Справа № 947/1762/25
Провадження № 1-кс/947/2682/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СВ ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеса ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000641, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 02.12.2024за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 307КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання старшого слідчого СВ ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеса ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000641, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 02.12.2024за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 307КК України.

У клопотанні сторона обвинувачення з метою збереження речового доказу, просить накласти арешт на тимчасово вилучено майно, що належить ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1

Учасники кримінального провадження у судове засідання не з`явились, слідчий надав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що Слідчим відділом Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування по матеріалам кримінального провадження №0000641 від 02.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.12.2024 до ЧЧ Одеського районного управління поліції № 1 надійшов рапорт інспектора роти № 1 батальйону № 2 взводу №1 УПП ОСОБА_6 про те, що 01.12.2024 приблизно о 12:54 год., перебуваючи в складі авто екіпажу «Океан 151», знаходячись за адресою: м. Одеса, вул. Довга, 116, було зупинено автомобіль марки «Лада» з д.н.з.: « НОМЕР_1 » під керуванням гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в автомобілі якого виявлено та вилучено картонну коробку в середині якої прозорий пакет із речовиною рослинного походження, зеленого кольору, що в подальшому вилучено у спеціальний пакет Національної поліції України № WAR1929169, для подальшого направлення на експертне дослідження. ЄО 24222.

13.02.2025 року старшим слідчим СВ Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області капітаном поліції ОСОБА_3 , на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. ОСОБА_7 , справа№ 947/1762/25 провадження № 1-кс/947/2528/25 від 12.02.2025 року було проведено обшук приміщення будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході якого виявлено та вилучено наступне: мобільний телефон марки «Шарк 8» синього кольору в чохлі чорного кольоруIMEI № 1 34920 IMEI № 2 НОМЕР_2 з сім-карткою мобільного оператора «лайфселл» № НОМЕР_3 та сім-карткою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_4 , який упаковано до сейф-пакету № NPU 2026113; електронні ваги, які упаковано до сейф-пакету № RIC2003814; мобільний телефон марки «Самсунг» блакитного кольору в прозорому чохлі та мобільний телефон марки «Мейзу» біло-сірого кольору, які упаковано до сейф-пакету № WAR 1929385; предмет, ззовні схожий на ніж, в чохлі чорного кольору, який упаковано до сейф-пакету № NPU 2040415, могли використовуватись для злочинних дій, спрямованих на придбання та збут наркотичних засобів, небезпечних психотропних речовин, які підтверджують протиправну діяльність.

13.02.2025 вищевказані предмети визнано речовими доказом у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку передбаченому п.1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

В даному випадку, слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження, за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 307 КК України.

Досудове розслідування означеного кримінального провадження триває, встановлюються усі фактичні обставини, які можуть мати значення для доведення предмету доказування у кримінальному провадженні.

Так, в ході проведення обшуку було вилучено серед іншого: мобільні телефони, який може містити на собі відомості на підтвердження факту та обставин можливого вчинення кримінально-протиправних дій за обставинами даного кримінального провадження, (дзвінки, листування, фото, номери телефонів осіб пов`язаних з незаконним обігом наркотичних речовин, листування про місцезнаходження наркотичних засобів) в зв`язку з чим таке майно відповідає категорії речових доказів, що власне підтверджується долученою до клопотання постановою про визнання речових доказів від 13.02.2025 року, а отже, воно потребує збереження, в цілях їх подальшого дослідження та проведення відповідних експертних досліджень.

Більш того, слідчий суддя не може виключати, що перед стороною обвинувачення постане питання експертного дослідження вилучених мобільних телефонів, а обов`язковою умовою їх проведення є безпосереднє надання для дослідження електронного пристрою, що додатково підтверджує наявність підстав для арешту майна.

В ході досудового розслідування необхідно підтвердити факт використання вказаною особою вилучених речей під час обшуку, з метою збуту наркотичної речовини, для чого необхідний час на проведення слідчих дій. Крім того, необхідно оглянути мобільний телефон, з метою виявлення інформації, яка має значення для даного кримінального провадження.

В свою чергу вилучені предмет зовні схожий на ніж ймовірно є таким, який вилучено з обороту, тому підлягають арешту.

Викладене переконує слідчого суддю у тому, що мета цього заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді запобігання цьому ризику може бути досягнута.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч.ч. 10,11 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим за погодженням прокурора у клопотанні доведено, що вилучене майно під час проведення обшуку за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, буд. 70, є речовими доказами у кримінальному провадженні, і на теперішній час з метою недопущення його відчуження, так як існує реальна загроза його незаконного відчуження, є необхідність в його арешті.

Метою та підставою накладення арешту на вилучений телефон є забезпечення збереження речових доказів та запобігання можливості відчуження, знищення, псування, перетворення.

Зважаючи на зазначене вище, слідчий суддя приходить висновку, що слідчим за погодженням прокурора в клопотанні доведено, що з метою забезпечення збереження речових доказів у органу досудового розслідування виникла обґрунтована потреба у накладенні арешту, у зв`язку з чим клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до пункту 18 частини першої статті 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні,

Мета судового контролю полягає в тому, щоб досудове розслідування в кримінальних провадженнях проводилось із дотриманням принципу верховенства права.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеса ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000641, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 02.12.2024за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 307КК України - задовольнити.

Накласти арешт із забороною розпорядження, використовування та відчужування на речі, вилучені в ході проведення обшуку, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки «Шарк 8» синього кольору в чохлі чорного кольору IMEI № 1 НОМЕР_5 IMEI № 2 НОМЕР_2 з сім-карткою мобільного оператора «лайфселл» № НОМЕР_3 та сім-карткою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_4 , який упаковано до сейф-пакету № NPU 2026113; електронні ваги, які упаковано до сейф-пакету № RIC 2003814; мобільний телефон марки «Самсунг» блакитного кольору в прозорому чохлі та мобільний телефон марки «Мейзу» біло-сірого кольору, які упаковано до сейф-пакету № WAR 1929385; предмет, ззовні схожий на ніж, в чохлі чорного кольору, який упаковано до сейф-пакету № NPU 2040415

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СВ ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1