Справа № 135/640/24
Провадження № 1-кп/135/19/25
ВИРОК

іменем України

05.03.2025 м. Ладижин

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000032 від 15.04.2024, за обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ладижин Вінницької області, українця, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , маючого середню спеціальну освіту, розлученого, маючого на утриманні малолітню дитину, працюючого у ВП «Ладижинська теплова електрична станція» АТ «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» на посаді оператора очисних споруд, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

14.04.2024 близько 19 год 10 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи у гаражному приміщенні, власником якого являється ОСОБА_8 , яке розташоване по АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин, маючи умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень підійшов до ОСОБА_5 та реалізуючи свій кримінально-протиправний намір, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи небезпеку своїх дій для життя і здоров`я потерпілого, та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, кулаком правої руки наніс ОСОБА_5 один удар в області обличчя, внаслідок чого, спричинив потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді дрібновогневищевих крововиливів в слизову верхньої і нижньої губи біля кута рота зліва, забійної рани на нижній губі, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Суд вважає вказане обвинувачення доведеним та кваліфікує дії ОСОБА_7 за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні свою винуватість у вчиненні кримінального провадження, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, не визнав. По суті пред`явленого обвинувачення пояснив, що 14.04.2024 ввечері він приїхав до свого гаражу, та побачив, що сусідній гараж його товариша відкритий та пішов до нього привітатися. Зайшовши до гаражу щоб привітатися з його власником, він побачив у ньому ОСОБА_9 . ОСОБА_9 взяв викрутку та почав виганяти його з гаража, він розвернувся та вийшов з гаража, став біля воріт. Будь-яких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 він не спричиняв. ОСОБА_9 одразу почав телефонувати до ОСОБА_10 та казати їй щоб вона викликала поліцію. Коли він вийшов з гаража вони з ОСОБА_9 поговорили ще пару хвилин, після чого він пішов до свого автомобіля. Коли приїхала поліція він підійшов та вони розмовляли з приводу даної ситуації. Яким чином у ОСОБА_9 з`явилися тілесні ушкодження йому не відомо. Він дане кримінальне правопорушення не вчиняв, вважає, що потерпілий ОСОБА_9 його оговорює. До поліції із заявою завідомо неправдиве повідомлення потерпілим ОСОБА_9 про вчинення ним кримінального правопорушення не звертався. Коли він зайшов у гараж, то не помітив чи були на потерпілому тілесні ушкодження. З потерпілим у нього сталася конфліктна ситуація через ДТП. Всю завдану шкоду ДТП він відшкодував у повному обсязі. Вони з потерпілими домовилися, що коли він знайде покупця на автомобіль, вони випишуть йому доручення на його продаж. Коли у нього з`явився клієнт на автомобіль він зателефонував до ОСОБА_9 та його дружини та попросив у них доручення, але вони йому відмовили.

Провівши судове слідство в межах висунутого обвинувачення у відповідності до положень ч.1 ст.337 КПК України, дослідивши докази, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального проступку за встановлених судом обставин, яка підтверджується сукупністю зібраних доказів, які досліджені та перевірені в судовому засіданні, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який пояснив, що він працює водієм на автобусі. 14.04.2024 після 19-00 год, він закінчив свій робочий день, поставив автобус у гараж, який розташований по АДРЕСА_3 , оглянув автобус, та збирався йти додому, як почув звук автомобіля. В цей час він був біля дверей автобуса. Він почав виходити з гаражу, де побачив, що назустріч йому швидкими кроками йде ОСОБА_11 , який сказав йому: «Що ти там мені показував?» та одразу наніс йому удар кулаком в обличчя, в область нижньої губи. Від удару він відчув затьмарення та сильний біль. ОСОБА_11 намагався його вдарити ще раз, але він намагався утримувати руки ОСОБА_11 та блокувати його, щоб він не зміг більше його ударити. Від ОСОБА_11 він почув явний запах алкоголю. Одразу після цього ОСОБА_11 вийшов з гаража. Все це бачила його цивільна дружина, яка в цей час підходила до гаражу. Вона викликала поліцію. ОСОБА_11 почав телефоном вести відеозйомку на його вимогу вийти з гаражу, ОСОБА_11 не реагував до тих пір поки, він не обійшов увесь гараж. Потім, ОСОБА_11 вийшов та вони чекали на поліцію. По приїзду поліції вони надали показання.

