Справа № 297/651/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 року м. Берегово

Слідчий суддя Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000074 від 17.02.2025, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше не судимого, громадянина України,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_6 звернувся з клопотанням до суду, яке погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 строком на 60 діб, із визначенням застави.

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_5 у невстановлений слідством день, час та місці, діючи умисно, з метою незаконного збуту бойових припасів, у порушення Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення, та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998, незаконно придбав корпус гранати типу РГД-5 з маркуванням Е 18-87 «Т», запал до ручної гранати типу УЗРГМ-2 з маркуванням 111-86 11, ручну гранату RG-4 з маркуванням, 514/94 tno, які переніс та заховав до закинутої будівлі неподалік вул. Каштей у с. Батрадь Берегівського району, а також п`ять ручних гранат RG 4, які переніс та заховав до закинутої будівлі неподалік вул. Центральної у с. Кідьош Берегівського району, де без передбаченого законом дозволу зберігав бойові припаси з метою та подальшого незаконного збуту.

У подальшому, 20.02.2025 о 17 годині ОСОБА_5 , перебуваючи біля закинутої будівлі неподалік вулиці Каштей у с. Батрадь Берегівського району, діючи умисно, з метою незаконного збуту бойових припасів та особистого збагачення, за грошові кошти в сумі 3000 гривень незаконно збув громадянину ОСОБА_8 , який у встановленому законом порядку був залучений працівниками правоохоронних органів до проведення негласної слідчої (розшукової) дії у виді контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки та діяв під їх контролем, корпус гранати типу РГД-5 з маркуванням Е 18-87 «Т», який згідно довідки вибухотехнічної служби про категорію вибухонебезпечності виявленого бойового припасу від 20.02.2025 відноситься до категорії обмежено небезпечного, запал до ручної гранати типу УЗРГМ-2 з маркуванням 111-86 11, який згідно довідки вибухотехнічної служби про категорію вибухонебезпечності виявленого бойового припасу від 20.02.2025 відноситься до категорії небезпечного, корпус гранати RG-4 з маркуванням, 514/94 tno який згідно довідки вибухотехнічної служби про категорію вибухонебезпечності виявленого бойового припасу від 20.02.2025 відноситься до категорії небезпечного, які ОСОБА_8 видав працівникам правоохоронних органів.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто у носінні, зберіганні, придбанні та збуті бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Продовжуючи свою протиправну діяльність, 24.02.2025 о 07 годині 59 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи біля закинутої будівлі неподалік вул. Центральної у с. Кідьош Берегівського району, діючи умисно, з метою незаконного збуту бойових припасів та особистого збагачення, за грошові кошти в сумі 7000 гривень, незаконно збув громадянину ОСОБА_8 , який у встановленому законом порядку був залучений працівниками правоохоронних органів до проведення негласної слідчої (розшукової) дії у виді контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки та діяв під їх контролем, п`ять ручних гранат типу RG-4, які згідно довідки вибухотехнічної служби про категорію вибухонебезпечності виявлених бойових припасів від 24.02.2025 відносяться до категорії небезпечних, які ОСОБА_8 видав працівникам правоохоронних органів.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто у зберіганні та збуті бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

24 лютого 2025 року слідчим СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області, за погодженням із прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України.

Вина ОСОБА_5 підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: протоколом допиту ОСОБА_8 ; довідкою про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 20.02.2025 (корпус гранати РГД-5.); довідкою про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 20.02.2025 (запал до ручної гранати УЗРГМ-2); довідкою про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 24.02.2025 (п`ять гранат типу RG-4); актами перевірки об`єктів на наявність вибухових матеріалів від 20.02.2025 та 24.02.2025; протоколом огляду місця події від 24.02.2025; протоколом затримання гр. ОСОБА_5 та іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами.

Як зазначає слідчий під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме злочин, який інкримінується ОСОБА_5 є тяжким і передбачає можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Вищевказана обставина, а також той факт, що Закарпатська область межує з чотирма країнами (Польща, Румунія, Словаччина та Угорщина) дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_9 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину може переховуватись від органів досудового розслідування та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, поза межами пункту пропуску державного кордону України, а також переховуватись на території України.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження може вступати у поза процесуальні відносини із свідками та інших учасників кримінального провадження та схиляти їх до зміни даних слідству показів і це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показів або відмови від надання таких.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та зазначив, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, може переховуватися від органу досудового розслідування і суду, не має міцних соціальних зв`язків, не працює, може впливати на свідків.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечила щодо задоволення клопотання. Пояснила, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом та зазначив, при цьому, що прокурором та слідчим не доведено існування доказів на підтвердження наявності зазначених у клопотанні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 . Також, захисник пояснила, що підозрюваний ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та суду не переховувався, тому до нього слід застосувати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав свого захисника.

Заслухавши думку сторін та перевіривши матеріали клопотання, приходжу до наступного.

Так, відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 цього Кодексу.

При вирішенні клопотання про обрання ОСОБА_10 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення та те, що ОСОБА_5 має місце постійного проживання, раніше не судимий, а вказані в клопотанні ризики є недостатніми для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки це є найсуворішим запобіжним заходом.

Крім того, не заслуговують на увагу посилання слідчого та прокурора на те, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі може виїхати за кордон, може ухилятися від виконання процесуальних обов`язків, вдатися до перешкоджання кримінального провадження, чи незаконно впливати на свідків та інших учасників у кримінальному провадженні, а тому вказані в клопотанні ризики є недостатніми для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки це є найсуворішим запобіжним заходом.

В судовому засіданні прокурором не було доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаних ризиків.

Наявність обґрунтованої підозри та можливість переховування від слідства не є підставою для позбавлення свободи особи. Така правова позиція також викладена в п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України».

Отже, в задоволенні клопотання слідчого, погодженого з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 слід відмовити.

У зв`язку з наведеним, слідчий суддя розглядає можливість застосування іншого (альтернативного) запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 ..

Так, відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені частиною 1 даної статті.

Враховуючи наведене, слідчий суддя дійшов до висновку про достатність застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 на строк 60 діб, що буде достатнім для запобігання ризиків, вказаних слідчим в клопотанні.

Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Частиною 6 ст. 181 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, без застосуванням електронних засобів контролю, строком на 60 днів, необхідне для неухильного виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, унеможливить його переховування від органів досудового розслідування та суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

У зв`язку з цим, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного наступні обов`язки: заборонити залишати місце постійного проживання; прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою; без дозволу суду не виїжджати за межі Закарпатської області; утримуватись від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 193-194, 196, 395 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000074 від 17.02.2025, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, без використання електронних засобів контролю, строком на 60 діб, з покладенням на нього наступних обов`язків:

- заборонити залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

- прибувати до слідчого СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області, прокурора Берегівської окружної прокуратури та суду за першою вимогою;

- без дозволу суду не виїжджати за межі Закарпатської області;

- утримуватись від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (якщо є такі).

Строк дії ухвали закінчується 24 квітня 2025 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Копію ухвали надіслати в Берегівський РВП ГУНП в Закарпатській області для виконання.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_11