Справа №442/1054/25
Провадження №1-в/442/56/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2025 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючої - судді ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дрогобичі в режимі відеоконференції подання начальника Державної установи «Дрогобицька виправна колонія (№40)» ОСОБА_3 про звільнення від покарання засудженого ОСОБА_1 у зв`язку із декриміналізацією вчиненого ним діяння,-

з участю:

секретаря ОСОБА_4,

прокурора ОСОБА_5

представника ДУ ДВК-40 - ОСОБА_6.,

засудженого ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Начальник ДУ "Дрогобицька виправна колонія (№40)" звернувся до суду з поданням, в якому посилається на те, що в установі відбуває покарання засуджений ОСОБА_1 за вчинення ряду крадіжок.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 (набув чинності 09.08.2024), (далі - Закон від 18.07.2024) збільшені межі застосування Кодексу України про адміністративні правопорушення за вчинення правопорушень, зокрема викрадення чужого майна. Так, відповідно до статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Два неоподаткованих мінімуми доходів громадян станом на 01.01.2021 становили 2270 грн., станом 01.01.2022 - 2481 грн. і станом на 01.01.2023 - 2684 грн.

Зазначають, що відповідно до ч. 1 ст. 5 Кримінального кодексу України (далі - ККУ), закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Тобто, вищезазначені зміни в законодавстві пом?якшують та скасовують кримінальну протиправність діяння, тобто мають зворотну дію в часі і можуть бути застосовані до засудженого.

За наведених обставин просить у зв`язку із скасуванням кримінальної відповідальності за вчинені правопорушення звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання за вироками:

1) Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.05.2021;

2) Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.08.2022;

3) Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.09.2022;

4) Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.12.2023.

З урахуванням вищевикладеного, у вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.02.2024 виключити посилання на ч. 4 ст. 70 КК України та вважати засудженим за ч. 2 ст. 389 КК України до 3 місяців арешту.

У вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.08.2024 ( з урахуванням ухвали Закарпатського міськрайонного суду від 19.11.2024), резолютивну частину викласти наступним чином - вважати засудженим за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вирок від Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.02.2024 та остаточно до відбуття 5 років 2 місяці позбавлення волі. Початок терміну покарання рахувати з дати фактичного затримання 24.11.2023.

Вислухавши думку учасників справи, які подання підтримують, висновок прокурора, який вважає подання підставним, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що в ДУ «ДВК (№40)» відбуває покарання ОСОБА_1 , раніше судимий:

25.05.2021 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за ч.1 ст. 185 КК України до 200 годин громадських робіт;

29.08.2022 Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі за ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном 2 роки;

21.09.2022 Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі за ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном 2 роки

Засуджений:

27.12.2023 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за ч.2 ст.185 КК України до 3 місяців арешту, за ч.1 ст.71 КК України частково приєднано покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.05.2021 всього до відбуття до 3 місяці 8 днів арешту, вирок від 29.08.2022 виконувати самостійно;

22.02.2024 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за ч.2 ст. 389 КК України до 3 місяців арешту, за ч.4 ст. 70 КК України частково приєднано покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.12.2023 всього до відбуття до 3 місяці 9 днів арешту, вирок від 29.08.2022 виконувати самостійно;

16.04.2024 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, за ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.09.2022, всього до відбуття 5 років 1 місяць позбавлення волі. Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 19.11.2024 вирок від 16.04.2024 скасовано, кримінальне провадження за ч.4 ст. 185 КК України закрито на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, вирок від 21.09.2022 виконувати самостійно;

01.08.2024 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, за ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.04.2024, всього до відбуття 5 років 2 місяці позбавлення волі.

В мотивувальній частині вироку від 25.05.2021 встановлено, що ОСОБА_1 01.03.2021 шляхом вільного доступу, перебуваючи в приміщенні супермаркету таємно викрав продукти харчування, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 365,50 грн.

В мотивувальній частині вироку від 21.09.2022 встановлено, що 28.05.2022 шляхом вільного доступу, перебуваючи в приміщенні магазину таємно викрав товар, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 475 грн.

