У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/734/25

№ 1-кс/183/222/25

03 лютого 2025 року м. Самар

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Краматорську ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Луганської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000289 від 13.06.2024 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлоград Дніпропетровської області, громадянина України, з вищою освітою, займаючого посаду поліцейського Відділу реагування патрульної поліції Павлоградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, розлученого, який має на утриманні малолітню дитину 2024 р.н., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 3692 КК України,

в с т а н о в и в :

30 січня 2025 року слідчий Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Краматорську ОСОБА_6 за погодженням з прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Луганської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з клопотанням у кримінальному провадженні, відомості, про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000289 від 13.06.2024 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 3692 КК України.

На обґрунтування клопотання слідчий посилався на те, що в провадженні Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Краматорську перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.06.2024 року за № 0000289 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 3692 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що наказом начальника ГУНП в Дніпропетровській області № 30 о/с від 29.01.2021 року, ОСОБА_5 призначено на посаду поліцейського відділу реагування патрульної поліції Павлоградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (далі - поліцейський ВРПП Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів», органи Національної поліції відносяться до правоохоронних органів. Таким чином, ОСОБА_5 є службовою особою правоохоронного органу.

У своїй діяльності ОСОБА_5 , як працівник органів внутрішніх справ, керується Конституцією України, Кримінальним і Кримінальним процесуальним кодексами України, Законами України «Про Національну поліцію», іншими законодавчими актами України, нормативно-правовими актами МВС України.

Так, згідно ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», корупція - це використання особою, зазначеною у частині першій ст. 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій ст. 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей.

Проте, ОСОБА_5 , діючи всупереч вимог ст.ст. 22, 24 Закону України «Про запобігання корупції», з корисливих мотивів, маючи умисел на одержання неправомірної вигоди, вчинив корупційне кримінальне правопорушення за наступними обставинами.

22.08.2024 року о 19 годині 13 хвилин поліцейському ВРПП Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , як працівнику правоохоронного органу, засобами мобільного зв`язку подзвонив ОСОБА_7 . У ході телефонної розмови ОСОБА_7 попрохав ОСОБА_5 допомогти у вирішенні питання щодо завершення перевірки за матеріалами ЄО №20665 та не притягнення до адміністративної відповідальності учасників дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 16.08.2024 року у м. Павлограді Дніпропетровської області. При цьому, ОСОБА_7 запропонував за вирішення вказаних питань надати ОСОБА_5 неправомірну вигоду.

ОСОБА_5 , перебуваючи у м. Павлоград Дніпропетровської області (точна адреса під час досудового розслідування не встановлена), маючи злочинний умисел на прийняття пропозиції неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а саме старшого інспектора ВРПП Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровської області ОСОБА_8 , який розглядав матеріали ЄО № 20665, погодився на пропозицію ОСОБА_7 під час спілкування засобами мобільного зв`язку.

23.08.2024 року о 8 годині 43 хвилини ОСОБА_5 , перебуваючи у м. Павлоград Дніпропетровської області (точна адреса під час досудового розслідування не встановлена), маючи злочинний умисел на обіцянку здійснити вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а саме ОСОБА_8 за надання неправомірної вигоди, зателефонував ОСОБА_7 та під час телефонної розмови повідомив, що йому необхідно передати особисто ОСОБА_5 неправомірну вигоду у сумі 8 000,00 гривень за вплив на ОСОБА_8 для вирішення питання щодо завершення перевірки за матеріалами ЄО № 20665 та не притягнення до адміністративної відповідальності учасників дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 16.08.2024 року у м. Павлограді Дніпропетровської області.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у зловживанні впливом, а саме у прийнятті пропозиції неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а також у обіцянці здійснити вплив за надання такої вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 3692 КК України.

30.01.2025 року слідчим Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Краматорську за погодженням з прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Луганської обласної прокуратури ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 3692 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується наступними доказами, а саме: протоколом проведення негласних слідчих (розшукових) дій - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж; копіями матеріалів ЄО № 20665; протоколами обшуків; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності та взаємозв`язку.

У главі 18 Кримінального процесуального кодексу України визначено заходи процесуального примусу, які застосовуються до підозрюваного з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки, а також детально регламентовано порядок їх застосування.

У відповідності до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема:

- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

- міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

- наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

- репутацію підозрюваного;

- наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.1, 2, 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Даний ризик обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, пов`язаного із корупцією та у разі визнання винним, останньому загрожує покарання у виді штрафу від двох тисяч до п`яти тисяч п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк від двох до п`яти років і це може стимулювати підозрюваного до втечі. Крім того, слід врахувати соціальні зв`язки ОСОБА_5 , а саме перебування останнього на посаді поліцейського відділу реагування патрульної поліції Павлоградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області та матеріальний стан підозрюваного, який не перешкоджає йому покинути Дніпропетровську область та переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Зокрема, тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі вже самі по собі можуть бути підставою та мотивом для підозрюваного ОСОБА_5 до втечі.

