Справа № 216/2322/25
Провадження № 1-кс/216/818/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про зміну запобіжного заходу

04 квітня 2025 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 клопотання прокурора Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу, раніше застосованого до

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , с. Нерудсталь П`ятихатського району Дніпропетровської області, громадянина України, який має вищу освіту, працює в комунальному підприєвстві «Розвиток територій міста» Дніпровської міської ради на посаді директора, одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України, у кримінальному провадженні № 0000279 від 04 червня 2024 року,

сторони кримінального провадження:

прокурори ОСОБА_3 , ОСОБА_5 ,

підозрюваний ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

04 квітня 2025 року до суду надійшло вказане клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу, раніше застосованого до підозрюваного ОСОБА_4 , яке мотивоване таким.

Третім слідчим відділом (з дислокацією в м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000279 від 04 червня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

05 листопада 2024 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених чч. 4, 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 листопада 2024 року в кримінальному провадженні № 0000051 підозрюваному ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 908 400 грн.

08 листопада 2024 року у зв`язку з внесенням застави підозрюваного ОСОБА_4 було звільнено з під варти й наразі він вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

27 лютого 2025 року прокурором Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області винесено постанову про виділення з кримінального провадження № 0000051 від 22 лютого 2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених чч. 4, 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України в окреме провадження матеріали досудового розслідування щодо кримінальних правопорушень, передбачених чч. 4, 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України, стосовно ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 з присвоєням цим матеріалам реєстраційного номера кримінального провадження № 00000180 за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених чч. 4, 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України.

02 квітня 2025 року прокурором Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області винесено постанову про об`єднання матеріалів досудових розслідувань у кримінальних провадженнях № 0000279 від 04 червня 2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, та № 0000180 від 27 лютого 2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених чч. 4, 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України, присвоївши їм єдиний номер № 0000279.

04 квітня 2025 року ОСОБА_4 було повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, за ознаками: заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, в умовах воєнного стану, вчинене організованою групою, вчинене в ролі виконавця, вчинене повторно; заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, в умовах воєнного стану, у великих розмірах, вчинене організованою групою, вчинене в ролі виконавця, вчинене повторно; заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах, вчинене організованою групою, вчинене в ролі виконавця, вчинене повторно, а також у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України, за ознаками складання та видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, вчинене організованою групою, вчинене в ролі виконавця.

За таких обставин прокурор просив змінити раніше застосований до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, визначивши підозрюваному заставу в розмірі 3 700 000 грн.

В судовому засіданні прокурори ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , кожен окремо, клопотання підтримали та просили задовольнити з наведених у ньому підстав.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_6 , кожен окремо,проти задоволення вказаного клопотання заперечували та просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або застави в розмірі 240 000 грн, посилаючись на конкретні обставини справи та особу підозрюваного, зокрема, недостатню обґрунтованість підозри та недоведеність існування заявлених ризиків, наявність у підозрюваного офіційної роботи, міцних соціальних зв`язків, перше притягнення до кримінальної відповідальності, дотримання умов застосованого до нього запобіжного заходу й відсутність наміру переховуватися. При цьому підозрюваний ОСОБА_4 зазначив, що він своєї вини у вчиненні інкримінованих йому злочинів не визнає повністю, щомісяця отримує заробітну плату близько 18 000 грн, будь-якого майна у власності не має, на обліках у лікаря-нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

Заслухавши учасників судового засідання, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

У клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які: виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу; існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), тому можуть бути застосовані лише за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що Третім слідчим відділом (з дислокацією в м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000279 від 04 червня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

При цьому слідчим управлінням ГУНП в Дніпропетровській області здійснювалось досудове розслідування в кримінальному провадженні 0000051 від 22 лютого 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених чч. 4, 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України, стосовно ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 і ОСОБА_8 за епізодами, вчиненими протягом 2023 року.

05 листопада 2024 рокув кримінальному провадженні № 0000051 від 22 лютого 2024 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозруу вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених чч. 4, 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 листопада 2024 року в кримінальному провадженні № 0000051 підозрюваному ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 908 400 грн.

08 листопада 2024 року у зв`язку з внесенням застави підозрюваного ОСОБА_4 було звільнено з під варти й наразі він вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

27 лютого 2025 року постановою прокурора Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області виділено з кримінального провадження № 0000051 від 22 лютого 2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених чч. 4, 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України, в окреме провадження матеріали досудового розслідування щодо кримінальних правопорушень, передбачених чч. 4, 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України, стосовно ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 з присвоєням цим матеріалам реєстраційного номера кримінального провадження № 00000180 за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених чч. 4, 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України.