За день до цих подій, він автобусом здійснював маршрут і переїжджав залізничний переїзд в бік с. Заозерне, де ОСОБА_11 на залізничному переїзді хотів його обігнати, але йому перешкодив зустрічний автомобіль. Коли він переїхав залізничний переїзд, ОСОБА_11 обігнав його автобус, перестроївся перед ним і різко загальмував, а потім дуже повільно рухався попереду автобуса, перешкоджаючи його подальшому руху.

Крім того, 22.12.2023 відбулося ДТП за участю ОСОБА_7 і його цивільної дружини ОСОБА_12 результаті цього ДТП був пошкоджений автомобіль його цивільної дружини, яка була за кермом, також його цивільна дружина і він отримали тілесні ушкодження. Для того, щоб на ОСОБА_11 не відкривали кримінальну справу вони домовилися, що він відшкодовує їм всі завдані збитки, а вони заберуть заяву з поліції та у подальшому вони не будуть подавати на нього позов про відшкодування шкоди. ОСОБА_11 обіцяв відшкодувати всі збитки за автомобіль та тілесні ушкодження. Гроші за автомобіль він повернув і забрав собі пошкоджений автомобіль. Вони домовилися, що відшкодування за тілесні ушкодження ОСОБА_11 здійснить після проведення додаткових обстежень. Під час обстежень у Вінниці було встановлено, що у його цивільної дружини розрив менісків і розрив сухожилля. Коли вони звернулися до ОСОБА_11 щодо оплати лікування, він категорично відмовився, та почав вимагати від його цивільної дружини підписати доручення на автомобіль для його подальшого продажу. Однак, дружина йому відмовила. Це стало причиною цього конфлікту. Надалі ОСОБА_11 виражався на його адресу нецензурними словами, почав погрожувати йому, він тиснув на нього, щоб він вплинув на дружину з метою написання нею доручення. За образи ОСОБА_11 на його адресу він не звертався до правоохоронних органів, він просто намагався його уникати.

- показаннями свідка ОСОБА_13 , яка пояснила, що вона являється співмешканкою потерпілого ОСОБА_5 22.12.2023, приблизно о 22-00 год, вона їхала на автомобілі на перехресті в м. Ладижин, та сталося ДТП за участю її автомобіля та автомобіля ОСОБА_11 . У даному ДТП був винен ОСОБА_11 , була викликана поліція. На місці ДТП ОСОБА_11 не відшкодовував їй шкоду завданою ДТП. Питаннями щодо відшкодування ОСОБА_11 їй шкоди завданої ДТП займався її чоловік ОСОБА_5 . Їй відомо, що ОСОБА_11 відшкодував їм шкоду за пошкоджений автомобіль у розмірі 4 000 доларів США. Крім того, в результаті ДТП вона отримала травми, після проходження МРТ у неї виявилося пошкодження менісків та зв`язок. Після обстеження їй було призначене лікування, на яке вона витратила значні кошти. Вони із ОСОБА_11 домовлялися про те, що ОСОБА_11 має компенсувати їй лікування, а вона напише на нього доручення на автомобіль. ОСОБА_11 неодноразово приїжджав до гаражу та погрожував їм. З приводу отримання грошових коштів в сумі 4000 доларів США за пошкоджений автомобіль вона писала розписку, у якій зазначала, що не має до ОСОБА_11 претензій, але не зазначала, що вона зобов`язується написати на нього доручення, яке ОСОБА_11 вимагав від неї.

