ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/3950/24 Номер провадження 11-кп/814/987/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
засудженої ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 21 листопада 2024 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Ухвалою суду відносно засудженої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задоволено подання ДУ «Надержинщинська виправна колонія (№ 65)» про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Приведено вирок Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 12.07.2022 у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX.

Виключено з вироку Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 12.07.2022, яким ОСОБА_7 засуджено за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, епізод, вчинений 15.06.2022 близько 14:10 год. з викрадення 550 грн. у зв`язку з декриміналізацією відповідно до Закону України № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року.

Приймаючи вказане рішення, суд послався на те, що відповідно до вироку Крюківського районного суду м. Кременчука від 12.07.2022, ОСОБА_7 викрала майно у сумі 550 грн. за другим епізодом (15.06.2022 близько 14:10 год), що станом на день вчинення крадіжки становить менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, встановлених на 1 січня 2022 року, тобто менше 2481 грн., у зв`язку з чим прийшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення подання та приведення вироку Крюківського районного суду м. Кременчука від 12.07.2022 у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року №3886-ІХ.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі засуджена ОСОБА_7 просить застосувати до неї положення ч.ч. 2, 3 ст. 74 КК України та зменшити їй максимально термін покарання за вироком Крюківського районного суду м. Кременчука від 12.07.2022.

Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні засуджена ОСОБА_7 та її захисник ОСОБА_8 підтримали апеляційну скаргу та просили задовольнити. Прокурор ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляційних вимог засудженої та просив ухвалу суду залишити без змін.

Мотиви суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, у якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Законом України №3886-ІХ від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набрав чинності 09.08.2024, внесено зміни до ст. 51 КУпАП, відповідно до яких збільшено розмір суми збитків для настання кримінальної відповідальності за ст. 185 КК України, оскільки розмір завданої майнової шкоди, має перевищувати 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Таким чином, відповідно до вказаного Закону, дрібною крадіжкою, за яку передбачене адміністративне стягнення вважається крадіжка, яке не перевищує 2х неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у своїй постанові від 07 жовтня 2024 року по справі № 278/1566/21 зазначає, що зміна до ст. 51 КУпАП, яка стосується збільшення розміру коефіцієнта НМ для кваліфікації відповідних діянь як адміністративного правопорушення, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння для діянь, предметом посягання яких було майно на суму, що не перевищує 2 НМ. У той же час суд наголошує, що визначення суми, яка дорівнює 2 НМ, здійснюється виходячи з розміру НМ, що діяв на час вчинення відповідного діяння, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України.

Враховуючи підпункт 169.1.1 статті 169 Податкового кодексу України та ст. 7 Закону України Про Державний бюджет на 2022 рік, прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 1 січня 2022 року становив 2481 грн., а отже розмір збитків необхідний для притягнення до кримінальної відповідальності за крадіжку, вчинену у 2022 році, має перевищувати 2481 грн.

Відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_7 відбуває покарання за вироком Крюківського районного суду м. Кременчука від 12.07.2022, яким її засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Крюківського районного суду м. Кременчука від 01.07.2021 та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць.

Вироком Крюківського районного суду м. Кременчука від 01.07.2021 ОСОБА_7 засуджена за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 5 місяців. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 рік 6 місяців.

Як правильно було встановлено судом першої інстанції, за вироком Крюківського районного суду м. Кременчука від 12.07.2022 ОСОБА_7 вчинила кілька епізодів кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: 09.06.2022 вчинила крадіжку на суму 2500 грн. (епізод I), що станом на день вчинення злочину складає суму, яка перевищує два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (більша за 2481 грн); 15.06.2022 вчинила крадіжку на суму 550 грн. (епізод II), що станом на день вчинення злочину складає суму, яка не перевищує два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (менша за 2481 грн); 15.06.2022 вчинила крадіжку на суму 4119 грн. 84 коп. (епізод ІІI), що станом на день вчинення злочину складає суму, яка перевищує два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (більша за 2481 грн).

Отже суд дійшов обгрунтованого висновку про те, що дії ОСОБА_7 за епізодом II від 15.06.2022 декриміналізовані.

В той же час, засуджена ОСОБА_7 не наводить жодних обгрунтованих доводів щодо незаконності рішення чи неповноти врахування всіх обставин справи. Наполягає на зменшенні їй строку покарання або заміні покарання більш м`яким.

За змістом ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання (ч. 2 ст. 74 КК).

Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу (ч. 3 ст. 74 КК).

Колегія суддів звертає увагу, що виключення одного з епізодів злочинної діяльності, передбаченої ч. 4 ст. 185 КК України, за якими ОСОБА_7 засуджена вироком Крюківського районного суду м. Кременчука від 12.07.2022, не впливає на остаточне покарання.

Відсутні також підстави для зменшення покарання та призначення більш м`якого виду покарання, оскільки після набрання законної сили Законом України №3886-ІХ від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», зміни до санкції ч. 4 ст. 185 КК України щодо виду та строку покарання не вносилися, а лише було збільшено межу суми викраденого, що утворює склад адміністративного правопорушення та впливає на кваліфікацію злочину за відповідною нормою кримінального закону.

Нових обставин, які б впливали на правильність висновків суду, засудженою та її захисником не наведено, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги засудженої, зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 21 листопада 2024 року щодо засудженої ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4