Цією постановою з кримінального провадження № 0000051 виділено до кримінального провадження № 00000180 в оригіналах, у тому числі й матеріали щодо повідомлення ОСОБА_4 про підозру від 05 листопада 2024 року, застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, а також продовження строків покладених на нього обов`язків, пов`язаних із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

02 квітня 2025 року постановою прокурора Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області об`єднанно матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях № 0000279 від 04 червня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, та № 0000180 від 27 лютого 2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених чч. 4, 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України, присвоївши їм єдиний номер № 0000279.

04 квітня 2025 року в кримінальному провадженні № 0000279 від 04 червня 2024 року ОСОБА_4 було повідомлено про нову підозру у вчиненні таких кримінальних правопорушень:

ч. 2 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України за ознаками:

- заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого в умовах воєнного стану, вчиненого організованою групою, вчиненого в ролі виконавця, вчиненого повторно;

- заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого в умовах воєнного стану, у великих розмірах, вчиненого організованою групою, вчиненого в ролі виконавця, вчиненого повторно;

- заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах, вчиненого організованою групою, вчиненого в ролі виконавця, вчиненого повторно;

ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України за ознаками складання та видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, вчиненого організованою групою, вчиненого в ролі виконавця.

Порівняльним аналізом змісту повідомлення про нову підозру ОСОБА_4 з попереднім повідомлення йому про підозру від 05 листопада 2024 року слідчим суддею встановлено таке:

- за 4-ма епізодами за ч. 4 ст. 191 КК України дії ОСОБА_4 перекваліфіковано на ч. 5 цієї статті, тобто з тяжкого злочину на особливо тяжкий злочин, з додатковими кваліфікуючими ознаками;

- за всіма 6-ма епізодами за ч. 1 ст. 366 КК України дії ОСОБА_4 доповнено новими кваліфікуючими ознаками;

- доповнено підозру 8-ма новими епізодами за ч. 5 ст. 191 та за ч. 1 ст. 366 КК України, по 4-ри епізоди кожного.

Таким чином, за новою підозрою відбулась зміна попередньої правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за чотирма епізодами з менш тяжкого на більш тяжкий злочин, а також збільшився обсяг підозри шляхом доповнення новими кваліфікуючими ознаками його дій за відповідними злочинами та шляхом повідомлення про вісім нових епізодів ймовірних протиправних дій ОСОБА_4 , події за якими відбулися та встановлені слідством вже після звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави.

Отже, слідчим суддею встановлено наявність обставин, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 та обґрунтовують звернення прокурора з відповідним клопотанням про зміну запобіжного заходу.

Ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 квітня 2025 року було надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень за повідомленням про нову підозру, слідчий суддя враховує таке.

Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити злочин.

У справах «Феррарі-Браво проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Чеботарь проти Молдови» ЄСПЛ зазначив, що для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення. Не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими лише за доведеністю факту вчинення та характеру інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням досудового розслідування, сприяти якому й має тримання під вартою. При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування й на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх належності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу. При цьому метою попереднього утримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яка повинна підтвердити або розвіяти підозри, що є підставою для затримання.

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою винуватість в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях не визнав і заперечував їх вчинення.

Разом з тим обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень за новим повідомленням на цій стадії кримінального провадження підтверджується доданими до клопотання та дослідженими в судовому засіданні матеріалами, зокрема:

- витягом з ЄРДР цього кримінального провадження № 0000279 від 04 червня 2024 року;

- рапортом старшого оперуповноваженого УСР в Дніпропетровській області ДСР НПУ, за змістом якого встановлено фігурантів за фактом привласнення бюджетних коштів групоб осіб, а саме депутатом Дніпровської міської ради ОСОБА_12 , директором комунального підприємства «Розвиток територій міста» Дніпровської обласної ради ОСОБА_4 , заступницею директора цього ж комунального підприємства ОСОБА_13 , які залучивши виконавців фактичного беніфіціара-керівника та посадових осіб ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Дніпрожим», фізичних осіб-підприємців та інших осіб, налагодили схему розтрати та привласнення коштів місцевого бюджету під час надання послуг з благоустрію території міста Дніпра (облаштування дитячих і спортивних майданчиків та гумового покриття, пісочниць тощо);

- розпорядженням Дніпровського міського голови від 01 травня 2024 року № 1-1/5-рк про призначення ОСОБА_4 на посаду директора КП «Розвиток територій міста» ДОР з 01 травня 2024 року за контрактом;

