Справа № 128/4759/24
ВИРОК

Іменем України

03 грудня 2024 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження № 0000140, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.11.2024, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Вороновиця, Вінницького району, Вінницької області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянинаУкраїни, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

УСТАНОВИВ:

Відповідно до рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 09.11.2018 задоволено позов ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання синів: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/3 частки зі всіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення синами повноліття, починаючи з 31.08.2018 року.

ОСОБА_3 , будучи ознайомленим із зазначеним рішенням суду та постановою про відкриття виконавчого провадження від 22.12.2018 року, достовірно знаючи про необхідність сплати аліментів, маючи змогу заробляти гроші і сплачувати аліменти, не існувало жодних обставин, які свідчили б про поважність причин чи вимушеність несплати, умисно, протиправно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання синів ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ігноруючи рішення суду та ухиляючись від його виконання, порушуючи ст. 21, ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідно до положень яких усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах, права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, ОСОБА_3 офіційно ніде не працював, заходів щодо офіційного працевлаштування не вживав, для отримання стабільного доходу на облік до центрів зайнятості з метою отримання статусу безробітного не став та заходів, спрямованих на погашення заборгованості по аліментах не вживав, до суду про зменшення розміру суми виплати аліментів не звертався, при цьому обмежень до фізичної праці та протипоказань по стану здоров`я не мав, пошуками іншої роботи чи законних доходів не зайнявся, будь-якої іншої допомоги на утримання дітей не надавав.

Достовірно знаючи про необхідність сплати аліментів, маючи умисел на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), ОСОБА_3 ігноруючи зазначене рішення суду та ухиляючись від його виконання, у період часу з 21.08.2018 року по 31.10.2024 року включно, допустив заборгованість у сумі 236112 грн. 54 коп., що сукупно перевищує суму за 3 місяці відповідних платежів.

Прокурором надано суду обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку, в якому викладено клопотання про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, разом із матеріалами кримінального провадження та, в тому числі, заявою обвинуваченого і його захисника про розгляд обвинувального акта в спрощеному провадженні, а також відповідною заявою законного представника неповнолітніх потерпілих.

В заяві від 28.11.2024 щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складеній в присутності захисника, адвоката ОСОБА_7 , ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті. Згідно даної заяви, ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Згідно з ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: 1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 2) письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Під час досудового розслідування ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорював встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, на підставі чого прокурор звернувся до суду з обвинувальним актом, в якому зазначив клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, до якого долучено матеріали, передбачені ч. 3 ст. 302 КПК України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт слід розглянути в порядку, визначеному ч. 2 ст. 381 КПК України.

При цьому, у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Судом встановлено, що дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що він на обліку у лікаря нарколога не перебуває, за місцем проживання скарг не надходило, раніше не судимий, на обліку в Немирівському відділі Вінницької філії Вінницького обласного центру зайнятості та інших відділах зайнятості України не перебуває.

Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, суд встановив щире каяття та активне сприяння досудовому розслідуванню, що було встановлено під час досудового розслідування.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин, відомості, що характеризують особу обвинуваченого, в тому числі характеристику за місцем проживання, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, суд вважає достатнім для виправлення та перевиховання ОСОБА_3 обрати йому міру покарання у виді пробаційного нагляду в межах санкції статті обвинувачення.

Суд вважає, що саме таке покарання обвинуваченому ОСОБА_3 буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувались, підстав для його обрання суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 368 - 371, 373 - 374, 376, 381, 382, 394, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки засудженого ОСОБА_3 на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок суду може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У відповідності до ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: