Справа № 473/4932/24
Номер провадження1-кп/473/25/2025
ВИРОК

іменем України

"17" березня 2025 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську кримінальне провадження № 0000720 від 09.07.2024 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився с. Таборівка, Вознесенського району, Миколаївської області, без громадянства, не працює, в силу ст. 89 КК України не судимий, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

в скоєнні, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Учасники кримінального провадження:

прокурор: ОСОБА_5

потерпіла: ОСОБА_6

обвинувачений: ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

4 лютого 2022 року, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану згідно Указу Президента України Про ведення воєнного стану в Україні № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався відповідно до Закону, та діяв на час вчинення вказаного нижче діяння.

27 червня 2024 року близько 15 години 00 хвилин, власник квартири АДРЕСА_2

ОСОБА_6 , запросив до себе додому ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , для відпочинку.

Під час перебування у вищезазначеній квартирі, яку ОСОБА_6 використовував як офіс, ОСОБА_4 звернув увагу на мобільний телефон AGM А9ru, та грошові кошти, які належали ОСОБА_6 та які останній залишив на столі в приміщенні офісу. Після зазначеного в ОСОБА_4 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме: мобільного телефону AGM А9ru та грошових коштів.

В подальшому, усвідомлюючи що на території України діє воєнний стан та діючи з корисних мотивів на виконання злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 таємно викрав мобільний телефон ACM А9ru, вартістю 6588,40 гривень та грошові кошти в сумі 9630,00 грн., які перебували на столі та які належали ОСОБА_6 . Після вчинення таємного викрадення чужого майна ОСОБА_4 , залишив квартиру АДРЕСА_2 та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 16218,40 гривень.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_4 .

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 визнав вину повністю та підтвердив вчинення ним даного кримінального правопорушення при викладених вище обставинах. Він визнає, що своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення проти власності та щиро розкаюється в скоєному.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Так, вина обвинуваченого підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами:

-витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань № 000720 від 09.07.2024 /а.с.к.п. 1/;

-фіскальним чеком ПТ «ДОНКРЕДИТ» ломбардне відділення № 212 від 09.07.2024 ІД 30416462 /а.с.к.п. 21/;

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) /а.с.к.п. 43/;

-протоколом огляду місця події від 09.07.2024 /а.с.к.п. 44-53/;

-заявою ОСОБА_6 про добровільну видачу працівникам поліції мобільного телефону-котролера AGM A9ru, який він викупив в ломбарді від 10.07.2024 /а.с.к.п 55/;

-протоколом огляду предмету від 10.07.2024 /а.с.к.п. 56-59/;

-постановою про взяття та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 10.07.2024, відповідно до якої визнано та приєднано до матеріалів кримінального провадження № 0000720 від 10.07.2024 в якості речового доказу: - мобільний телефон моделі AGM A9ru, imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 який було повернуто на зберігання потерпілому ОСОБА_6 під розписку про зберігання /а.с.к.п. 60/;

-висновком експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи від 11.07.2024 № 3424/24, відповідно до якого ринкова вартість мобільного телефону моделі AGM A9ru, бувшого у використанні (з урахуванням зному), станом на 29.06.2024 становила: 6588, 40 грн. /а.с.к.п. 64-68/;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 06.09.2024 за участю потерпілого ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_4 /а.с.к.п. 69-75/;

-показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який зазначив, що шкода йому частково відшкодована в розмірі 1000 грн.;

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі, сумніву в своїй належності та допустимості не викликають.

Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України доведена в повному обсязі.

Статті Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальні правопорушення, винним у вчиненні яких визнається обвинувачений ОСОБА_4 .

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 .

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставини, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання не встановлено.

Мотиви призначення покарання, мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд виходить з наступних обставин та враховує характер та ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, яке є злочином проти власності та щиро розкаюється в скоєному.

При цьому судом також враховується висновок досудової доповіді органу пробації, відповідно до якої, беручи до увагу інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого ОСОБА_4 його спосіб життя, орган пробації вважає, що можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства.