- договором № 77/07-08-2024 від 07 серпня 2024 року, укладеним між директором КП «Розвиток територій міста» ДОР ОСОБА_4 та директором ТОВ «НВП «Дніпрожим» ОСОБА_7 , з локальним кошторисом на будівельні роботи № 02-01-01 поточний ремонт елементів благоустрою з улаштуванням покриття з гуми наливної, доріжки з дрібнорозмірних фігурних елементів мощення майданчика, розташованого за адресою: просп. Слобожанський, буд. 86, м. Дніпро;

- договором № 79/15-08-2024 від 15 серпня 2024 року, укладеним між директором КП «Розвиток територій міста» ДОР ОСОБА_4 та директором ТОВ «НВП «Дніпрожим» ОСОБА_7 , з локальним кошторисом на будівельні роботи № 02-01-01 поточний ремонт елементів благоустрою з улаштуванням покриття з гуми наливної, доріжки з дрібнорозмірних фігурних елементів мощення майданчика, розташованого за адресою: вул. Казакевича, буд. 6, м. Дніпро;

- договором № 80/15-08-2024 від 15 серпня 2024 року, укладеним між директором КП «Розвиток територій міста» ДОР ОСОБА_4 та директором ТОВ «НВП «Дніпрожим» ОСОБА_7 , з локальним кошторисом на будівельні роботи № 02-01-01 поточний ремонт елементів благоустрою з улаштуванням покриття з гуми наливної, доріжки з дрібнорозмірних фігурних елементів мощення майданчика, розташованого за адресою: вул. Казакевича, буд. 6, м. Дніпро;

- договором № 81/15-08-2024 від 15 серпня 2024 року, укладеним між директором КП «Розвиток територій міста» ДОР ОСОБА_4 та директором ТОВ «НВП «Дніпрожим» ОСОБА_7 , з локальним кошторисом на будівельні роботи № 02-01-01 поточний ремонт елементів благоустрою з улаштуванням покриття з гуми наливної, доріжки з дрібнорозмірних фігурних елементів мощення майданчика, розташованого за адресою: вул. Казакевича, буд. 6, м. Дніпро;

- договором № 82/15-08-2024 від 15 серпня 2024 року, укладеним між директором КП «Розвиток територій міста» ДОР ОСОБА_4 та директором ТОВ «НВП «Дніпрожим» ОСОБА_7 , з локальним кошторисом на будівельні роботи № 02-01-01 поточний ремонт елементів благоустрою з улаштуванням покриття з гуми наливної, доріжки з дрібнорозмірних фігурних елементів мощення майданчика, розташованого за адресою: вул. Казакевича, буд. 6, м. Дніпро;

- договором № 87/02-09-2024 від 02 вересня 2024 року, укладеним між директором КП «Розвиток територій міста» ДОР ОСОБА_4 та директором ТОВ «НВП «Дніпрожим» ОСОБА_7 , з локальним кошторисом на будівельні роботи № 02-01-01 поточний ремонт елементів благоустрою з улаштуванням покриття з гуми наливної, доріжки з дрібнорозмірних фігурних елементів мощення майданчика, розташованого за адресою: вул. Калинова, буд. 96, м. Дніпро;

- договором № 88/02-09-2024 від 02 вересня 2024 року, укладеним між директором КП «Розвиток територій міста» ДОР ОСОБА_4 та директором ТОВ «НВП «Дніпрожим» ОСОБА_7 , з локальним кошторисом на будівельні роботи № 02-01-01 поточний ремонт елементів благоустрою з улаштуванням покриття з гуми наливної, доріжки з дрібнорозмірних фігурних елементів мощення майданчика, розташованого за адресою: вул. Калинова, буд. 96, м. Дніпро;

- договором № 94/10-09-2024 від 10 вересня 2024 року, укладеним між директором КП «Розвиток територій міста» ДОР ОСОБА_4 та директором ТОВ «НВП «Дніпрожим» ОСОБА_7 , з локальним кошторисом на будівельні роботи № 02-01-01 поточний ремонт елементів благоустрою з улаштуванням покриття з гуми наливної, доріжки з дрібнорозмірних фігурних елементів мощення майданчика, розташованого за адресою: вул. Велика Діївська, буд. 32, м. Дніпро;

- договором № 156/22-11-2023 від 22 листопада 2023 року, укладеним між заступником директора КП «Розвиток територій міста» ДОР ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_8 , з актами приймання виконаних будівельних робіт №№ 1, 2 за адресами: вул. Метробудівська, буд. 5-13; вул. Кошова, буд. 1 у м. Дніпрі;