Про наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Даний ризик обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 з метою створення собі штучного алібі непричетності до вчинення інкримінованого йому злочину, а також враховуючи те, що на даний час органом досудового розслідування ще не допитано свідків та не вилучено усіх документів, які мають важливе значення для встановлення усіх обставин вчинення кримінального правопорушення. Разом з цим, до дня отримання матеріалів даного клопотання та додатків до нього підозрюваний ОСОБА_5 не мав доступу до матеріалів досудового розслідування та йому не було відомо про докази, якими володіє сторона обвинувачення, а відтак в подальшому, з метою ухилення від передбаченої законом відповідальності підозрюваний може знищити, сховати або спотворити речі та документи, речові докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення у вчиненні якого він підозрюється.

Про наявність ризику, передбаченого, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що підозрюваний незаконно може впливати на свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні шляхом їх переконання, залякування чи схиляння їх до зміни, наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб. Про неможливість запобігти такому ризику свідчить і той факт, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 КПК України) такі ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу обвинувального вироку відносно підозрюваного. Зокрема, з метою уникнення передбаченої законом відповідальності підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на працівників Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, з метою надання ними неправдивих показів, показання яких може мати важливе значення для встановлення істини у даному кримінальному провадженні. Разом з цим, у кримінальному провадженні буде призначено ряд експертиз, а відтак підозрюваний ОСОБА_5 з метою створення перешкод слідству та встановленню об`єктивної істини у справі та з метою подальшого уникнення від передбаченої законом відповідальності може незаконно впливати на експертів у даному кримінальному провадженні. Вказані вище дії може вчинити як сама підозрюваний, а також і залучити для цього інших осіб.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, в тому числі з метою прикриття своєї злочинної діяльності.

Метою обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених у ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, суду, в залежності від стадії кримінального провадження за першою вимогою; не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Отже, зважаючи на викладене орган досудового розслідування вважає, що ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України об`єктивно наявні.

Отже, досягнення мети визначеної у ст. 177 КПК України наразі можливе виключно шляхом застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на останнього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

У зв`язку з наведеним, у клопотання слідчий, посилаючись на вимоги ст. ст. 40, 131, 132, 176-179, 184, 194 КПК України, просив суд:

- застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на останнього наступних обов`язків:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду, в залежності від стадії кримінального провадження за першою вимогою;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, посилався на підстави звернення до суду, викладені у клопотанні, просив суд застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, вважає його необґрунтованим, оскільки ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України стороною обвинувачення не доведені та необґрунтовані. Зокрема звернув увагу на те, що підозрюваний на утриманні має малолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом із співмешканкою, за місцем проживання характеризується позитивно, при цьому ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину. Крім того, посилання сторони обвинувачення на те, що ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення є припущеннями, оскільки документи та речі були вилучені в ході проведення обшуку. Також вважає недоведеними ризики, передбачені п. 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав свого захисника та просив відмовити в задоволенні клопотання.

Розглянувши клопотання, заслухавши учасників, дослідивши надані до клопотання матеріали, приходжу до нижченаведеного.

Встановлено, що 13 червня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 0000289 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

-правова кваліфікація кримінального правопорушення - ч. 2 ст. 3692 КК України;

-короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: відповідно до матеріалів ЄО Дніпропетровського управління ДБН НП України № 120 працівник поліції Дніпропетровської області ОСОБА_10 пропозицію одержання неправомірної вигоди для третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави;

-орган досудового розслідування - Другий слідчий відділ (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Краматорську.

30 січня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 3692 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 3692 КК України, підтверджується, зокрема Витягом з ЄРДР від 13.06.2024 року; протоколом проведення негласних слідчих (розшукових) дій - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, згідно яких вбачається, що в результаті з телефонної розмови, яка відбулася 23.08.2024 року о 08:43 год. між ОСОБА_5 і ОСОБА_7 повідомив, що для закриття даного питання необхідно 8 000,00 грн., які необхідно передати йому; копіями матеріалів ЄО № 20665; протоколами обшуків та іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку.

Встановлено, що 30.01.2025 року на підставі ухвали слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі № 183/734/25, провадження № 1-кс/183/195/25 від 27 січня 2025 року було проведено обшук у Павлоградському районному відділі поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Шевченко, буд. 51, в кабінеті № 101/1, в ході якого вилучено:

-мобільний телефон марки «iPhone 14 Pro» чорного кольору у чохлі чорного кольору, в якому наяна сім карта із номером НОМЕР_1 , imei1: НОМЕР_2 , imei2: НОМЕР_3 ;

-матеріали ЄО № 20665 довідка (1 арк.), рапорт (1 арк.), схема місця ДТП (1 арк.), пояснення (2 шт. - 2 арк.), заява (1 арк.) прошиті.

