Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.02.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідання ОСОБА_4 , розглянув у закритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження 11-сс/4806/848/24 за апеляційною скаргою прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.12.2024.

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого в особливо важливих справах 1 відділення СВ УСБУ в Закарпатській області про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, одруженого, несудимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 305, ч. 1 ст. 309 КК України, відомості про які 06.12.2018 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000143.

Клопотання мотивовано тим, що СВ УСБУ в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке 06.12.2018 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000143, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 305, ч. 1 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 03.12.2018 та 04.12.2018, перебуваючи в м. Кривий Ріг, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб придбав особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, канабіс, загальною вагою 421,5323 г, з метою його наступного незаконного переміщення через митний кордон України до Словацької Республіки, з приховуванням від митного контролю.

Переслідуючи мету незаконно переміщення через митний кордон України вказаного вище особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено, (канабісу), діючи з метою його приховування від митного контролю, ОСОБА_7 помістив даний наркотичний засіб (канабіс) у три пластикові пляшки з написом «Ліптон», які в подальшому приховав в конструктивній частині передньої панелі автомобіля марки «Рено», моделі «Еспейс», номерний знак Німеччини НОМЕР_1 , щоб унеможливити виявлення даного наркотичного засобу в ході візуального огляду під час прикордонно-митного контролю.

-2-

05.12.2018 ОСОБА_7 , знаходячись в м. Кривий Ріг, разом з п`ятьма особами, мешканцями м. Кривого Рогу: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , обізнаність яких про злочинні наміри ОСОБА_7 на даний час досудовим розслідуванням не встановлена, вирушив у напрямку м. Ужгорода з метою перетнути митний пост «Ужгород» та потрапити до Словацької Республіки на вказаному автомобілі та попрямувати до Чеської Респубілки.

06.12.2018 ОСОБА_7 усвідомлюючи, що в його автомобілі наявний прихований наркотичний засіб канабіс та маючи на меті уникнути відповідальності у випадку виявлення вказаної наркотичної речовини, перед в`їздом на митний пост «Ужгород», передав керування автомобілем громадянину ОСОБА_8 , який слідував разом з ОСОБА_7 та іншими пасажирами до Словацької Республіки.

Незважаючи на наявність прихованого особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено, канабісу, 06.12.2018 о 14 год ОСОБА_7 на зазначеному транспортному засобі, разом з іншими особами прибув у якості пасажира на ділянку «Виїзд з України» митного посту «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС України, на смугу руху «зелений коридор», заявивши таким чином митному органу України неправдиві відомості про відсутність у нього предметів, які підлягають декларуванню, та які заборонені або обмежені до переміщення через митний кордон України, розраховуючи на спрощену форму проходження митного контролю, що передбачений зазначеною смугою руху ділянки митного кордону України, з метою безперешкодного подальшого слідування на територію Словацької Республіки.

Однак, ОСОБА_7 свої злочинні дії до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, оскільки в ході здійснення прикордонно-митного контролю автомобіля марки «Рено», моделі «Еспейс», реєстраційний номерний знак Німеччини НОМЕР_1 , під час поглибленого огляду, в конструктивних частинах передньої панелі вказаного транспортного засобу виявлено приховану від прикордонно-митного контролю речовину рослинного походження зеленого кольору, яка відноситься до особливо небезпечної наркотичної речовини - канабісу. Вказана речовина була поміщена в три пластикові пляшки з написом «Ліптон».

06.12.2018 слідчим в ході проведення огляду місця події на території МП «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС, серед інших речей та предметів вилучено три пластикові пляшки зеленого кольору з надписом «Lipton», у кожній з яких знаходилась речовина зеленого кольору рослинного походження з характерним запахом, схожа на марихуану.

Згідно висновку експерта Закарпатського НДЕКЦ МВС України № 3/468 від 27.03.2019, надані на експертизу грубо подрібнені речовини, рослинного походження, зеленого кольору є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Загальна маса наданих на експертизу грубо подрібнених речовин рослинного походження зеленого кольору становить 421,5323 г. Загальна маса канабісу, в перерахунку на суху речовину, становить 372,8404 г. Відповідно до затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», канабіс внесений до таблиці № 1 списку № 1 «особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено».

Крім того, ОСОБА_7 03.12.2018 та 04.12.2018, перебуваючи в м. Кривий Ріг, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місце, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб придбав для власного вживання особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, канабіс, загальною вагою 421,5323 г, який помістив в три пластикові пляшки з написом «Ліптон», та які в подальшому приховав в конструктивній частині передньої панелі автомобіля марки «Рено», моделі «Еспейс» номерний знак Німеччини « НОМЕР_1 ».