14.04.2024 ввечері вона підходила до гаража, оскільки вони з чоловіком домовилися поїхати на автомобілі за покупками. Підходячи вона побачила, як ОСОБА_11 автомобілем під`їхав з боку гаража, де її чоловік ставить автобус, вийшов з автомобіля та забіг у гараж. Вона бачила, що ОСОБА_11 у гаражі кинувся кулаками до її чоловіка у бійку. Її чоловік захищався від ОСОБА_11 , намагаючись притримувати руки ОСОБА_11 , щоб той не міг нанести удари. Після цього, ОСОБА_11 вийшов з гаража, пішов до свого автомобіля, та серветкою витер руку. Слідом за ОСОБА_11 з гаража вийшов її чоловік, у якого на обличчі в області губи та щоки була кров, яка стікала по шиї. В той час коли ОСОБА_11 наносив удари її чоловіку, вони про щось між собою розмовляли, проте зміст розмови вона не чула, тому що була через дорогу від гаража. Вона підійшла через дорогу ближче до гаражу та викликала поліцію. В цей час ОСОБА_11 пішов до автомобіля та кудись телефонував, а потім вийшов і почав знімати відео у гаражі. Коли приїхала поліція в присутності поліцейських ОСОБА_11 ходив, час від часу застосовував нецензурну лексику, обзивав її і так само погрожував. ОСОБА_11 пояснив працівникам поліції, що його поведінка була викликана тим, що її чоловік показав йому непристойні жести та заперечував, що наносив удари її чоловіку. ОСОБА_11 перебував у нетверезому стані, від нього було чутно запах алкоголю. Після надання працівникам поліції пояснень, вони поїхали до лікарні, оскільки у її чоловіка з лівої сторони була розсічена нижня губа;

- показаннями свідка ОСОБА_14 , який пояснив, що в теплу пору цього року, у світлу пору доби біля 56 будинку, де розташовані гаражі, біля автомийки та СТО в м. Ладижин, він зі своєю дружиною йшов від своєї мами, і бачив, як на великій швидкості проїхав автомобіль обвинуваченого ОСОБА_11 марки «Хюндай», та зупинився збоку біля гаража. ОСОБА_11 вибіг із свого автомобіля і забіг у гараж. ОСОБА_11 перебував у гаражі приблизно 1 хв, може трохи більше, потім вибіг з гаражу, а за ним вийшов потерпілий ОСОБА_9 , у якого було побите обличчя, у нього з губи текла кров. Потерпілий кричав до ОСОБА_11 : «Зараз я викличу поліцію! Куди ти тікаєш? Нащо ти мене побив?». ОСОБА_11 відповів: «Мені все одно». Що далі відбувалося він не бачив, оскільки з дружиною пішли далі. Самого нанесення удару ОСОБА_11 потерпілому він не бачив. Бачив, що у потерпілого ОСОБА_9 текла кров з губи, інших тілесних ушкоджень на ньому не бачив. Коли він провів дружину, та йшов назад, бачив, як на місце події приїхали працівники поліції;

- показаннями свідка ОСОБА_15 , яка пояснила, що вона працює лікарем у КП «Ладижинська міська лікарня». У лікарні вона працює з 2005 року, а у приймальному відділенні працює близько 3 років. Десь наприкінці весни або початку літа минулого року поліція доставила потерпілого ОСОБА_9 до приймального відділення лікарні для освідування на стан алкогольного сп`яніння, під час якого виявилося, що ОСОБА_9 перебуває у тверезому стані. У ОСОБА_9 були тілесні ушкодження на обличчі. ОСОБА_9 казав, що його побив ОСОБА_11 ;

- показаннями свідка ОСОБА_16 , який пояснив, що 14.04.2024 перебував на чергуванні з колегою ОСОБА_17 . На планшетний пристрій надійшов виклик на АДРЕСА_3 до гаражів для зберігання автобусів. Коли вони прибули на місце події, там знаходився ОСОБА_9 , у якого була пошкоджена верхня губа. Дане пошкодження було свіже, на губі була засохла кров. Вони почали з`ясовувати обставини події. В цей через дорогу від 56 будинку з`явилася жінка віком близько 30-34 років, яка повідомила, що вона співмешканка ОСОБА_9 . ОСОБА_9 повідомив екіпажу поліції, що після того, як він заїхав в даний гараж автобусом і заглушив його та порався біля автобуса, до гаражу забіг ОСОБА_7 , який вдарив його в область обличчя. Через деякий час з`явився ОСОБА_11 , який вийшов з лівої сторони із-за гаражів. ОСОБА_9 також повідомив, що причина того, що ОСОБА_11 його вдарив була ситуація по ДТП якійсь там машині. Співмешканка ОСОБА_9 наполягала екіпажу поліції щодо притягнення ОСОБА_11 до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, проте вони особисто не бачили, щоб ОСОБА_11 керував транспортним засобом. Оскільки у потерпілого були тілесні ушкодження, вони повідомили слідчо-оперативну групу, для подальшого документування кримінального правопорушення. Ще деякий час вони знаходились на місці події, за вказівкою слідчого вони доставили ОСОБА_9 в КП «Ладижинська міська лікарня» для проведення освідування. ОСОБА_11 відмовився від проходження освідування. На місці події ОСОБА_11 був малослівний, нічого не розповідав. В подальшому приїхала слідчо-оперативна група. ОСОБА_11 явних ознак перебування у стані алкогольного сп`яніння не мав. Виклик поліції здійснила жінка, яка представилася дружиною ОСОБА_9 ;

