Справа № 304/175/25 Провадження № 1-кс/304/235/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2025 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане на підставі матеріалів досудового розслідування, внесених до ЄРДР за № 0000005 від 17 січня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, про арешт майна,

У С Т А Н О В И В :

прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням на підставі матеріалів кримінального провадження, внесених до ЄРДР за № 0000005 від 17 січня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, про накладення арешту на майно, що вилучене в ході огляду місця події транспортного засобу марки «Mercedes-Benz Sprinter», р/н НОМЕР_1 , а саме два піддони з тютюновими виробами марки «ASTRU», без марок акцизного податку України встановленого зразка, загальною кількістю 24 750 пачок; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ; транспортний засіб марки «Mercedes-Benz Sprinter», р/н НОМЕР_1 ; ключі від транспортного засобу (один ключ запалення чорного кольору пластиковий, інший замикання/відмикання металевий), а також накладні Нової пошти № 4270 та № 5163, із забороною відчуження, розпорядження та користування майном.

Клопотання мотивує тим, що ТУ БЕБ у Закарпатській області здійснюється досудове розслідування даного кримінального провадження, підставами внесення відомостей у якому до ЄРДР стало матеріали управління із стратегічного захисту економіки ТУ БЕБ У Закарпатській області про виявлення кримінального правопорушення № 23.6/05.1/17-25 від 16 січня 2025 року, згідно з якими того ж дня в ході реалізації оперативної інформації встановлено, що у місті Виноградів Закарпатської області здійснено придбання з метою збуту та транспортування з метою збуту незаконного виготовлених тютюнових виробів, на яких відсутні марки акцизного податку встановленого зразка. Транспортування тютюнових виробі здійснюється транспортним засобом марки «Mercedes-Benz Sprinter», р/н НОМЕР_1 , власником якого згідно із Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_4 , мешканка АДРЕСА_1 .

Прокурор вказує, що враховуючи викладене, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставини вчинення кримінального правопорушення, а також збереження предметів, які згідно зі ст. 98 КПК можуть відповідати ознакам речових доказів, детективом підрозділу детективів ТУ БЕБ у Закарпатській області у складі СОГ 16 січня 2025 року до внесення відомостей до ЄРДР на підставі письмової розписки ОСОБА_4 проведено огляд транспортного засобу марки «Mercedes-Benz Sprinter», р/н НОМЕР_1 , під час якого виявлено на землі біля відчинених дверей вантажного відсіку дерев`яний піддон, на якому знаходяться картонні коробки, обгорнуті поліетиленовою прозорою плівкою, на одній з бокових частин наклеєна накладна Нової Пошти № 4270, а всередині виявлені 18 картонних коробок з тютюновими виробами марки «ASTRU», без марок акцизного податку України встановленого зразка, у кількості 13 500 пачок; у вантажному відсіку автомобіля виявлено дерев`яний піддон, на якому також знаходилися картонні коробки, обгорнуті поліетиленовою непрозорою плівкою чорного кольору, на одній з бокових частин наклеєна накладна Нової Пошти № 5163, а всередині виявлені 15 картонних коробок з тютюновими виробами марки «ASTRU», без марок акцизного податку України встановленого зразка, у кількості 11 250 пачок.

Також зазначає, що будь-яких товарно-супровідних документів, накладних, видаткових, податкових накладних, ліцензій, дозволів, сертифікатів якості/відповідності, інших документів, що підтверджують якість чи походження тютюнових виробів, під час огляду не виявлено та водієм не надано. Відтак за результатами огляду вказаний транспортний засіб, свідоцтво про його реєстрацію та ключі, а також тютюнові вироби, було вилучено.

За позицією прокурора, виявлені у ході обшуку речі є матеріальними об`єктами, що являються предметом і засобами вчинення кримінального правопорушення та, як наслідок, мають значення речових доказів вчиненого злочину, зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, необхідні для всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, в тому числі необхідні для проведення судових експертиз. Вилучене під час огляду місця події майно визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні та приєднано до матеріалів провадження.

Враховуючи викладене, прокурор, посилаючись на норми кримінального процесуального закону, що визначають питання речових доказів та арешту майна, вказує, що у органу досудового розслідування є підстави та розумні підозри вважати, що вилучені тютюнові вироби є предметами вчинення кримінального правопорушення, а вказаний транспортний засіб, в якому знаходилися тютюнові вироби, є засобом вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказу факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на таке майно, через що просить клопотання задовольнити.

У судове засідання ініціатор клопотання не з`явився, однак подав заяву, в якій просив розглянути клопотання без його участі та просив накласти арешт на тютюнові вироби та на транспортний засіб в частині розпорядження таким.

У судове засідання ОСОБА_4 як власник майна також не з`явилася, однак подала суду клопотання про розгляд такого у її відсутності, а також просила надати їй право користуватися транспортним засобом, оскільки такий є єдиним джерелом отримання доходу для неї; щодо накладення арешту на майно в частині заборони відчуження такого не заперечила.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не проводиться.

Вивчивши подане клопотання, надані сторонами заяви, слідчий суддя прийшов до такого висновку.

Пунктом 4 частини 2 статті 36 КПК України передбачено, що прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом.