-3-

05.12.2018 ОСОБА_7 , знаходячись в м. Кривий Ріг, разом з п`ятьма особами, мешканцями міста Кривого Рогу: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , обізнаність яких про злочинні наміри ОСОБА_7 на даний час досудовим розслідуванням не встановлена, на вищевказаному транспортному засобі вирушив у напрямку м. Ужгород з метою перетнути митний пост «Ужгород» та потрапити до Словацької Республіки на вказаному автомобілі та попрямувати до Чеської Республіки.

06.12.2018 о 14 год ОСОБА_7 на зазначеному транспортному засобі, разом з іншими особами прибув у якості пасажира на ділянку «Виїзд з України» митного посту «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС України, де в ході здійснення прикордонно-митного контролю автомобіля марки «Рено», моделі «Еспейс», реєстраційний номерний знак Німеччини « НОМЕР_1 », під час поглибленого огляду, в конструктивних частинах передньої панелі вказаного транспортного засобу виявлено приховану від прикордонно-митного контролю речовину рослинного походження зеленого кольору, яка відноситься до особливо небезпечної наркотичної речовини канабісу. Вказана речовина була поміщена в три пластикові пляшки з написом «Ліптон».

Згідно з висновком експерта Закарпатського НДЕКЦ МВС України №3/468 від 27.03.2019, надані на експертизу грубо подрібнені речовини, рослинного походження, зеленого кольору є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Загальна маса наданих на експертизу грубо подрібнених речовин рослинного походження зеленого кольору становить 421,5323 г. Загальна маса канабісу, в перерахунку на суху речовину, становить 372,8404 г.

27.02.2020 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 305 та ч. 1 ст. 309 КК України.

Необхідність застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді триманні під вартою, слідчий мотивував наявністю обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені ним кримінальні правопорушення, незаконно впливатиме на свідків у кримінальному провадженні, а також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Окрім того, слідчий просив врахувати і те, що винесення органом досудового розслідування 20.03.2023 постанови про оголошення підозрюваного в міжнародний розшук, її скерування з відповідними матеріалами до Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України та внесення відомостей про розшук підозрюваного ОСОБА_7 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, є достатнім для підтвердження факту оголошення особи в міжнародний розшук в розумінні вимог ч. 6 ст. 193 та ст. 281 КПК України. Крім того, ототожнення поняття оголошення особи в міжнародний розшук і перебування в такому розшуку не ґрунтується на жодній нормі законодавства України. Разом з тим, для організації публікації циркулярного розшукового сповіщення з «червоним кутом» у відповідних обліках Інтерполу, органу досудового розслідування необхідно надати мотивоване клопотання та належним чином засвідчену копію ухвали слідчого судді, суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного, що була винесена без посилання на використання каналів МОКП-Інтерпол для доведення факту оголошення його в міжнародний розшук. Тому з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобіганням наведеним у клопотанні ризикам, слідчий просив застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб без можливості внесення застави.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя вказав про те, що в матеріалах клопотання відсутні відомості про надіслання постанови

-4-

слідчого від 05.03.2020 про оголошення у міжнародний розшук підозрюваного ОСОБА_7 сектору міжнародного поліцейського співробітництва ГУ НП в Закарпатській області для організації виконання, що свідчить про відсутність підстав для прийняття щодо ОСОБА_7 рішення про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою у його відсутності. Таким чином, одне лише формальне посилання слідчого у клопотанні про оголошення особи в міжнародний розшук без доказів направлення постанови на виконання без дотримання передбаченого відповідною Інструкцією порядку, не означає, що такий розшук фактично розпочато, оскільки оголошення міжнародного розшуку передбачає, насамперед, вжиття комплексу розшукових, інформаційно-довідкових та інших заходів, спрямованих на отримання інформації про особу або встановлення її місцезнаходження, в тому числі з метою її арешту та екстрадиції. На думку слідчого судді, для того, щоб підозрюваний вважався у розумінні ч. 6 ст. 193 КПК України оголошеним у міжнародний розшук, лише наявності самого факту прийняття процесуального рішення щодо оголошення особи у міжнародний розшук не достатньо, а необхідно також, щоб сторона обвинувачення вчинила всі необхідні дії по реалізації такої постанови, здійснення яких залежить від неї. При цьому, відомостей про скерування цієї постанови слідчого з відповідними матеріалами до Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва НП України для вирішення питання щодо направлення запиту про внесення до обліків Генерального секретаріату Інтерполу клопотання про публікацію Червоного оповіщення, в матеріалах справи відсутні. Також, до клопотання слідчого не долучено даних про внесення відомостей про оголошення особи у розшук до Єдиного реєстру досудових розслідувань, як це регламентовано пп. 1 п. 2 розділу І Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020. Таким чином, до матеріалів клопотання не надано жодного доказу, що постанова про оголошення підозрюваного ОСОБА_7 у міжнародний розшук, скерована до виконання, і що підозрюваний реально та фактично оголошений в міжнародний розшук. Враховуючи те, що прокурором у судовому засіданні не доведено наявність правових підстав, передбачених ч. 6 ст. 193 КПК України, які повинні враховуватись судом при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у зв`язку з цим, слідчий суддя дійшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання слідчого про обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді від 05.12.2024 та постановити ухвалу про обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення застави. В обґрунтування апеляційних вимог прокурор зазначає про незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді, посилаючись на аналогічні доводи, що і в клопотанні, зокрема на тяжкість вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України. Також прокурор зазначає, що 27.02.2020 у рамках даного кримінального провадження в порядку ст. 111, 112, 135, 278 КПК України, ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 305 та ч. 1 ст. 309 КК України. 27.02.2020 підозрюваного ОСОБА_7 оголошено у розшук. Крім того, починаючи з 05.03.2020 і по даний час підозрюваний ОСОБА_7 перебуває у міжнародному розшуку. Згідно інформації ДпСУ ОСОБА_7 покинув територію України 17.11.2019 та більше до України не повертався. Винесення органом досудового розслідування 20.03.2023 постанови про оголошення підозрюваного в міжнародний розшук, її скерування з відповідними матеріалами до Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України та внесення відомостей про розшук підозрюваного ОСОБА_7 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, є достатнім для підтвердження факту оголошення особи в міжнародний