- показаннями свідка ОСОБА_17 , який пояснив, що 14.04.2024 у вечірній час близько 19 год, він перебуваючи у складі наряду групи СРПП спільно з інспектором ОСОБА_18 здійснювали патрулювання м. Ладижин. В цей час на планшетний пристрій прийшло повідомлення про те, що біля будинку АДРЕСА_3 відбувається бійка між двома чоловіками. Виклик було здійснено дружиною ОСОБА_5 . Коли вони приїхали на місце події, там знаходилися ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та дружина ОСОБА_5 . Потерпілий ОСОБА_9 повідомив про те, що він перебував в гаражі, в цей час до нього прийшов ОСОБА_11 , який наніс йому кулаком в обличчя. При зовнішньому огляді було видно, що у ОСОБА_9 була розбита губа і було видно кров. Тілесні ушкодження на ОСОБА_9 були свіжі. На його погляд потерпілий перебував у тверезому стані. ОСОБА_11 не заперечував, що він дійсно прийшов в гараж поспілкуватися, але стверджував, що тілесних ушкоджень він не завдавав. Він не пам`ятає чи мав ОСОБА_11 ознаки алкогольного сп`яніння. Коли вони приїхали, ОСОБА_11 та ОСОБА_9 розмовляли між собою на підвищених тонах, розмова йшла за якісь кошти. ОСОБА_9 просив їх завести його в лікарню, оскільки у нього були тілесні ушкодження. Коли вони приїхали на місце події дружина ОСОБА_9 вже була, або одразу підійшла до них.

Стороною обвинувачення в якості доказів винуватості ОСОБА_7 суду надані наступні докази, оголошені і досліджені в судовому засіданні:

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000032 від 15.04.2024 за ч.1 ст.125 КК України (а.с.61);

- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 14.04.2024 від потерпілого ОСОБА_5 (а.с.62);

- роздруківкою результатів приладу алкотестера «DRAGER» від 14.04.2024, за результатами якого ОСОБА_5 14.04.2024 о 20-16 год, не перебував в стані алкогольного сп`яніння, результат тесту негативний 0.00 ‰ алкоголю (а.с.62 а);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів №88, виданого 14.04.2024 черговим лікарем КП «Ладижинська міська лікарня» Ладижинської міської ради ОСОБА_15 , відповідно до якого 14.04.2024 о 20-16 год, ОСОБА_5 за допомогою приладу алкотестера «DRAGER», був проведений огляд на стан алкогольного сп`яніння, результат тверезий, 0.00 ‰ алкоголю (а.с.63);

- рапорт інспектора СРПП ВП №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_16 від 14.04.2024, згідно якого 14.04.2024 о 19-40 год, у м. Ладижин по вул. Процишина біля автобусного гаражу, що навпроти будинку 56, під час опрацювання виклику, щодо нанесених тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , гр-м. ОСОБА_7 , останній знаходився на місці повідомлення з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, хитка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_7 відмовився під відеозапис (а.с.64);

