Дата документу 07.03.2025Справа № 554/2650/25
Провадження № 1-кс/554/3613/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання прокурора Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0001128 від 08.12.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.291 КК України.

в с т а н о в и л а:

Прокурор звернулася до суду із клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого вказала, що в провадженні слідчого відділення відділу поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області перебуває кримінальне провадження № 0001128 від 08.12.2024, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 291 КК України, процесуальне керівництво у якому здійснюється Решетилівською окружною прокуратурою.

07.12.2024, близько 13 год. 00 хв., на 145 км автодороги Н-31 сполученням Решетилівка-Кобеляки-Царичанка-Дніпро, неповнолітній велосипедист ОСОБА_4 , внаслідок порушення чинних на транспорті правил, отримав тілесні ушкодження.

Відомості про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.12.2024 під № 0001128 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 291 КК України.

Згідно виписки з медичної карти стаціонарного хворого хірургічного відділення КП «Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради» слідує, що 07.12.2024 з КНП «Решетилівська центральна лікарня» був доставлений та госпіталізований ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому був встановлений діагноз після виписки: ВЧМТ, забій головного мозку середнього ступеня тяжкості, перелом основи черепа, перелом кісток лицьового скелета, забита рана волосистої частини голови.

З показів потерпілого ОСОБА_4 слідує, що він не пам`ятає обставин, за яких він 07.12.2024 отримав тілесні ушкодження.

З показів свідка ОСОБА_5 встановлено, що 07.12.2024, близько 13 год., він на власному автомобілі ВАЗ-2106 р.н. НОМЕР_1 разом із сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рухався по автодорозі сполученням Решетилівка-Кобеляки-Царичанка-Дніпро у напрямку с. Шамраївка Полтавського району та їхали на заправку (АЗС) у с. Шамраївка Полтавського району. Між смугами проїзної частини було встановлене металеве огородження. За поворотом на с. Пащенки Полтавського району, знаходилося місце для розвороту. Доїжджаючи ближче, він побачив на цьому місці, як невідомі люди надавали допомогу молодому хлопцю, який лежав на лівому краї проїзної частини (біля металевого огородження) у напрямку м. Дніпро. Біля цього хлопця знаходилися двоє незнайомих чоловіків, а на правому узбіччі в напрямку м. Дніпро, стояв вантажний мікроавтобус, марки та кольору якого він не пам`ятає. Він зупинився та підійшов запитати, що сталося. Невідомі чоловіки пояснили, що вони їхали на мікроавтобусі у напрямку м. Дніпро і побачили хлопця, який лежав на проїзній частині, а поряд, на лівому боці, лежав спортивний велосипед. Вони зупинилися, щоб вияснити, що сталося із хлопцем, та в разі необхідності, надати допомогу. Коли він до них під`їхав, то велосипед вже стояв біля металевого огородження. Зі слів невідомих чоловіків, це вони прийняли з проїзної частини велосипед та поставили його біля металевого огородження. У хлопця, який лежав, голова була в крові. Цей хлопець назвався ОСОБА_7 і більше нічого пояснити не зміг. Після цього він покликав із автомобіля свого сина, який впізнав у ньому свого однокласника ОСОБА_8 . Через деякий час на місце події під`їхав автомобіль екстреної медичної допомоги, який транспортував ОСОБА_9 до лікарні.

03.05.2025 законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 - його мати ОСОБА_10 добровільно надала для огляду та вилучення рюкзак, одяг і взуття потерпілого ОСОБА_4 , у якому останній перебував на час отримання тілесних ушкоджень 07.12.2024, а саме: шапка синього кольору, в`язана, без маркувань, на якій виявлено два нашарування речовини сірого кольору, лінійної форми, які розташовані паралельно одне одному; штани спортивного фасону сірого кольору із маркуванням «LMOK P67», на яких виявлено нашарування речовими бурого кольору; куртка зимова чорного кольору із маркуванням «PATRICK», на якій виявлено нашарування речовини бурого кольору, потертості; взуття - зимові ботинки із маркуванням «vibram», на каблучній частині яких виявлено потертості; рюкзак сірого кольору із маркуванням «JINGPIN», на шлейках (лямках) яких виявлено нашарування речовини бурого кольору, які були оглянуті та вилучені.