30 січня 2025 року постановою слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Краматорську від 30 січня 2025 року вилучені в ході обшуку речі та документи було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні. Речові докази: матеріали ЄО № 20665 довідка (1 арк.), рапорт (1 арк.), схема місця ДТП (1 арк.), пояснення (2 шт. - 2 арк.), заява (1 арк.) прошиті зберігаються в матеріалах кримінального провадження № 0000289 від 13.06.2024 року; мобільний телефон марки «iPhone 14 Pro» чорного кольору у чохлі чорного кольору, в якому наявна сім карта із номером НОМЕР_1 , imei1: НОМЕР_2 , imei2: НОМЕР_3 - передано на дослідження експерту/спеціалісту для огляду.

У відповідності до ст. 131 КПК України, з аходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Пунктом 9 частини 2 статті 131 КПК України визначено, що заходами забезпечення кримінального провадження є: запобіжні заходи.

На підставі ст. 176 КПК України,

1. Запобіжними заходами є:

1) особисте зобов`язання;

2) особиста порука;

3) застава;

4) домашній арешт;

5) тримання під вартою.

2. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

3. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

4. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Згідно вимог ст. 177 КПК України,

1. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

2. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК України визначено, що

1. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

На підставі ст. 179 КПК України,

1. Особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

2. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Приходжу до висновку, що слідчим та прокурором надано вагомість наявних доказів, які свідчать про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, що підтверджується матеріалами, долученими до клопотання.

Слідчим суддею встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Так, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Даний ризик обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, пов`язаного із корупцією та у разі визнання винним, останньому загрожує покарання у виді штрафу від двох тисяч до п`яти тисяч п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк від двох до п`яти років і це може стимулювати підозрюваного до втечі. Крім того, слід врахувати соціальні зв`язки ОСОБА_5 , а саме перебування останнього на посаді поліцейського відділу реагування патрульної поліції Павлоградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області та матеріальний стан підозрюваного, який не перешкоджає йому покинути Дніпропетровську область та переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Зокрема, тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі вже самі по собі можуть бути підставою та мотивом для підозрюваного ОСОБА_5 до втечі.

В той же час, слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування не доведено ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки як встановлено вище, 30 січня 2025 року органом досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді були вилучені речі та документи, а тому відсутні підстави вважати, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Крім того, слідчий суддя вважає недоведеним ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний незаконно може впливати на свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні, зокрема працівників Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області шляхом їх переконання, залякування чи схиляння їх до зміни, наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб.

Також слідчий суддя вважає, недоведеним ризик, передбачений п. 5 ч. ст. 177 КПК України, а саме що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, запобіжні заходи відносно нього раніше не застосовувалися.

При вирішенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 , суд враховує:

-вагомість наявних доказів про вчинення ним кримінального правопорушення - підтверджується матеріалами, долученими до клопотання;

-вік та стан здоров`я підозрюваного - не має хронічних захворювань;

-міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини - підозрюваний розлучений, проживає разом із співмешканком, на своєму утриманні має малолітнього сина, 2024 р.н.;

-наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання - підозрюваний займає посаду поліцейського Відділу реагування патрульної поліції Павлоградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області;

-репутацію підозрюваного - за місцем проживання характеризується позитивно;

-майновий стан підозрюваного - задовільний;

-наявність судимостей у підозрюваного - раніше не судимий;

-дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше - запобіжні заходи відносно підозрюваного раніше не застосовувалися;

-наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення - відсутні підозри у вчиненні інших кримінальних правопорушень;

-розмір майнової шкоди - майнова шкода не завдана;

-ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї - не встановлено.

Слідчий суддя приходить до переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, відносно підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання (ст. 179 КПК України) з покладенням на останнього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 196 КПК України, слідчий суддя, суд в ухвалі про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зобов`язаний зазначити конкретні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 цього Кодексу, що покладаються на підозрюваного, обвинуваченого, та у випадках, встановлених цим Кодексом, строк, на який їх покладено.

Згідно до ч. 7 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Таким чином, враховуючи, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який обґрунтовує наявність підстав для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням наступних обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора, суду, в залежності від стадії кримінального провадження за першою вимогою; не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У зв`язку з вищенаведеним, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язанняпідлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-179, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Краматорську ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Луганської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000289 від 13.06.2024 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 3692 КК України - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 3692 КК України запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 28 березня 2025 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду, в залежності від стадії кримінального провадження за першою вимогою;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання вказаних обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід і накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала діє по 28 березня 2025 року включно.

Копію ухвали направити для виконання начальнику Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Краматорську.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, який здійснює досудове розслідування даного кримінального правопорушення, а на час перебування справи у провадженні суду - на прокурора.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено о 14:00 годині 05 лютого 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1