-5-

розшук в розумінні вимог ч. 6 ст. 193 та ст. 281 КПК України. Крім того, ототожнення поняття оголошення особи в міжнародний розшук і перебування в такому розшуку не ґрунтується на жодній нормі законодавства України. Разом з тим, для організації публікації циркулярного розшукового сповіщення з «червоним кутом» у відповідних обліках Інтерполу, органу досудового розслідування необхідно надати мотивоване клопотання та належним чином засвідчену копію ухвали слідчого судді, суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного, що була винесена без посилання на використання каналів МОКП-Інтерпол для доведення факту оголошення його в міжнародний розшук.

Судове провадження розглядається за відсутності прокурора, неявка якого з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що прокурор належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, однак подав заяву про розгляд апеляційної скарги без його участі. Також приймається до уваги заява прокурора про можливість розгляду апеляційної скарги без її участі.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

-6-

Оскаржувана ухвала слідчого судді зазначеним вимогам закону не відповідає з огляду на таке.

Із матеріалів судового провадження вбачається, що СВ УСБУ в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке 06.12.2018 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000143, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 305, ч. 1 ст. 309 КК України.

27.02.2020 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 305 та ч. 1 ст. 309 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами та доказами, а саме: показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

При цьому, апеляційний суд бере до уваги, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження. На цьому етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті, зокрема, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину. На підставі розумної оцінки сукупності отриманих фактів та обставин суд лише визначає, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

На переконання апеляційного суду, зазначені у клопотанні обставини підозри, підтверджуються достатніми, на даному етапі розслідування доказами, і у висновках, які зробив орган досудового розслідування, чогось необґрунтованого чи довільного не встановлено. Апеляційний суд приходить до висновку, що встановлені факти та інформація можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_7 може бути причетний до вчинення кримінальних правопорушень, у вчиненні яких йому повідомлено про підозру в рамках вказаного кримінального провадження.

Щодо існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, то ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, апеляційним судом встановлено, що такі доводи є обґрунтованими, зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, характер та ступінь суспільної небезпечності кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , конкретні обставини провадження та дані про особу підозрюваного, а також інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою за відсутності підозрюваного слідчий суддя, серед іншого, також зобов`язаний встановити наявність достатніх підстав вважати, що такий підозрюваний оголошений у міжнародний розшук.

-7-

Разом з тим, КПК України жодним чином не обумовлює ухвалення судового рішення про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою за відсутності підозрюваного доведеністю факту перебування такої особи у міжнародному розшуку, а лише визначає необхідність оголошення такого розшуку (ч. 6 ст. 193, ч. 2 ст. 281 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або він виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України чи за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, слідчий, прокурор оголошує розшук такого підозрюваного.

До оголошення підозрюваного в розшук слідчий, прокурор зобов`язаний вжити заходів щодо встановлення його місцезнаходження.

Вказана норма права не відокремлює оголошення особи в державний, міждержавний чи міжнародний розшук. Тобто, підставами для оголошення підозрюваного в розшук (державний, міждержавний, міжнародний) є відсутність під час досудового розслідування відомостей про його місцезнаходження або перебування такої особи за межами України та неявка без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик.