Суд також враховує умови життя обвинуваченого ОСОБА_4 , його соціальне та матеріальне становище, стан здоров`я, рівень культури та освіти, сімейний стан, соціально - психологічні риси, при дослідженні яких з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю усвідомлював значення своїх умисних дій і в повній мірі міг керувати ними. Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він офіційно не працює, за місцем проживання характеризується негативно, за медичною допомогою до лікарів нарколога та психіатра не звертався.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, позиції прокурора, потерпілого, матеріальний збиток якому відшкодовано частково і який міру покарання просив визначити на розсуд суду, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, а також інші обставини кримінального провадження, при наявності пом`якшуючої покарання обставини та відсутності обтяжуючої обставини покарання, з врахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_4 , його ставлення до вчиненого ним кримінального правопорушення, суд вважає можливим призначити вид основного покарання в виді позбавлення волі в межах санкції визначених ч.4 ст. 185 КК України для даного виду покарання.

До даного висновку при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить із змісту ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.

З врахуванням особи обвинуваченої ОСОБА_4 , з врахуванням позиції прокурора, яка вважала за необхідне та просила суд призначити обвинуваченому основний вид покарання в виді позбавлення волі з іспитовим строком випробування, потерпілого, який просив суд призначити покарання на розсуд суду, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без відбування основного покарання, із застосуванням випробування, відповідно до ст. ст.75 - 78 КК України.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення.

В обґрунтування позову потерпілий посилається на те, що ОСОБА_4 таємно викрав належне йому майно на загальну суму 25 794 грн. (в тому числі вартість програмного забезпечення), чим завдав майнову шкоду на заявлену до стягнення суму.

Крім того, потерпілий просить суд стягнути з обвинуваченого 8000 грн. моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням.

У судовому засідання потерпілий (цивільний позивач) позов підтримав, просить суд його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 (цивільний відповідач) позов визнав повністю.

Суд, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи в частині цивільного позову, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, доходить висновку, що позов цивільного позивача у кримінальному провадженні підлягає до задоволення повністю, виходячи з такого.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина 1 статті 16 ЦК України).

Згідно з положеннями частини 2 статті 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Статтею 128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов, зокрема до обвинуваченого за шкоду, завдану його діяннями. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до положень частини 1 статті 129 КПК України ухвалюючи, зокрема, обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Суд вважає, що протиправну поведінку ОСОБА_4 встановлено беззаперечно, як і встановлено наявність заподіяння матеріальної шкоди та моральної шкоди ОСОБА_6 на заявлену до стягнення суму.

Аналіз норм Цивільного кодексу України щодо відшкодування шкоди з урахуванням визначених цивільно-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства дає підстави для висновку про те, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди, оскільки діє презумпція вини, тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди. Якщо під час розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Вказаний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 19 серпня 2014 року у справі №3-51гс14.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 частково відшкодував потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду, то в цій частині позов підлягає частковому задоволенню.

Питання про речові докази підлягають вирішенню відповідно до ст.100 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів, а крім того приймає рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

На підставі викладеного, керуючись ст. 369 - 380 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним за пред`явленим йому обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 4 ст. 185 КК України в виді позбавлення волі строком на 05 /п`ять/ років,

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного основного покарання звільнити, встановивши йому строк випробування 03 /три/ роки, зобов`язавши обвинуваченого, у відповідності до вимог п.1 та п.2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі території України без дозволу органу пробації.

Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріальну шкоду, завдану внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у сумі 24 794 (двадцять чотири тисячі сімсот дев`яносто чотири) гривні.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , моральну шкоду, завдану внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у сумі 8000 (вісім тисяч) гривень.

Речові докази за кримінальним провадженням:

- мобільний телефон AGM А9ru, який було повернуто на зберігання потерпілому ОСОБА_6 під розписку про зберігання залишити ОСОБА_6 як його власнику;

Процесуальнi витрати, які документально підтверджені в судовому засіданні, на суму 320/триста двадцять/ гривень 00 копійок за проведення судово-товарознавчої експертизи від 11.07.2024 № 3424/24 стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави /отримувач: Миколаїв.ГУК/ТГ м.Вознесенськ, розрахунковий рахунок: UA0014446, код отримувача , банк отримувача: Казначейство України /ЕАП/, код класифікації доходів бюджету: 21081100.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не були подані. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1