Справа № 314/536/19
Провадження № 1-в/314/31/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2025 року м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Вільнянськ подання заступника начальника Запорізького районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_4 , про звільнення від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 12.03.2019 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ч.1 ст.185, ч. 3 ст. 297,70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

ВСТАНОВИВ:

До Вільнянського районного суду Запорізької області надійшло вищевказане подання, в обґрунтування якого зазначено, що 18.04.2019 року до Запорізького районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області відносно ОСОБА_5 для виконання надійшов вирок Вільнянського районного суду Запорізької області від 12.03.2019 року. Засуджений був під підпис ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання з випробуванням.

Засуджений на реєстрацію з`являвся своєчасно, пропусків не мав. Під час відбування покарання з випробуванням ОСОБА_6 скоїв новий злочин відомості про який внесено до ЄРДР за №0000874 від 20.09.2019 за ч.3 ст.297 КК України, однак станом на 24 січня 2025 року кримінальна справа не розглянута. Строк давності виконання обвинувального вироку закінчився 12.04.2024, що свідчить про недоцільність виконання даного обвинувального вироку зі спливом строків його виконання.

Представник органу пробації в судове засідання не з`явився. Прокурор у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання

Дослідивши матеріали особової справи та надані до суду докази в їх сукупності, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до частини 1 статті 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Так, згідно з вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 12.04.2019 ОСОБА_6 було засуджено за ч.1 ст.185, ч.3 ст.297, ч.1 ст.70 КК України та призначено покарання у вигляді 4 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком 2 роки, з покладенням обов`язків передбачених ст.76 КК України.

18.04.2019 року до Запорізького районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області відносно ОСОБА_5 для виконання надійшов вирок Вільнянського районного суду Запорізької області від 12.03.2019 року. 03.05.2019 року засуджений був під підпис ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання з випробуванням.

05.05.2021 ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області у задоволенні подання Вільнянського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням випробування стосовно ОСОБА_5 відмовлено, оскільки останній в період іспитового строку вчинив нове кримінальне правопорушення відомості про яке внесено до ЄДРДР №0000874 від 20.09.2019 за ч.3 ст.297 КК України, обвинувальний акт 05.06.2020 направлено до Вільнянського районного суду Запорізької області.

22.11.2024 ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області приведено вирок відносно ОСОБА_5 у відповідності до чинного законодавства , звільнено останнього від покарання за ч.1 ст.185 КК України на підставі ч.2 ст.74 КК України у зв`язку з усуненням караності діяння. Та вважати ОСОБА_5 засудженим за ч.3 ст.297 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе - це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання. Водночас засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

У ч. 1 ст. 80 КК України зазначено, що особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки:1) два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі засудження до покарання у виді обмеження волі; 3) п`ять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі за нетяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше п`яти років за тяжкий злочин; 4) десять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років за тяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше десяти років за особливо тяжкий злочин; 5) п`ятнадцять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років за особливо тяжкий злочин.

Орган пробації вказує на те, що з дня набрання вироку законної сили пройшло більше п`яти років, а тому є підстави для звільнення засудженого від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.Частиною третьою статті 80 КК України передбачено положення щодо зупинення перебігу строку давності у разі, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання, а строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються. У частині четвертій статті 80 КК України також передбачено положення про те, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення строку давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину.Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.За таких обставин застосування статті 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Як встановлено з наявних матеріалів справи ОСОБА_5 , в період іспитового строку вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.297 КК України, обвинувальний акт скеровано до суду, у період з 11.11.2021 по 10.02.2022 останній перебував у розшуку. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, суд дійшов висновку проте, що з моменту ухвалення вироку Вільнянського районного суду Запорізької області від 12.03.2019 стосовно ОСОБА_5 та набранням ним законної сили сплинув термін більш, ніж п`ять років, однак, стосовно засудженого скеровано до суду обвинувальний акт у вчиненні у 2019 році кримінального правопорушення, наразі справа не розглянута, тому суд вважає, що відсутні підстави для задоволення клопотання органу пробації.

За вказаних обставин, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні вказаного клопотання.

Керуючись ст.ст.537 ч.9, 539 ч.4 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні подання Запорізького районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області, про звільнення від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом семи діб з дня її ухвалення.

Суддя ОСОБА_1

17.03.2025