Справа № 730/154/25 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/116/25
Категорія - тримання під вартою. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

26 лютого 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участі сторін кримінального провадження

підозрюваного ОСОБА_6

його захисника - адвоката ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові, в режимі відеоконференції з Борзнянським районним судом Чернігівської області, апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Борзнянського районного суду Чернігівської області від 15 лютого 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №3 (м. Борзна) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_9 про обрання стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наявними матеріалами та встановленими обставинами, слідчий суддя обрав підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Гет-Буда Климівського району Брянської області Російської Федерації, українцю, громадянину України, з середньою освітою, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , одруженому, який має трьох неповнолітніх дітей, працює кочегаром в Борзнянській міській лікарні, не судимий в силу ст. 89 КК України, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання: АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків, визначених п. п. 1,2,3,4,8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Строк дії ухвали визначено до 14 квітня 2025 року.

Приймаючи рішення, слідчий суддя вказав на доведеність обґрунтованості підозри, яка підтверджується доданими до клопотання документами, а також наявності ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, проте прийшов до висновку, що прокурором не доведено недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам. Крім того, слідчий суддя врахував тяжкість покарання за кримінальне правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 , наявність у нього роботи та відсутність негативних характеристик, наявність постійного місця проживання та міцність соціальних зв`язків, а також наявність у останнього тяжкого захворювання, а тому, за встановлених обставин, дійшов висновку по відсутність підстав для застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді як незаконну, через невідповідність висновків суду фактичним обставинам, та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з визначенням застави у 120 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 363 360 гривень.

Мотивує тим, що суд в ухвалі зазначив про беззаперечне існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а також обґрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, що, на переконання апелянта, є достатніми підставами для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В той же час, суд належним чином не обґрунтував своє рішення в частині застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. Так, констатуючи відсутність підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд, на переконання сторони обвинувачення, обмежився лише коротким викладом характеризуючих особу даних та зазначив однією з головних підстав - наявність тяжкої інфекційної хвороби у підозрюваного.

Проте, як переконаний прокурор, посилаючись на Правила внутрішнього трудового розпорядку в ізоляторах тимчасового тримання Національної поліції України, затверджених наказом МВС № 777 від 23.09.2023, у ІТТ та СІЗО є можливість утримувати ОСОБА_6 навіть з наявною у нього хворобою. Крім того, просить зважити на те, що ні захисником, ні підозрюваним, не було надано документу, який підтверджує діагноз ОСОБА_6 . При цьому суд не взяв до уваги те, що інкриміноване ОСОБА_6 кримінальне правопорушення, у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, створює сприятливі умови для вчинення злочинів із використанням вогнепальної зброї та бойових припасів, що вказує про наявність ризику продовження злочинної діяльності, яка була зупинена лише після затримання підозрюваного.

Заслухавши доповідача, прокурора, яка підтримала вимоги апеляційної скарги, вказавши, що за встановлених судом ризиків, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити виконання підозрюваним обов`язків, а також запобігти цим ризикам, підозрюваного та його захисника, які заперечували проти доводів апеляційної скарги прокурора, продемонстрували через екран довідку лікаря з мокрою печаткою про наявність у підозрюваного тяжкого інфекційного захворювання та прочитали її зміст, з якого вбачається загострення хвороби у підозрюваного, дослідивши матеріали судового провадження в електронному вигляді, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею в повній мірі дотримані.

Зокрема, слід зазначити про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

На початковій стадії досудового розслідування кримінальний процесуальний закон не вимагає від сторони обвинувачення доведення усіх елементів кримінального правопорушення. Факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для засудження особи та ухвалення обвинувального вироку.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, слідчим відділом ВП №3 Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000004 від 07 січня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

15 лютого 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, а саме, що ОСОБА_6 діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на незаконне придбання, зберігання та збут бойових припасів незаконно придбав корпуси гранат типу РНГ та запали до вказаного типу гранат, такі ж дії вчиняв і повторно, а крім того, з вказаною вище метою, незаконно повторно придбав автоматичну нарізну вогнепальну зброю АК-74.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_6 з кримінальним правопорушенням за яким йому повідомлено про підозру підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів, зокрема протокол огляду місця події, протокол обшуку та висновки експертів, дають підстави для висновків про можливу причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, колегія суддів вважає, що наявність фактів та інформації, на які посилаються органи досудового розслідування та які містяться в матеріалах справи, можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_6 може бути причетним до вчинення кримінального правопорушення, яке йому інкриміноване.

Крім того, колегією суддів враховується і практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Також, апеляційний суд враховує наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які встановлені слідчим суддею, існують та підтверджуються матеріалами провадження.

При цьому апеляційний суд виходить з того, що підстави, які дають можливість слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Особливість запобіжних заходів полягає в тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку підозрюваного, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. При цьому слід враховувати, що якась ймовірність того, що підозрюваний зможе спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди.

При цьому колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді та вважає, що слідчий та прокурор не змогли довести суду виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Зокрема, слідчий суддя цілком обгрунтовано врахував, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, проживає у цивільному шлюбі та має трьох неповнолітніх дітей, до затримання офіційно працював, негативних характеристик щодо особи ОСОБА_6 суду надано не було, крім того, як вірно звернув увагу слідчий суддя, підозрюваний отримує відповідне лікування у зв`язку з наявністю у нього тяжкого, невиліковного інфекційного захворювання, що підтвердив лікар, допитаний в судовому засіданні.

З урахуванням аргументів прокурора, суд апеляційної інстанції підкреслює, що дійсно стан здоров`я ОСОБА_6 не виключає його тримання під вартою, проте разом із встановленими вище обставинами, які характеризують підозрюваного, дає суду підстави вважати, що в даному випадку саме запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на даному етапі досудового розслідування в повній мірі відповідає меті його застосування - забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

При цьому колегія суддів зазначає, що покликання прокурора про те, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту створює сприятливі умови для вчинення злочинів із використанням вогнепальної зброї та бойових припасів є зовсім безпідставними з огляду на те, що контроль за дотриманням підозрюваним, обвинуваченим умов домашнього арешту покладений на орган внутрішніх справ шляхом здійснення його працівниками процесуальних заходів, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відтак, вказані стороною обвинувачення можливі порушення підозрюваним обов`язків можливо декопенсувати належним виконанням працівниками органів внутрішніх справ своїх прямих обов`язків. У той же час, орган досудового розслідування не позбавлений права, в разі недотримання підозрюваним умов домашнього арешту звернутися до слідчого судді з клопотанням про зміну запобіжного заходу на більш суворий.

Застосований слідчим суддею запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту є співмірний з обставинами пред`явленої ОСОБА_6 підозри, даними про особу підозрюваного, а тому забезпечить як право підозрюваного на свободу, так і повністю зможе запобігати ризикам, доведеним прокурором.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 422, 424 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Борзнянського районного суду Чернігівської області від 15 лютого 2025 року, про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання, без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12