Частина 5 статті 171 КПК України визначає, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

З протоколу огляду видно, що такий здійснювався 16 січня 2025 року з 20.32 до 21.35 год; клопотання подане до відділення зв`язку 17 січня 2025 року.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 цього Кодексу під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 цього Кодексу арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як видно зі змісту клопотання, 16 січня 2025 року органом досудового розслідування отримано матеріали управління із стратегічного захисту економіки ТУ БЕБ У Закарпатській області про виявлення кримінального правопорушення № 23.6/05.1/17-25 від 16 січня 2025 року, згідно з якими того ж дня в ході реалізації оперативної інформації встановлено, що у місті Виноградів Закарпатської області здійснено придбання з метою збуту та транспортування з метою збуту незаконного виготовлених тютюнових виробів, на яких відсутні марки акцизного податку встановленого зразка. Транспортування тютюнових виробів здійснюється транспортним засобом марки «Mercedes-Benz Sprinter», р/н НОМЕР_1 , власником якого згідно із Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_4 , мешканка АДРЕСА_1 (а. к. 10, 11).

Того ж дня детективом підрозділу ТУ БЕБ у Закарпатській області ОСОБА_5 за добровільної згоди власника автомобіля ОСОБА_4 , навпроти магазину «Градус» у м. Виноградів, вул. Комунальна, 17, було проведено огляд місця події транспортного засобу марки «Mercedes-Benz Sprinter», р/н НОМЕР_1 , під час якого виявлено на землі біля відчинених дверей вантажного відсіку дерев`яний піддон, на якому знаходяться картонні коробки, обгорнуті поліетиленовою прозорою плівкою, на одній з бокових частин наклеєна накладна Нової Пошти № 4270, а всередині виявлені 18 картонних коробок з тютюновими виробами марки «ASTRU», без марок акцизного податку України встановленого зразка, у кількості 13 500 пачок; у вантажному відсіку автомобіля виявлено дерев`яний піддон, на якому також знаходилися картонні коробки, обгорнуті поліетиленовою непрозорою плівкою чорного кольору, на одній з бокових частин наклеєна накладна Нової Пошти № 5163, а всередині виявлені 15 картонних коробок з тютюновими виробами марки «ASTRU», без марок акцизного податку України встановленого зразка, у кількості 11 250 пачок (а. к. 6-8, 9).

Сімнадцятого січня 2025 року за вказаним фактом було розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, що підтверджується Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000005 від 17 січня 2025 року (а. к. 5).

Як видно з матеріалів клопотання постановою детектива Територіального управління БЕБ у Закарпатській області ОСОБА_5 про визнання вилучених речей речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 17 січня 2025 року транспортний засіб марки «Mercedes-Benz Sprinter», р/н НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ; ключі від транспортного засобу (один ключ запалення чорного кольору пластиковий, інший замикання/відмикання металевий), а також 24 750 пачок тютюнових виробів та накладні Нової пошти № 4270 та № 5163, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000005 від 17 січня 2025 року (а. к. 21-22).

Зі змісту ч. 2 ст. 173 КПК України вбачається, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5)розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Враховуючи всі наведені вище обставини, на переконання слідчого судді, наразі наявні підстави для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, оскільки тютюнові вироби та транспортний засіб можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На підставі наведеного слідчий суддя прийшов до висновку, що зазначене майно, відповідно до положень ст. 170 КПК України, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, постановою детектива від 17 січня 2025 року визнано речовим доказом, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, оскільки може бути використано як доказ події кримінального правопорушення, доведення вини осіб, які його вчинили, та інших обставин, що підлягають доказуванню під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000005.

Аналізом положень ч. 2, 3 ст. 170 КПК України встановлено, що майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

З огляду на наведене, арешт майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів та являється самостійною правовою підставою для арешту майна, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні та не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна, на відміну від інших правових підстав.

На думку слідчого судді, таке втручання органів досудового розслідування у права і свободи особи, є розумним та пропорційним меті кримінального провадження.

Частиною 5 статті 173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

Нормами частини 4 статті 173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

При цьому, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК).

Так, як встановлено слідчим суддею транспортний засіб марки «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter 519», р/н НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_3 , 2016 року випуску, білого кольору, на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , мешканці АДРЕСА_1 (а. к. 14), яка у свою чергу просить не обмежувати її у праві користування транспортним засобом, який у свою чергу є єдиним джерелом доходу для неї.

За наведених обставин та з врахуванням того, що власність є одним із найголовніших об`єктів кримінально-правової охорони, слідчий суддя вважає обґрунтованим задовольнити клопотання прокурора, при цьому застосувавши щодо транспортного засобу, свідоцтва про реєстрацію такого та ключів заборону розпорядження, зважаючи на встановлені ризики приховування, псування майна, яке є речовим доказом, що у свою чергу не позбавляє власника можливості користуватися таким майном.

Слідчий суддя звертає увагу, що накладення арешту на майно в частині розпорядження таким не є припиненням або позбавленням права власності на нього. Такий захід є лише тимчасовим обмеженням права власності, тобто не забороняє користування, не припиняє права власності на нього.

Керуючись ст. 36, 131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

уточнене клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане на підставі матеріалів досудового розслідування, внесених до ЄРДР за № 0000005 від 17 січня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб марки «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter 519», р/н НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_3 , 2016 року випуску, білого кольору, власником якого згідно зі Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 є ОСОБА_4 , мешканка АДРЕСА_1 , а також на Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 та ключі від автомобіля (один ключ запалення чорного кольору пластиковий, інший замикання/відмикання металевий), заборонивши розпоряджатися вказаним майном.

Накласти арешт на тютюнові вироби марки «ASTRU», без марок акцизного податку України встановленого зразка, загальною кількістю 24 750 (двадцять чотири тисячі сімсот п`ятдесят) пачок, а також накладні Нової пошти № 4270 та № 5163, заборонивши користуватися та розпоряджатися вказаним майном.

Виконання зазначеної ухвали покласти на прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Згідно із ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1