03.03.2025 шапка синього кольору, в`язана, без маркувань; штани спортивного фасону сірого кольору із маркуванням «LMOK P67»; куртка зимова чорного кольору із маркуванням «PATRICK»; взуття - зимові ботинки із маркуванням «vibram»; рюкзак сірого кольору із маркуванням «JINGPIN» визнані речовими доказами по кримінальному провадженню, оскільки на них збереглися сліди вчиненого кримінального правопорушення та вони можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

04.03.2025 по вилученим речам призначена судова експертиза лакофарбових матеріалів і покрить.

З огляду на викладене, з метою збереження речових доказів, в органу досудового розслідування виникла потреба в арешті шапки синього кольору, в`язаної, без маркувань; штанів спортивного фасону сірого кольору із маркуванням «LMOK P67»; куртки зимової чорного кольору із маркуванням «PATRICK»; зимових ботинок із маркуванням «vibram»; рюкзака сірого кольору із маркуванням «JINGPIN», які були вилучені 03.03.2025 під час огляду та які належать неповнолітньому потерпілому ОСОБА_4 .

У разі не накладення арешту на зазначені вище речі, допускається можливість їх приховування, знищення, що потім буде перешкоджати розслідуванню кримінального провадження та встановленню усіх обставин даної події, зокрема буде втрачено можливість, у разі необхідності, проведення вказаної вище експертизи.

Таким чином, не накладення арешту на вилучене майно, може призвести до втрати речових доказів, які мають значення для доказування кримінального правопорушення, що в подальшому перешкоджатиме розслідуванню кримінального провадження та встановленню усіх обставин даної події та проведення судових експертиз.

У судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явилася, надіслала до суду заяву, в якій розгляд клопотання просила проводити без її участі, клопотання підтримала в повному обсязі.

Власник майна ОСОБА_4 та його законний представник - ОСОБА_10 у судове засідання не з`явилися, остання надіслала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі.

Зважаючи на неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть у ньому участь, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді на підставі ч.4 ст.107 КПК України не здійснюється.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом скоєння кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За правилами ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовим доказом у розумінні положень ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до п.п.1, 2, 5 і 6 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як слідує зі змісту клопотання, метою накладення арешту на вилучене 03.03.2025 року під час проведення огляду майно є забезпечення збереження речових доказів, що узгоджується із вимогами п.1 ч.2 ст.170 КПК України

Встановлено, що постановою слідчого від 03.03.2025 року вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Аналізуючи матеріали клопотання, слідчий суддя дійшла таких висновків.

Прокурором доведено, що вилучене в ході проведення огляду 03.03.2025 року майно є доказом злочину, зберігає на собі сліди кримінального правопорушення та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям речового доказу, зазначеним у статті 98 КПК України.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту надасть можливість провести із вказаним майном призначену постановою слідчого від 04.03.2025 року судову експертизу лакофарбових матеріалів і покрить. Висновок, сформульований за результатом виконання цієї експертизи слугуватиме доказом у справі.

Вказане майно підлягає арешту, так як не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України прокурор довела необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту, вказаного в клопотанні сторони обвинувачення майна, враховує можливість використання його як доказу у зазначеному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.98, 131, 132, 170 173, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и л а:

Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт на вилучене 03.03.2025 року під час огляду майно: шапку синього кольору в`язана без маркувань; штани спортивного фасону сірого кольору із маркуванням «LMOK P67»; куртку зимову чорного кольору із маркуванням «PATRICK»; зимові ботинки із маркуванням «vibram»; рюкзак сірого кольору із маркуванням «JINGPIN» - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1