В мотивувальній частині вироку від 27.12.2023 встановлено, що 07.04.2021 шляхом вільного доступу, перебуваючи в приміщенні супермаркету, таємно викрав майно потерпілого на загальну суму 346,80 грн., окрім цього 07.04.2021 умисно, таємно, з корисливих мотивів викрав майно потерпілого на загальну суму 588,78 грн., також 14.04.2021 умисно, таємно, шляхом вільного доступу викрав майно потерпілого на загальну суму 588,78 грн., крім цього 14.04.2021, умисно, повторно, таємно, шляхом вільного доступу викрав майно потерпілого на загальну суму 588,78 грн. Крім цього 29.08.2021 таємно, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу викрав майно потерпілого на загальну суму 975,96 грн., крім цього 28.08.2021 умисно, таємно, шляхом вільного доступу викрав майно потерпілого на загальну суму 243,99 грн., крім цього 25.08.2021 таємно, умисно, шляхом вільного доступу викрав майно потерпілого на загальну суму 657,27 грн., крім цього 04.09.2021 шляхом вільного доступу, умисно, таємно викрав майно потерпілого на загальну суму 657,27 грн., крім цього 30.06.2021 умисно, таємно , з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу викрав майно потерпілого на загальну суму390 грн., крім цього 05.07.2021, повторно, таємно, умисно, шляхом вільного доступу викрав майно потерпілого на загальну суму 378 грн.

Згідно вироку від 22.02.2024, 30.06.2022 скоїв злочин передбачений ч. 2 ст. 389 КК України.

В мотивувальній частині вироку від 01.08.2024 встановлено, що 27.03.2023 під час дії воєнного стану, з корисливим мотивом, таємно, шляхом вільного доступу викрав майно потерпілого на загальну суму 12 200 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 (набув чинності 09.08.2024), (далі - Закон від 18.07.2024) збільшені межі застосування Кодексу України про адміністративні правопорушення за вчинення правопорушень, зокрема викрадення чужого майна.

Так, відповідно до вимог ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Два неоподаткованих мінімуми доходів громадян станом на 01.01.2021 становили 2270 грн., станом 01.01.2022 - 2481 грн. і станом на 01.01.2023 - 2684 грн.

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, враховуючи суми викраденого майна, за які було засуджено ОСОБА_1 за вироками: Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.05.2021; Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.08.2022; Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.09.2022; Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.12.2023, суд приходить до висновку, що на останнього розповсюджується дія Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Разом з тим, у вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.02.2024 виключити посилання на ч. 4 ст. 70 КК України та вважати засудженим за ч. 2 ст. 389 КК України до 3 місяців арешту.

У вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.08.2024 ( з урахуванням ухвали Закарпатського міськрайонного суду від 19.11.2024), резолютивну частину викласти наступним чином - вважати засудженим за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вирок від Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.02.2024 та остаточно до відбуття 5 років 2 місяці позбавлення волі. Початок терміну покарання рахувати з дати фактичного затримання 24.11.2023.

За таких обставин, подання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 369, 376, 537, 539 КПК України, ч. 1 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, суд

УХВАЛИВ:

Подання - задоволити.

У зв`язку з усуненням караності діяння негайно звільнити засудженого ОСОБА_1 від відбування покарання за вироками:

1) Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.05.2021;

2) Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.08.2022;

3) Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.09.2022;

4) Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.12.2023.

У вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.02.2024 виключити посилання на ч. 4 ст. 70 КК України та вважати засудженим ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 389 КК України до 3 місяців арешту.

У вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.08.2024 ( з урахуванням ухвали Закарпатського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.11.2024), резолютивну частину викласти наступним чином: вважати ОСОБА_1 засудженим за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.02.2024 та остаточно до відбуття - 5 років 2 місяці позбавлення волі.

Початок терміну покарання рахувати з дати фактичного затримання 24.11.2023.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області.

Суддя ОСОБА_2.