- висновками експерта з питань будівельно-технічної експертизи від 26 лютого 2025 року № 09/2-25, від 27 лютого 2025 року №№ 09/1-25, 09/3-25, 09/4-25; від 29 жовтня 2024 року № 105/4-24, згідно з якими встановлено різницю між вартістю послуг за вказаними вище договорами та фактичною вартістю наданих послуг за кожним з десяти інкримінованих епізодів на загальну суму 7 443 449 грн 45 коп.;

- протоколом про хід та результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо, відео контролю стосовно ОСОБА_4 від 30 січня 2025 року, в якому міститься зафіксований технічними засобами зміст розмов останнього в період з 04 вересня 2024 року до 04 листопада 2024, у тому числі спілкування ОСОБА_4 з іншими підозрюваними в цьому кримінальному провадженні щодо фактичних обставин кримінальних правопорушень;

- протоколом про хід та результати зняття інформації транспортних телекомунікаційних мереж, що полягає в контролі за телефонними розмовами ОСОБА_4 від 21 жовтня 2024 року, в якому міститься зафіксований технічними засобами зміст розмов останнього в період з 05 липня 2024 року до 05 вересня 2024 року, у тому числі спілкування ОСОБА_4 з іншими підозрюваними в цьому кримінальному провадженні щодо фактичних обставин кримінальних правопорушень.

З огляду на викладене, оцінивши сукупність і вагомість наявних на цій стадії провадження доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для вирішення питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя вважає, що вони доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити ці правопорушення.

Разом з тим слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до положень ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Вирішуючи питання щодо наявності передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, слідчий суддя бере до уваги таке.

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжкого та особливо тяжкого умисного корисливого злочинів, які вчинені в умовах воєнного стану організованою групою в ролі виконавця у великих та особливо великих розмірах із використанням службовою особою свого службового становища, що карається позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

При цьому підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше не судимий, має вищу освіту, працює в комунальному підприєвстві «Розвиток територій міста» Дніпровської міської ради на посаді директора, одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зі слів підозрюваного щомісяця отримує заробітну плату близько 18 000 грн, нерухомого та рухомого майна у власності не має, на обліках у лікаря-нарколога та лікаря психіатра не перебуває, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Разом з тим ОСОБА_4 після внесення застави та звільнення його з-під варти продовжив свою ймовірну злочинну діяльність, у зв`язку з чим був повідомлений про вісім нових епізодів, чотири з яких є особливо тяжким злочином.

Оцінивши на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів всі обставини в сукупності, слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх підстав вважати, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України й наведені в клопотанні ризики об`єктивно існують, з огляду на таке.

Усвідомлюючи скоєне та побоюючись суворого покарання, яке загрожує підозрюваному ОСОБА_4 у разі доведеності його вини, останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що підтверджується результатами НСРД, якими зафіксовано факт умисного ненадання витребуваних документів органу досудового розслідування за попередньою домовленістю між підозрюваними, а також цілеспрямованих дій останніх на приховування та маскування своєї діяльності.

Разом з тим підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, які викривають його у ймовірному вчиненні вказаних злочинів, шляхом здійснення тиску на них з метою зміни їх показів на його користь, чим буде перешкоджати встановленню об`єктивної істини в кримінальному провадженні.

Водночас кількість і характер інкримінованих підозрюваному ОСОБА_4 епізодів злочинної діяльності, тривалість періоду їх ймовірного вчинення та продовження ним ймовірно протиправних дій одразу після звільнення з-під варти, переконливо свідчать про реальну можливість вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінальних правопорушень, у яких він підозрюється.

Аналізуючи обставини, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки в судовому засіданні встановлено достатні підстави вважати, щопідозрюваний ОСОБА_4 дійсно може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення,незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, а також продовжити злочинну діяльність.

Таким чином, слідчим суддею встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, необхідного для запобігання існуючим ризикам, слідчий суддя враховує таке.

Згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У справі «Смірнови проти Росії» ЄСПЛ зазначив, що в досудовому звільненні особі може бути відмовлено через доведеність таких основних підстав, як: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 року у справі «Штеґмюллер проти Австрії»); ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесу здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ від 27 червня 1968 року у справі «Вемгофф проти Німеччини»); вчинення ним подальших правопорушень (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 року у справі «Мацнеттер проти Австрії») або спричинення ним порушень громадського порядку (рішення ЄСПЛ від 26 червня 1991 року у справі «Летельєр проти Франції»).

