю на строк один рік.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.

Відповідно до положень ст.76 ч.1 п.п.1,2 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Строк покарання рахувати з дня проголошення вироку.

Виконання вироку в даній частині покласти на районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області за місцем фактичного проживання засудженої, направив копію вироку після набрання законної сили до органу, якому доручено виконання.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати у загальній сумі 1893,20 гривень - вартість проведеної експертизи, пов`язаної із залученням експертів під час досудового розслідування.

Ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси за №523/11671/24 (Пр.№1-кс/523/2502/24) від 29.07.2024 року, якою був накладений арешт на мобільний телефон марки «Motorola one 5G Ace» у корпусі сірого кольору імей: НОМЕР_1 з сім-картою мобільного оператора НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки «Iphone X» імей: НОМЕР_7 , банківську карту АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_6 скасувати за підстав, викладених в мотивувальній частині вироку.

Речові докази - мобільний телефон марки «Iphone X» імей: НОМЕР_7 , банківську карту АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_6 , які були долучені до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів, які передані на зберігання до камери схову при відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області відповідно квитанції №000841 від 21.08.2024 року, після набрання вироком чинності повернути власнику ОСОБА_4 .

Речовий доказ - мобільний телефон марки «Motorola one 5G Ace» у корпусі сірого кольору імей: НОМЕР_1 , який переданий на зберігання до камери схову при відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області відповідно квитанції №000841 від 21.08.2024 року, після набрання вироком чинності - перевести у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку з застосуванням спеціальної конфіскації відповідно ст.ст.96-1, 96-2 ч.1 п.4 КК України.

Виконання вироку в даній частині покласти на ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, контроль за виконанням - на прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 процесуального керівника у кримінальному провадженні за №0000948 від 25.06.2024 року.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1