Єдиний унікальний номер № 285/1483/25
Провадження № 1-кп/0285/500/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2025 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді : Сташківа Т.Б.

за участі секретаря судового засідання: Павлюк Т.П.,

розглянувши у судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження № 285/1483/25 0000081) по обвинуваченню

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Городниця Новоград-Волинського району Житомирської області, українки, громадянки України, непрацюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено наступні обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, а саме, що відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримати дітей до їх повноліття.

Таке утримання є безумовним, оскільки закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є вони працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.

Згідно зі ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного , морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно положень ст.ст. 141, 180-182 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Способи виконання обов`язку утримувати дитину визначені ст. 181 Сімейного України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Відповідно до положень ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Незважаючи на закріплені на законодавчому рівні вищевказані норми, якими врегульовані сімейні відносини щодо виконання батьківських обов`язків, ОСОБА_1 грубо їх ігноруючи, стала на протиправний шлях, що виразилося у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітньої дитини (аліментів).

Досудовим розслідуванням встановлено, що рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду № 2-505/09 від 25.05.2009 ОСОБА_1 , позбавлена батьківських прав відносно її дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та зобов`язана сплачувати аліменти на їх користь у твердій грошовій сумі в розмірі по 100 грн на кожного, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі заяви з 28.01.2009 і до досягнення ними повноліття, перерахувавши кошти на особисті рахунки дітей.

Розпорядженням голови Новоград-Волинської (Звягельської) районної державної адміністрації від 26.06.2009, № 421, дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , влаштовано на виховання та спільне проживання до прийомної сім`ї на базі родини ОСОБА_5 .

Відділом ДВС Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції (Звягельський відділ державної виконавчої служби у Звягельському районі Житомирської області), відкрито виконавче провадження № 15187717 по стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліментів за рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 25.05.2009 № 2-505/09.

Так, ОСОБА_4 знаючи про свій обов`язок сплачувати встановлені рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області аліменти на утримання дітей, злісно ухиляється від сплати аліментів та його не виконує з 01.08.2024 до 28.02.2025.

ОСОБА_4 будучи працездатною особою, без поважних причин офіційно не працювала і не вжила заходів до офіційного працевлаштування, маючи дохід від тимчасових заробітків, тобто маючи можливість виконання рішення суду про стягнення аліментів, заходів спрямованих на погашення заборгованості не вжила, матеріальну допомогу ОСОБА_6 не надавала, внаслідок чого станом на 28.02.2025 виникла заборгованість в розмірі 11 186 грн., що перевищує суму сукупну нарахованих платежів за 3 місяці, при цьому загальний розмір заборгованості складає 110099,97 грн.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи працездатною особою, маючи дохід від тимчасових заробітків, знаючи про свій обов`язок сплачувати аліменти на користь неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , злісно ухилялась від сплати встановлених рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області аліментів у період з 01.08.2024 по 28.02.2025 та його не виконувала.

Судом встановлено, що під час досудового розслідування обвинувачена ОСОБА_1 , за участі її захисника Шепети Р.Л., беззаперечно визнала свою винуватість, не оспорювала встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згодна на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні за її відсутності. Викладене підтверджується заявою обвинуваченої ОСОБА_1 від 18.03.2025 щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Законний представник потерпілого також не заперечувала щодо розгляду обвинувального акта в спрощеному провадженні.

Прокурор Звягельської окружної прокуратури Дем`янчук Ю., відповідно до ч. 1 ст. 302 КПК України просить розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ст. 381 КПК України.

Оцінюючи встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку про винуватість обвинуваченої ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку.

Дії обвинуваченої ОСОБА_1 , суд кваліфікує за ч. 1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального проступку, особу обвинуваченого, обставини справи, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_1 відповідно до положень ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_1 відповідно до положень ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального проступку, обставини справи, з урахуванням вимог закону та передбачених цим законом санкцій, ставлення обвинуваченої до вчиненого, яка вину визнала, щиро розкаялась у вчиненому, являється особою раніше не судимою, розмір заборгованості по аліментах, суд приходить до висновку, що покарання необхідне та достатнє для перевиховання та виправлення, а також для запобігання вчиненню ОСОБА_1 аналогічних кримінальних правопорушень в майбутньому слід призначити у виді громадських робіт.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 302, 368, 370, 374, 376, 381, 382, 394, 395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України і призначити їй покарання у виді 100 (сто) годин громадських робіт.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку спрощеного провадження, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя Т. Б. Сташків