Наявні матеріали за клопотанням слідчого свідчать про те, що підозрюваний ОСОБА_7 перебуває за межами України, а саме на території Федеративної Республіки Німеччина. Разом з тим, у період з листопада 2012 року по теперішній ОСОБА_7 згідно з баз даних «Аркан» на територію України не заїжджав.

Постановою старшого слідчого 1 відділення СВ Управління СБ України в Закарпатській області від 27.02.2020, на підставі ст. 110, 281 КПК України, підозрюваного ОСОБА_7 оголошено у розшук.

При цьому, чинний КПК України, як і інші нормативно-правові акти, не містить поняття «міжнародний розшук» та не визначає процесуальний порядок оголошення особи в міжнародний розшук у рамках кримінального провадження, не дивлячись на те, що відповідне словосполучення вказується у низці його статей (ч. 5 ст. 139; ч. 2 ст. 297-1; п. 4 ч. 2 ст. 297-2; ч. 1, 3 ст. 297-4; ч. 3 ст. 323 КПК України).

Винесена слідчим на підставі ст. 281 КПК України постанова про оголошення розшуку підозрюваного у подальшому є підставою для здійснення розшуку оперативними підрозділами, якими доручено здійснювати розшук підозрюваного, усіх необхідних розшукових заходів в межах державного розшуку, або для звернення за міжнародною правовою допомогою при міждержавному або міжнародному розшуку. Тобто, оголошення розшуку підозрюваного на підставі ст. 281 КПК України не має будь-якого обмеження за територією в межах держави або за межами України.

Крім того, як вбачається з матеріалів судового провадження, постановою старшого слідчого 1 відділення СВ Управління СБ України в Закарпатській області від 05.03.2020 підозрюваного ОСОБА_7 також оголошено і в міжнародний розшук.

Також апеляційний суд звертає увагу на те, що ухвала про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою є одним із обов`язкових документів, на підставі якого уповноважений орган запитує публікацію Генеральним секретаріатом Інтерполу Червоного оповіщення щодо осіб, які розшукуються з метою їх затримання, арешту, обмеження свободи пересування та подальшої видачі (екстрадиції) в Україну (Інструкція про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол, затверджена спільним наказом МВС України, ОГП, НАБ України, СБ України, ДБР, Мінфіну України, Мін`юсту України від 17.08.2020 № 613/380/93/228/414/510/2801/5). Після затримання особи за межами України, слідчий, прокурор, який здійснює нагляд за додержанням законів під

-8-

час проведення досудового розслідування, або суд, який розглядає справу чи яким ухвалено вирок, готує клопотання про видачу особи в Україну, до якого серед інших документів обов`язково додається засвідчена копія ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності (ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 575 КПК України).

Ухвала про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою є документом, на підставі якого здійснюється затримання особи за межами України, ухвалюється рішення про застосування екстрадиційного арешту для забезпечення видачі особи з метою притягнення до кримінальної відповідальності та здійснюється доставка особи на територію України до місця кримінального провадження.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що слідчим при зверненні до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою дотримано вимог кримінального процесуального закону, а надані з клопотанням матеріали доводять наявність правових підстав для обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також те, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси підозрюваного з метою забезпечення кримінального провадження.

Обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою у даному випадку не тотожне застосуванню такого, оскільки після затримання ОСОБА_7 питання можливості застосування до нього обраного запобіжного заходу або його зміну на більш м`який запобіжний захід буде розглядатися судом у встановленому законом порядку.

Відтак, розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України суд позбавлений можливості застосувати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України строк дії такої ухвали не зазначається.

Згідно з абз. 7 ч. 4 ст. 183 КК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Отже, апеляційний суд приходить до висновку, що слідчий суддя безпідставно відмовив у задоволенні клопотання слідчого, оскільки ОСОБА_7 оголошено у розшук та наразі його місцезнаходження не встановлено.

Тому, апеляційний суд погоджується з доводами клопотання слідчого та апеляційної скарги прокурора про необхідність обрання щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки у кримінальному провадженні.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали, якою клопотання слідчого про обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід задовольнити.

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що слідчим та

-9-

прокурором доведено наявність обставин для обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а висновки слідчого судді не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону та фактичних обставинах кримінального провадження.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 412, 418, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.12.2024 скасувати.

Клопотання слідчого в особливо важливих справах 1 відділення СВ УСБУ в Закарпатській області про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, одруженого, несудимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 305, ч. 1 ст. 309 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Роз`яснити, що згідно положень ч. 6 ст. 193 КПК України, після затримання підозрюваного, не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, за участю підозрюваного, повинен розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі ч. 6 ст. 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді