Суддя ОСОБА_1
Справа № 541/649/20
Провадження № 1-в/644/898/24
УХВАЛА

Іменем України

23 грудня 2024 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Орджонікідзевського районного суду м. Харкова подання Державної установи «Харківська виправна колонія (№ 43) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миргород, українця, громадянина України, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до засудження фактично мешкав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1). Миргородським міським судом Полтавської області від 29.04.1999 за ч.3 ст. 81, ст. 44, ч. 1 ст. 89, ч. 3 ст. 42 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 46-1 КК України з відстрочкою виконання вироку на 23 роки, штраф 714,00 грн;

2). Миргородським міським судом Полтавської області від 03.11.1999 за ч. 3 ст. 81, ст. 44 КК України до 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 43 КК України частково приєднано до відбуття 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

3). Миргородським міським судом Полтавської області від 17.07.2000 за ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 186, ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ч. 3ст. 42 КК України приєднано 1 рік позбавлення волі за вироком Миргородського міського суду Полтавської області від 03.11.1999 та остаточно до відбуття 4 роки позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 03.11.2003 після відбуття покарання;

4). Миргородським міським судом Полтавської області від 12.01.2007 за ч.3 ст. 187, ч.2 ст. 186, ст. 69, ч.1 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки. Звільнений 23.01.2009 після відбуття покарання;

5). Миргородським міським судом Полтавської області від 24.01.2011 за ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений 03.04.2014 умовно-достроково на невідбутий строк 6 місяців 2 дні;

6). Миргородським міським судом Полтавської області від 24.05.2017 за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік.

Засуджений 19.06.2020 Миргородським міським судом Полтавської області за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі.

Вирок, за яким засуджений відбуває покарання в Державній установі «Харківська виправна колонія (№ 43)» набрав законної сили 21.07.2020.

Початок строку відбування покарання 11.06.2021.

Кінець строку відбування покарання 11.06.2025.

Станом на 23.12.2024 відбув 3 роки 6 місяців 12 днів, невідбутий строк складає 5 місяців 19 днів.

ВСТАНОВИВ:

Державна установа «Харківська виправна колонія (№ 43)», в особі начальника ОСОБА_4 , звернулась до суду із поданням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі за текстом ОСОБА_3 ).

Відповідно до ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 21.11.2024, справа № 541/649/20 визначена на розгляд судді ОСОБА_1 (а.с. 17).

Прокурор Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій подання ДУ «Харківська виправна колонія (№ 43) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити (а.с. 27).

Засуджений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, у якій просить суд розглядати подання ДУ «Харківська виправна колонія (№ 43) про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, без його участі та без проведення відеоконференції (а.с. 15 на звороті).

Представник ДУ «Харківська виправна колонія (№ 43)» у судове засідання не з`явилась, просила суд розглянути подання ДУ «Харківська виправна колонія (№ 43)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за її відсутності (а.с. 15).

Згідно з ч. 5 ст. 359 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Відповідно до ч.5 ст.27 КПК України, під час судового розгляду та у випадках, передбачених цим Кодексом, під час досудового розслідування забезпечується повне фіксування судового засідання та процесуальних дій за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів.

За приписами ч. 4 ст.107 КПК України встановлено, що фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Оскільки усі учасники процесу належним чином про дату, час та місце розгляду подання, при цьому автори подання подали заяви про розгляд у їх відсутності, висловивши думку з приводу його розгляду, то перешкод для розгляду подання за відсутності осіб та без здійснення фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді суддя не вбачає.

Дослідивши матеріали особової справи засудженого, враховуючи думку прокурора, який вважав за можливе задовольнити подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , представника установи виконання покарань та засудженого, суд дійшов до висновку про його задоволення, виходячи з таких підстав.

Суд установив, що засуджений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 11.06.2021 відбуває покарання в Державній установі «Харківська виправна колонія (№ 43)» (а.с. 3).

Відповідно ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді позбавлення волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання, у разі, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення.

При цьому суди повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання щодо ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Пунктом 3 частини третьої статті 81 КК України визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

Як вбачається з досліджених матеріалів особової справи ОСОБА_3 засуджений вироком за вироком Миргородським міським судом Полтавської області від 19.06.2020 за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, тобто за умисний тяжкий злочин, з 11.06.2021 відбуває покарання в Державній установі «Харківська виправна колонія (№ 43)», станом на 23.12.2024 відбув дві третіх призначеного судом строку покарання, зокрема: 3 роки 6 місяців 12 днів. Невідбутий строк становить 5 місяців 19 днів (а.с. 23).