- копією розписки ОСОБА_13 від 28.12.2023, відповідно до якої 28.12.2023 гр. ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 претензій до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з приводу пошкодження автомобіля марки «Шкода Фабіа» НОМЕР_2 не має, так як матеріальна шкода їй відшкодована у повному обсязі. До суду по даному факту звертатися не буде. Претензій матеріального та морального характеру не має (а.с.78);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 13.05.2024 за участю потерпілого ОСОБА_5 (а.с.79-80, 81, 89), згідно якого ОСОБА_5 на місці події, а саме гаражного приміщення по АДРЕСА_3 , в присутності понятих пояснив, що 14.04.2024 близько 19-05 год, він приїхав автобусом до гаража. В цей час коли він перебував у гаражі та здійснював огляд технічного стану автобуса почув, як до гаражу під`їхав автомобіль, і він вирішив поглянути хто це під`їхав. Відійшовши декілька кроків від автобуса він побачив, як до приміщення гаражу зайшов ОСОБА_7 з яким у нього був попередній конфлікт. ОСОБА_11 зайшовши правою рукою (кулаком) наніс йому один удар в область обличчя з ліва. Після цього, він ( ОСОБА_5 ) взяв його за руку, оскільки ОСОБА_7 намагався нанести удар та почалась суперечка. Після суперечки ОСОБА_7 вийшов із гаража, та сів до свого автомобіля, в цей час приїхали працівники поліції та цивільна дружина ОСОБА_21 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 13.05.2024 за участю свідка ОСОБА_13 (а.с.82-83, 84), згідно якого ОСОБА_13 на місці події, а саме гаражного приміщення навпроти будинку АДРЕСА_3 , в присутності понятих пояснила, що 14.04.2024 близько 19-00 год, вона за попередньою домовленістю із своїм цивільним чоловіком ОСОБА_5 йшла до гаражного приміщення по АДРЕСА_2 , де ОСОБА_5 ставить службовий автобус. Доходячи до гаражу біля буд. 56 по пішохідній доріжці, вона побачила як до гаражного приміщення під`їхав автомобіль марки «Хюндай», і з нього вийшов ОСОБА_20 , з яким у ОСОБА_9 та нею був попередній конфлікт по факту ДТП. В цей час, вона зателефонувала на лінію «102» та викликала поліцію. В цей час, вона помітила як ОСОБА_20 замахується правою рукою та наносить удар ОСОБА_5 . В свою чергу ОСОБА_5 бере ОСОБА_11 за руки та чує суперечку. Згодом приїхали працівники поліції і підійшовши вона помітила, що у ОСОБА_22 кров на обличчі та губах;

- висновок експерта №30 від 17.04.2024 (а.с.85), згідно якого у ОСОБА_5 виявлено тілесні ушкодження у вигляді дрібно-вогнищевих крововиливів в слизову верхньої і нижньої губи біля кута рота зліва, а також забійної рани в цій же ділянці на нижній губі. Травми такого характеру, які мають місце у ОСОБА_5 , враховуючи їх характер і компактність розташування, утворились від дії твердого тупого предмета, можливо удару кулаком руки 14.04.2024, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я.

Оцінюючи докази по справі, суд вважає, що показання обвинуваченого ОСОБА_7 щодо того, що жодних тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 він не наносив, спростовуються дослідженими матеріалами справи, а позицію обвинуваченого щодо невизнання своєї винуватості суд розцінює як обраний ним спосіб захисту, намагання уникнути відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення та свідчить про намір уникнути несприятливих для себе правових наслідків.

Таким чином, з урахуванням вимог ст.94 КПК України, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням кожний доказ окремо з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що зібрані стороною обвинувачення і досліджені в судовому засіданні докази, а саме: показання потерпілого ОСОБА_5 , показання свідків обвинувачення ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , протоколи слідчих експериментів за участю потерпілого ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_13 , висновок судово-медичної експертизи щодо наявності у потерпілого ОСОБА_5 легких тілесних ушкоджень, «поза розумним сумнівом» підтверджують винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, яке кваліфікується як умисне легке тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання, суд керується вимогами статей 65-67 КК України, постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями) і виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При вирішенні питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_7 виду та міри покарання суд приймає до уваги конкретні обставини скоєного, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно вимог ст.12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, характер і ступінь його суспільної небезпеки, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, працює, за місцем роботи характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину. Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Приймаючи до уваги тяжкість вчиненого злочину, обставини скоєного, особу обвинуваченого, а також виходячи з того, що покарання є не тільки карою за вчинений злочин, а має на меті виправлення обвинуваченого, суд приходить до переконання про можливість призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у вигляді штрафу, який на думку суду буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

За п.7 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, чи підлягає задоволенню пред`явлений цивільний позов і, якщо так, на чию користь, в якому розмірі та в якому порядку.