Разом з тим відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення суд, крім інших обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

При цьому висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Крім того, у справі «Москаленко проти України» ЄСПЛ зазначив, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо підозрюваного обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Оцінюючи наведені вище обставини, слідчий суддя також зважає на практику ЄСПЛ, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення в сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Разом з тим ЄСПЛ звертає увагу, що вирішуючи питання обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. При цьому ЄСПЛ підкреслює, що визначення таких прав вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжкого та особливо тяжкого злочинів, за останнє з яких законом передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, тому відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України до нього може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим ОСОБА_4 не є особою похилого віку, інвалідності не має, тяжкими та хронічними захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає, на обліках не перебуває, утриманців не має, що свідчить про відсутність даних, які б вказували на неможливість застосування до нього такого запобіжного заходу.

З огляду на викладене, ураховуючи тяжкість і ступінь суспільної небезпеки кримінальних правопорушень, у вчиненні яких ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється, обстановку, спосіб і безпосередню роль у їх вчиненні, негативні наслідки у вигляді заволодіння майном в особливо великих розмірах, кількість епізодів злочинної діяльності, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, конкретні обставини кримінального провадження та характер інкримінованих йому дій, наведені вище дані про особу підозрюваного, а саме його вік, стан здоров`я, сімейний стан, соціальні зв`язки, спосіб життя взагалі, слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх підстав для застосування до підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки стороною обвинувачення доведено, що саме такий запобіжний захід відповідатиме тяжкості кримінальних правопорушень і даним про особу підозрюваного, а також буде співмірним з реально існуючими ризиками, запобігти яким, окрім як застосуванням такого виняткового запобіжного заходу, - неможливо.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів у даних фактичних обставинах не буде ефективним і доцільним, оскільки застосування особистого зобов`язання, особистої поруки чи домашнього арешту не зможуть забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного з огляду на його роль в організованій групі та специфіку кримінальних правопорушень, тому слідчий суддя не знаходить підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, за їх недостатністю для запобігання наявним ризикам та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

При цьому слідчий суддя вважає, що таке обмеження права ОСОБА_4 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції, оскільки існують ознаки суспільного інтересу, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

Водночас відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Частиною 4 ст. 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається в межах від вісімдесяти до трьохста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

За усталеною практикою ЄСПЛ розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб виключити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Ураховуючи конкретні обставини кримінальних правопорушень та обсяг здійснюваних фінансових операцій за участю підозрюваних, майновий та сімейний стан підозрюваного ОСОБА_4 , інші дані про його особу та вагомість наявних ризиків, слідчий суддя дійшов висновку, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого є в кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, є застава, як альтернатива запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою, в розмірі 2 800 000 грн, що в сукупності з уже внесеною заставою відповідатиме половині розміру майнової шкоди, у завданні якої він підозрюється в складі організованої групи.

Разом з тим обраний розмір застави, який перевищує визначену законом межу, відповідає положенням абзацу 2 ч. 5 ст. 182 КПК України також з огляду на майновий стан підозрюваного й внесення ним на наступний день після обрання йому запобіжного заходу значної суми за попередньою заставою, яка була визначена в максимальному розмірі, але це не забезпечило його належної поведінки.

Крім того, слідчий суддя зважає на виключність цього випадку та значний суспільний інтерес, оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у заволодінні бюджетними коштами в особливо великих розмірах організованою групою в ролі виконавця, що завдало майнової шкоди територіальній громаді міста Дніпра в розмірі близько 7,5 млн грн і відповідно було джерелом одержання значного прибутку за рахунок коштів місцевого бюджету.

З огляду на наведене слідчий суддя вважає, що розмір застави в межах, передбачених п. 3 абз. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України, не здатний забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а саме такий розмір застави буде співмірним з існуючими в кримінальному провадженні ризиками, помірним для підозрюваного й достатнім стримуючим засобом для останнього від намірів і спроб будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193-200, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу задовольнити.

Змінити застосований до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000279від 04 червня 2024 року, а самедо 05 травня 2025 року включно, взявши його під варту негайно в залі суду.

Визначити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 2 800 000 (два мільйони вісімсот тисяч) грн, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у визначеному розмірі протягом дії цієї ухвали.

У разі внесення застави й звільнення підозрюваного з-під варти, зобов`язати його прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду та покласти на нього до 05 травня 2025 року року включно такі обов`язки:

- не відлучатися з м. Дніпра без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними в цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в цій ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 цього Кодексу.

Дія ухвали закінчується о 24:00 год. 05 травня 2025 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу негайно після її оголошення вручити сторонам кримінального провадження та направити керівнику державної установи «Криворізька установа виконання покарань (№3)» для виконання.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а особою, яка перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складений та оголошений 07 квітня 2025 року о 13.50 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1