Єдиний унікальний номер 241/144/22
1-кп/205/34/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 лютого 2025 року місто Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

під час судового засідання в залі суду в місті Дніпро розглянувши кримінальне провадження № 0000256 від 22 листопада 2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Манжосівка Прилуцького району Чернігівської області, громадянина України, середньо спеціальною освітою, командира взводу матеріально-технічного забезпечення ВЧ НОМЕР_1 , раніше не судимого, зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 246 ч.1 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження :

прокурора - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_3

захисника обвинуваченого - адвоката - ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_2 та перебуваючи на посаді сержанта із матеріального забезпечення самохідної артилерійської батареї самохідного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи в порушення ст. ст. 9, 11, 13, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України 22.11.2021 приблизно о 14:00 годині, діючи всупереч вимог п.п. 2, 3 Порядку видачі спеціальних дозволів та використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від № 761 від 23.05.2007, з метою скоєння незаконної порубки дерев, на автомобілі марки «ГАЗ-66», державний номерний знак « НОМЕР_3 », приїхав до полезахисної лісосмуги, розташованої за координатами «47,0047869 пн.ш.» та «37,2375520 сх.д.» між смт. Ялта Маріупольського району Донецької області та с. Демянівка Маріупольського району Донецької області, яка відповідно до ст. 4 Лісового кодексу України, є складовою частиною лісового фонду України.

Знаходячись у зазначеному місці, ОСОБА_3 , реалізуючи злочинний умисел, спрямований на незаконну порубку дерев породи «Акація» у захисних насадженнях, діючи умисно, без спеціального на те дозволу, за допомогою бензопили «Mustang» здійснив незаконну порубку семи сироростучих дерев породи «Акація», відділивши їх від кореня, таким чином здійснив незаконну порубку вищевказаних дерев.

В результаті вищевказаної незаконної порубки семи сироростучих дерев породи «Акація», заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 29828 гривень 38 копійок, яка є істотною шкодою, тобто такою, що у двадцять і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ст. 246 ч.1 КК України тоб то незаконну порубку дерев у захисних насадженнях, що заподіяло істотну шкоду.

Під час судового засідання, захисником обвинуваченого ОСОБА_3 адвокатом ОСОБА_6 було заявлено клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, на підставі ст. 48 КК України у зв`язку зі зміною обстановки та закриття кримінального провадження. Пояснив, що обвинувачений раніше не судимий, вину у вчинені кримінального правопорушення визнає повністю, щиро розкаявся, повністю відшкодував завдану шкоду.

Обвинувачений ОСОБА_3 повністю підтримав заявлене клопотання, підтвердив що повністю визнає себе винним, на теперішній час завдана шкода відшкодована. Також пояснив, що йому відомо, що звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України не є реабілітуючою обставиною.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 не заперечував щодо задоволення клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, на підставі ст. 48 КК України у зв`язку зі зміною обстановки.

Суд, розглянувши подане клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 246 КК України, на підставі ст. 48 КК України у зв`язку зі зміною обстановки, заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши зміст клопотання та доданих до нього матеріалів, розглянув обвинувальний акт та долучені до нього матеріали, матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Положеннями ст.48 КК України встановлено, що особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

За змістом ст. ст. 44, 48 КК України за наявності підстав, передбачених ст. 48 КК України, звільнення особи від кримінальної відповідальності - є обов`язковим, якщо тільки вона сама проти цього не заперечує.

Судом було роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_3 право заперечувати проти закриття кримінального провадження та право наполягати на проведенні судового провадження у повному обсязі в загальному порядку, також роз`яснено, що кримінальне провадження в такому випадку закривається з нереабілітуючих підстав.

Обвинувачений ОСОБА_3 заявив, що підстави та наслідки звільнення за ст.48 КК України йому зрозумілі і просить суд розглянути подане клопотання.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23 грудня 2005 року, визначено, що при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені Кримінальним кодексом України. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному кримінально-процесуальним кодексом порядку відповідне судове рішення.

Шляхом опитування сторін кримінального провадження судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого йому обвинувачення, правову кваліфікацію своїх дій за ч. 1 ст.246 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої його позиції, а відтак діяння, яке поставлено обвинуваченому у провину, дійсно мало місце, вчинене ним, і отримало правильну кримінально-правову оцінку та визнано самим обвинуваченим.

Відповідно до ч.2 ст.12 КК України інкриміноване ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 246 КК України, відноситься до нетяжких злочинів.

ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, а відтак є особою, яка вперше вчинила кримінальне правопорушення.

При вирішенні питання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України суд також враховує роз`яснення п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 р. № 12 "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності", за змістом яких в зазначеній статті передбачено дві самостійні підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності - втрата суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки на час розслідування чи розгляду справи в суді або діянням, або особою, яка його вчинила.

При цьому, треба розрізняти зміну обстановки в широкому розумінні, тобто соціальних, економічних, політичних, духовних, міжнаціональних, воєнних, міжнародних, природних, організаційних, виробничих та інших процесів у масштабах країни, регіону, області, міста, району, підприємства, установи, організації, та у вузькому, - тобто об`єктивних (зовнішніх) умов життя, в яких перебувала особа на час вчинення злочину та які значною мірою позначались на її суспільній небезпечності.

Сутність поняття "зміна обстановки" пов`язана з дійсною, об`єктивною, що не залежить від волі та бажання суб`єкта, зміною обстановки, і ця зміна стосується не тільки цієї особи, а також розповсюджується на всіх громадян держави чи певного району або на всіх робітників тієї чи іншої установи та організації.

Втрата діянням суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки - це суттєві зміни в зовнішніх умовах, що не залежать від волі особи та зумовлюють малозначущість або повну втрату суспільної небезпечності кримінально-караного діяння.