По кримінальному провадженню цивільним позивачем ОСОБА_5 заявлений цивільний позов до ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди (а.с.29-31). Вказаний цивільний позов обвинувачений ОСОБА_7 не визнає в повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Статтею 23 ЦК України визначено, що моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

За роз`ясненнями п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року (зі змінами), розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги про стягнення моральної шкоди потерпілий ОСОБА_5 зазначив, що в результаті неправомірних дій ОСОБА_7 , який кулаком правої руки наніс йому легкі тілесні ушкодження, він зазнав моральної шкоди, яка полягає у щоденних думках та спогадах, наслідки тієї психотравмуючої події продовжують його турбувати, у потерпілого виник страх можливого повторення ситуації, насторога, стривоженість, емоційні та тілесні реакції при згадуванні переживання психологічного дискомфорту, знижений та нестійкий настрій, нервозність, дратівливість, реакції замикання та почуття приниженої гідності. Наслідки перенесених травм призвели до появи стійкого безсоння та сильної депресії. Розмір моральної шкоди потерпілим оцінюється в 10 000 грн.

Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини вчинення кримінального проступку, надані цивільним позивачем докази в обґрунтування позовних вимог про стягнення моральної шкоди, суд прийшов до висновку про їх задоволення, виходячи з наступного.

При розгляді питання щодо визначення розміру моральної шкоди, суд приймає до уваги те, що внаслідок винних дій обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілий ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді дрібновогнищевих крововиливів в слизову верхньої та нижньої губи біля кута рота зліва, забійної рани на нижній губі, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з чим потерпілий переніс фізичний біль, відчув стрес та приниження з боку обвинуваченого.

Суд з урахуванням сукупності наведених обставин, виходячи з принципів розумності, справедливості і виваженості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню в повному обсязі на суму 10 000 гривень.

Відповідно до вимог ч.1 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Такі витрати складаються, у тому числі, із витрат на правову допомогу (п.1 ч.1 ст. 118 КПК України).

Згідно ст.ст.26,30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, ордеру. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Обов`язковим переліком документів на підтвердження відповідних витрат, незалежно від юрисдикції спору, є: договір про надання правової допомоги; розрахунок наданих послуг з їх детальним описом; документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, тощо). Вищезазначене узгоджується з висновками, викладеними у постановах Верховного Суду (справи № 821/227/17, №726/549/19, №810/3806/18, №199/3939/18-ц, №466/9758/16-ц) та в постанові Великої Палати Верховного Суду (справа №826/1216/16).

Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правову допомогу, суд має враховувати складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціну позову та (або) значення справи для сторони (постанова КЦС ВС від 23 червня 2022 у справі №607/4341/20).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін (висновок ВП ВС викладений у постанові від 19 лютого 2020 року, справа №755/9215/15-ц).

Тобто, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правову допомогу, суд має урахувати розумність розміру витрат на професійну правову допомогу , а також пересвідчитись, що заявлені витрати є співмірними зі складністю провадження, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності витрат.

Пред`являючи цивільний позов, потерпілий ОСОБА_5 просив стягнути з обвинуваченого на його користь витрати на правову допомогу на суму 10 000 грн.

На підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги представника, суду надані наступні докази: договір б/н від 14 травня 2024 року про надання правової допомоги (а.с.38-40), розрахунок суми гонорару за надану професійну правничу допомогу за договором на суму 10 000 грн (а.с.37), акт про виконання послуг б/н від 05.08.2024 року на суму 10 000 грн (а.с.36), квитанція до прибуткового касового ордеру б/н від 05.08.2024 на суму 10 000 грн (а.с.35). Таким чином, надані суду матеріали документально підтверджують надання правової допомоги на загальну суму 10 000 грн.

Проаналізувавши обсяг та склад робіт, виконаних представником потерпілого адвокатом ОСОБА_4 , виходячи з обсягу та характеру доказів у справі, кількість судових засідань, загальну тривалість цих засідань, виходячи із загальних засад справедливості, співмірності та розумності судових витрат, на компенсацію яких має право сторона, суд дійшов висновку про присудження на користь потерпілого ОСОБА_5 понесених ним витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 гривень, оскільки зазначені витрати документально були підтверджені.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати винуватим ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп. в дохід держави.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди задовольнити. Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 моральну шкоду в сумі 10000 грн, судові витрати на правову допомогу в сумі 10 000 грн, всього 20 000 (двадцять тисяч) гривень.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Ладижинський міський суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим - з дня вручення копії вироку.

Суддя Ладижинського міського суду

Вінницької області ОСОБА_1