Справа № 450/808/25 Провадження № 1-кс/450/156/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про застосування запобіжного заходу

27 лютого 2025 року слідчий суддя Пустомитівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 за участю прокурора Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , слідчого СВ ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6

розглянувши у залі суду в м. Пустомити клопотання слідчого СВ ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 погоджене прокурором Пустомитівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв Миколаївської області, українця, громадянина України, не одруженого, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и в :

26.02.2025 слідчий СВ ВП №3 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області з клопотанням, погодженим прокурором Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою терміном на 60 днів без визначення розміру застави у кримінальному провадженні № 0000199, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК.

Суб`єкт звернення просить постановити ухвалу про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв Миколаївської області, українця, громадянина України, не одруженого, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів.

Подане клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 , 22.02.2025 приблизно о 22 год. 00 хв., керуючи технічно справним автомобілем марки «BMW» модель «535» реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись ним через с. Соснівка Львівського району Львівської області у напрямку автодороги сполученням «Київ-Чоп» на заокругленій ділянці дороги ліворуч по напрямку його руху, в порушення чинних вимог Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, а саме: Розділ 1 п. 1.10 (в частині значення терміну «небезпека для руху»); Розділ 2 п.2.3 б) д); Розділ 12 п. 12.1; Розділ 13 п. 13.1, які виразились в тому, що він керуючи транспортним засобом, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, а саме під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, недотримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу, здійснив виїзд на праве по ходу свого руху узбіччя з подальшим наїздом на нерухому перешкоду у вигляді дерева. Внаслідок ДТП, пасажир автомобіля ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 отримав тілесні ушкодження. В результаті порушення Правил дорожнього руху водієм автомобіля марю «BMW» модель «535» реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_5 , пасажир ОСОБА_7 , отримав наступні тілесні ушкодження: важка поєднана травма, відкрита проникаюча черепно-мозкова травма, забій головного мозку з контузійно-геморагічним вогнищем ліво скроневої частки, гостра епідуральна гематома у лівій лобно-скроневій ділянці субдуральна гідрома у лобному полюсі зліва, пневмоцефалія, множини переломи тім`яних, лобної, скроневої кісток, перелом латеральної стінки ліве орбіти, гематосинус, закрита хребетно-спинномозкова травма, забій спинного мозку на рівні С7, багатоуламковий нестабільний перелом тіла С7 хребця абсолютним стенозом каналу хребта на даному рівні, спінальний шок, нижня параплегія які утворилися внаслідок контакту з тупими предметами під час дорожньо-транспортної пригоди, та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

ОСОБА_5 підозрюється у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило потерпілій тяжкі тілесні ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. 23.02.2025 відомості за вказаним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000199 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. 26.02.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України, санкція статті якого передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на термін від 3 до 8 років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років чи без такого, вагомість та обґрунтованість наявних доказів про вчинення ним кримінального правопорушення, є підстави вважати про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ст. 177 КПК України, зокрема, переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, експертів у цьому кримінальному провадженні шляхом їх переконання, залякування чи схиляння їх до зміни, наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб. Обмеження конституційних прав підозрюваного ОСОБА_8 є виправданим, оскільки в результаті його дій особа отримала тілесні ушкодження, потерпілій стороні завдана шкода не відшкодована. З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків як підозрюваного, щодо нього необхідно застосувати запобіжний захід тримання під вартою терміном на 60 днів без визначення розміру застави.

У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали та просили його задоволити з підстав, наведених у ньому, покликаючись на наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Зазначили, що на даний час вказані ризики актуальність не втратили, тому вважають, що застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою забезпечить належну поведінку підозрюваного під час досудового розслідування.

Підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник в судовому засіданні клопотання заперечили та просили обрати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, ризики наведені слідчим відсутні, підозрюваний вину у вчиненому визнає, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався.

Заслухавши думку учасників провадження щодо клопотання слідчого, проаналізувавши матеріали клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу, та перевіривши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що в провадженні СВ ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області перебуває кримінальне провадження № 0000199, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

26.02.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Не вирішуючи питання про наявність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 286 КК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним злочину за викладених в клопотанні обставин.

Вказаний висновок ґрунтується на досліджених слідчим суддею копіях матеріалів кримінального провадження, доданих до клопотання.

У справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою, зокрема, для застосування відносно такої особи запобіжного заходу.

Долучені до клопотання копії матеріалів кримінального провадження свідчать про те, що підозрюваний міг вчините інкриміноване правопорушення, а отже підозра є достатнього обґрунтованою.

Згідно положень ст.177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення дієвості кримінального провадження, тобто досягнення його завдань та виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу, згідно з частиною 2 даної статті, є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При цьому, ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій. Так, КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються (ч. 5 ст. 132 КПК України).

Зі змісту ст. 194 КПК України вбачається, що запобіжний захід може бути застосований до особи виключно у випадку, якщо доведено обставини, які свідчать про: (1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; (2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; (3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Звертаючись до слідчого судді з даним клопотанням, слідчий посилався на наявність ризиків, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого, свідків, потерпілій стороні завдана шкода не відшкодована.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Слідчим суддею встановлено достатньо підстав вважати, що слідчим доведений ризик, на який він посилається, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування суду, враховуючи тяжкість покарання, яке йому загрожує, у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину.

Щодо ризику незаконно впливати на потерпілого, свідків, шляхом їх переконання, залякування чи схиляння до зміни наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб, то слідчий суддя вважає, що наведений вище ризик не підтверджений жодними конкретними фактами та жодних доказів на підтвердження факту його існування слідчому судді не надано.

Слідчий суддя наголошує, що в клопотанні сторони обвинувачення взагалі відсутнє будь-яке обгрунтування неможливості застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного запобіжного заходу, що є обов`язковим.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу стосовно підозрюваного, згідно зі ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує, що слідчим та прокурором доведено наявність лише одного ризику, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування суду, беручи до уваги особу підозрюваного, наявність в нього постійного місця проживання, те, що він працює, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, запобіжні заходи відносно нього не застосовувались, а тому слідчий суддя не вбачає підстав для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

З урахуванням встановлених обставин кримінального провадження, доведеність лише одного ризику, беручи до уваги особу підозрюваного, слідчий суддя вважає за можливе застосовувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

На переконання слідчого судді домашній арешт у певний період доби є достатнім запобіжним заходом для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та забезпечення його належної процесуальної поведінки, з накладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 181, 194, 196, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

клопотання слідчого СВ ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 погоджене прокурором Пустомитівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,- задоволити частково.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючому за адресою АДРЕСА_2 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту у період з 23:00 год. до 06:00 год. строком на два місяці, починаючи з 27.02.2025 року до 27.04.2025 року, включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

-не залишати місця проживання за адресою АДРЕСА_2 в період часу з 23 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду.

-прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

-повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, працівники Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Зобов`язати прокурора ОСОБА_3 та працівників Національної поліції поставити на облік підозрюваного ОСОБА_5 і повідомити про це суд.

Ухвалу передати в ВП № 1 ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області, для відома та негайного виконання.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 .

Ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку її дії.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде оголошено в приміщенні Пустомитівського районного суду Львівської області за адресою Львівська область, м. Пустомити, вул. М. Грушевського, 35, 28 лютого 2025 року о 09 год. 00 хв.

Слідчий суддяОСОБА_1