Зміна обстановки, внаслідок якої вчинене особою діяння втратило суспільну небезпечність, означає передусім істотну зміну соціально-економічних, політичних або духовних засад життєдіяльності суспільства, яка відбувається незалежно від волі винної особи, внаслідок чого втрачається суспільна небезпечність не лише конкретного злочину, а й подібних йому діянь.

Під зміною обстановки, внаслідок якої особа, яка вчинила злочин, перестає бути суспільна небезпечною, слід розуміти об`єктивні зміни умов життєдіяльності такої особи, які позитивно і суттєво впливають на неї і свідчать про те, що вона не вчинятиме кримінальне караних діянь у майбутньому.

Для застосування ст. 48 КК України, необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним.

На переконання суду, на час розгляду справи має місце зміна соціально-економічних, політичних засад життєдіяльності суспільства, яка відбувається незалежно від волі винної особи, а саме на підставі Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року оголошено воєнний стан в Україні.. Територія, на якій відбувалися події зазначені в обвинувальному акті (с. Демянівка Маріупольського району Донецької області) з березня 2022 року є тимчасово окупованою територією, яка не перебуває під контролем України.

Також має місце і об`єктивні зміни умов життєдіяльності обвинуваченого, які позитивно і суттєво впливають на нього, оскільки останній є учасником бойових дій, боронив кордони нашої держави з 2016 року, на теперішній час є пенсіонером за віком, повністю відшкодував завдані збитки, що підтверджується платіжними документами, у скоєному щиро кається, і такі дії обвинуваченого свідчать про усвідомлення обвинуваченим скоєного і про те, що він не вчинятиме кримінально караних діянь у майбутньому.

Будь-яких обставин, які згідно норм кримінального та кримінального процесуального закону перешкоджали б суду прийняти процесуальне рішення за заявленим обвинуваченим клопотанням, в ході судового розгляду не встановлено.

Враховуючи наявність зазначених вище передумов, а також підстав, передбачених ст.48 КК України, суд вважає можливим звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст.246 КК України, у зв`язку зі зміною обстановки на підставі ст. 48 КК України, оскільки в судовому засіданні встановлено відповідність фактичних обставин справи умовам звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.246 КК України згідно приписів ч. 2 ст. 284 КПК України підлягає закриттю.

Згідно з ч.1 ст.126 КПК України, суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Відповідно до висновку Великої палати Верховного суду, викладеного у постанові від 17.06.2020 року у справі №598/1781/17, кримінальний процесуальний закон не обмежує можливість вирішення питання розподілу процесуальних витрат виключно обвинувальним вироком.

Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті. Очевидно, що, звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, розподіл процесуальних витрат тощо.

Нормами КПК встановлено, що, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат (п.13 ч.1 ст.368, ч.4 ст.374 КПК України). Оскільки ст.126 КПК України визначено, що означене питання може бути вирішено й ухвалою суду, ВП ВС прийшов до висновку, що у випадку заявлення учасниками кримінального провадження клопотання про компенсацію процесуальних витрат суд, ухвалюючи остаточне рішення за результатами розгляду кримінального провадження (вирок або ухвалу), вирішує питання щодо розподілу процесуальних витрат.

Окрім того, закриття кримінального провадження за нереабілітуючих підстав і застосування м`якої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє від сплати процесуальних витрат, зокрема, пов`язаних із проведенням експертиз. На цьому наголосив Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у справі №449/1689/19.

Таким чином на підставі ст.ст.124-126 КПК України з обвинуваченого підлягає стягненню на користь держави витрати на проведення судово-трасологічних експертиз № СЕ-19/105-21/8908-ТР від 08.12.2021 року, № СЕ-19/105-21/8909-ТР від 07.12.2021 року в розмірі 5148,6 гривень, судової економічної експертизи № СЕ-19/105-22/358-ЕК від 13.01.2022 року в розмірі 686,48 гривень, а всього 5835,08 гривень.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Першотравневого районного суду Донецької області від 25 листопада 2021 року на бензопилу «Mustang», та стовбури дерев в кількості 3 кубів - підлягає скасуванню для вирішення питання щодо речових доказів.

Питання речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 45, 190 КК України, ст.ст. 100, 284-286, 288, 369-372, 376, 392-395, 532 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, на підставі ст. 48 КК України у зв`язку зі зміною обстановки - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України - у зв`язку із зміною обстановки на підставі ст.48 КК України.

Кримінальне провадження, № 0000256 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 листопада 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.246 ч.1 КК України - закрити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судово-трасологічних експертиз № СЕ-19/105-21/8908-ТР від 08.12.2021 року, № СЕ-19/105-21/8909-ТР від 07.12.2021 року в розмірі 5148,6 гривень, судової економічної експертизи № СЕ-19/105-22/358-ЕК від 13.01.2022 року в розмірі 686,48 гривень, а всього 5835,08 гривень.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Першотравневого районного суду Донецької області від 25 листопада 2021 року на бензопилу «Mustang», та стовбури дерев в кількості 3 кубів - скасувати.

Речові докази:

- ДВД диск з відеозаписом з назвою «20211122_172929», що зберігається в матеріалах справи залишити зберігати в матеріалах справи.

- бензопилу «Mustang», та стовбури дерев в кількості 3 кубів, які згідно квитанції № 186 було передано на зберігання в камеру зберігання речових доказів ВП № 4 Маріупольського РУП ГУ НП в Донецький області, та у зв`язку з тимчасовою окупацією міста Маріуполя та Маріупольського району Донецької області залишилися на не підконтрольній Україні території - вважати знищеними.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано; у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1