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України обов`язковою складовою для прийняття судом рішення про безумовне умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного вироком суду кримінального покарання, є сумлінна поведінка та ставлення до праці засудженого, як умова доведеності виправлення останнього.

За змістом зазначеної норми сумлінну поведінку слід розуміти як комплекс зразкового дотримання режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні вказівок і розпоряджень адміністрації колонії, відсутність порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених.

Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. Сумлінне ставлення до праці проявляється у поліпшенні кількісних та якісних показників виконуваної робити, підвищення виробничої кваліфікації, бережливому ставленні до обладнання та інструментів, додержання охорони праці та техніки безпеки. Умовно-достроковому звільненню підлягають лише ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Свою провину засуджений ОСОБА_3 визнав у повному обсязі, розкаявся.

За час відбуття покарання засуджений мав 4 дисциплінарних стягнення, які були погашені в установленому законом порядку, також ОСОБА_3 має 6 заохочень у вигляді подяк, 20.09.2022, 20.12.2022, 30.06.2023, 25.09.2023, 22.03.2024, 20.09.2024, характеризується позитивно.

Як вбачається із змісту характеристики засуджений став на шлях виправлення, під час відбування покарання характеризується позитивно. Дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня, був заохочений. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує в чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд, дбайливо ставиться до майна установи та предметів, якими користується. До засудження працював промисловим альпіністом. Володіє достатніми навичками для отримання роботи. Засуджений не залежав матеріально від своєї сім`ї, друзів, соціального забезпечення, заразом не вміє раціонально використовувати кошти (а.с. 4-6).

Відповідно до статті 123 Кримінально - виконавчого кодексу України бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу, до реалізації програм ставиться із зацікавленістю, зокрема: приймає участь у програмі «Зміна прокримінального мислення». Усвідомлює, що саме треба змінювати, бере участь у реалізації плану індивідуальної роботи. Має позитивні плани на майбутнє.

Відповідно до ст. 126 Кримінально - виконавчого кодексу України прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та духовного розвитку, так, володіє базовими навичками (читання, письмо), має професійно-технічну освіту. Отримав неформальну освіту на виробництві установи за спеціальністю швач. Працює в установі виконання покарань швачем на швацькій дільниці.

Реалізовуючи права, передбачені ст. 110 Кримінально - виконавчого кодексу України, засуджений ОСОБА_3 підтримує соціальний зв`язки з матір`ю, вітчимом, сестрою та племінником. Є друзі, соціальні контакти з іншими засудженими, не має наміру підтримувати кримінальні зв`язки після звільнення. Не має друзів та кола спілкування, у якому підтримують прокримінальні настанови та спосіб життя.

Також, встановлено, що засудженим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у добровільному порядку погашено за вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 19.06.202 витрати на залучення експертів на загальну суму 628,04 грн, що підтверджується копіями платіжних інструкцій (а.с. 11-13 на звороті).

Згідно із статтею 81 Кримінального кодексу України умовно - дострокове звільнення від покарання можливо застосувати до засудженого ОСОБА_3 після відбуття не менше 2/3 призначеного судом строку покарання.

Відповідно до ч. 3 ст.6 КВК України основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Крім того, у роз`ясненнях Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які викладені в постанові Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002, зазначено, що судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування, поясненням представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії. Оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст.50 Кримінального кодексу України.

Отже, при розгляді питання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого, судом вивчено поведінку засудженого ОСОБА_3 протягом усього строку відбування покарання, його ставлення до вчиненого та до режиму відбування покарання, активну участь у суспільному житті установи виконання покарань.

Враховуючи, що засудженим провина визнана, він кається у вчиненому злочині, дані про особу, суд вважає можливим задовольнити подання начальника Державної установи «Харківська виправна колонія (№ 43)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_3 на невідбуту його частину, тобто на 5 місяців 19 днів (а.с.23).

На підставі викладеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання Державної установи «Харківська виправна колонія (№ 43)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно-достроково від відбування покарання, призначеного за вироком Миргородським міським судом Полтавської області від 19.06.2020 за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 70 КК України, на невідбуту його частину, тобто на 5 (п`ять) місяців 19 (дев`ятнадцять) днів.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою з моменту вручення їй судового рішення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки: http://og.hr.court.gov.ua /sud2029/.

Суддя ОСОБА_1