Справа № 355/472/25
Провадження № 1-кс/355/140/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2025 року селище Баришівка

Баришівський районний суд Київської області у складі

слідчої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду селища Баришівка клопотання слідчого СВ Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю та їх вилучення, у межах кримінального провадження № 0002823, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 грудня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

1. Суть питання.

10.03.2025 до слідчої судді Баришівського районного суду Київської області надійшло означене клопотання, погоджене прокурором Баришівського відділу Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю та їх вилучення, у межах цього провадження, у зв`язку з необхідністю встановлення обставин, визначених ст. 91 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), за наявності на те передумов, передбачених ст. 132, 163 КПК України.

2. Встановлені органом досудового розслідування обставини. Обґрунтування щодо потреби доступу до документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Слідчим відділом Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області розслідується кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002823 від 14.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.12.2024 о 01:09 годині за адресою с. Перемога, не доїжджаючи до с. Лук`янівка, водій автомобіля марки «Део» моделі «Ланос», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рухаючись в напрямку с. Перемога, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не врахував погодні умови та не дотримався безпечної швидкості, здійснив виїзд за межі проїжджої частини з подальшим перекиданням у поле. Внаслідок чого пасажир ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 , отримав тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, струс головного мозку, перелом ребер, та був госпіталізований. Водія автомобіля після деблокування та пасажира було госпіталізовано до КНП « ІНФОРМАЦІЯ_3 » до реанімаційного відділення без свідомості з діагнозом політравма.

В результаті ДТП у водія та пасажира автомобіля в КНП " ІНФОРМАЦІЯ_3 " було встановлено наступні діагнози:

1. Водій ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав т/у та згодом помер в приміщенні КНП " ІНФОРМАЦІЯ_3 ".

2. ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель

АДРЕСА_1 , отримав тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, струс головного мозку, перелом ребер, госпіталізований?

У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 14.12.2024 по 15.12.2024 проходив обстеження у КНП « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

За доводами клопотання, доступ до документів, що містять охоронювану законом таємницю з можливістю її вилучення, а саме до історії хвороби ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що перебуває у приміщенні КНП « ІНФОРМАЦІЯ_3 », має виняткове значення для даного кримінального провадження.

При цьому, враховуючи, що ОСОБА_6 перебував на обстеженні, необхідно призначити судово-медичну експертизу для з`ясування тяжкості нанесених йому тілесних ушкоджень, а у будь-який інший спосіб отримати такі дані неможливо.

3. Участь сторін кримінального провадження. Позиція щодо заявленого клопотання.

За змістом ч. 4 ст. 163 КПК Українислідчий суддя розглядає клопотання за участю сторони кримінального провадження, яка подала клопотання, та особи, у володінні якої знаходяться документи (за ч. 2 ст. 163 КПК України клопотання може бути розглянуто слідчим суддею, судом без виклику особи, у володінні якої вони знаходяться, якщо сторона кримінального провадження, яка звернулася з клопотанням, доведе наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів).

Неприбуття заявника або сторони кримінального провадження за судовим викликом без поважних причин або неповідомлення ними про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.

Суб`єкт звернення подав заяву про розгляд клопотання без його участі. Особа, у володінні якої знаходяться речі та документи, доступ до яких заявлено у клопотанні, не викликалася, з огляду на обґрунтування заявника щодо існуючої загрози зміни, знищення або спотворення зазначеної вище інформації або документів та/або у зв`язку із закінченням терміну її зберігання.

На підставі положень ст. 22, 26, 163 КПК України слідчою суддею визнано за можливе провести судовий розгляд клопотання без участі заявника.

4. Правове регулювання питання тимчасового доступу до речей та документів.

Тимчасовий доступ до речей та документів є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення його дієвості (п. 5 ч. 2 ст. 131, ч. 1 ст. 132 КПК України), та полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі та документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (ч. 1 ст. 159 КПК України).

Тимчасовий доступ до речей та документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді (ч. 2 ст. 159 КПК України).

Враховуючи загальні для всіх заходів забезпечення правила їх застосування (ч. 3, 4 ст. 132 КПК України), а також особливі саме для цього заходу забезпечення підстави (ч. 5, 6 ст. 163 КПК України), сторона, яка подає клопотання, має довести наступні обставини: 1) потреби розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні; 2) може бути виконане завдання, для виконання якого звертаються із клопотанням; 3) без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, неможливо; 4) ці речі або документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) вони самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 6) при цьому вони не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю або, у протилежному випадку: (1) є можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах; (2) неможливо іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

5. Мотиви слідчої судді при постановленні ухвали.

Слідча суддя, перевіривши клопотання заявника на дотримання вимог Кримінального процесуального Кодексу України, проаналізувавши наведені в ньому доводи, виснує таке.

В силу ч. 1, 2 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження у порядку, передбаченому цим Кодексом. Зокрема, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Водночас, якщо документи, до яких необхідно отримати доступ, містять охоронювану законом таємницю, орган досудового розслідування має обґрунтувати, що: (1) є можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих документах; (2) неможливо іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів.

Відтак, виходячи із законодавчих норм, сторона обвинувачення наділена правом витребування та одержання від певних осіб документів на підтвердження фактів, які стосуються кримінального провадження. Якщо ж особа, яка має в своєму розпорядженні зазначені документи, не згодна надати їх, для отримання дозволу на тимчасовий доступ до них сторона кримінального провадження застосовує заходи забезпечення кримінального провадження (звертається до суду за правилами глави 15 розділу II КПК України).

Відповідно до статті 162 КПК України до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать: 1) інформація, що знаходиться у володінні засобу масової інформації або журналіста і надана їм за умови нерозголошення авторства або джерела інформації; 2) відомості, які можуть становити лікарську таємницю; 3) відомості, які можуть становити таємницю вчинення нотаріальних дій; 4) конфіденційна інформація, в тому числі така, що містить комерційну таємницю; 5) відомості, які можуть становити банківську таємницю; 6) особисте листування особи та інші записи особистого характеру; 7) інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо; 8) персональні дані особи, що знаходяться у її особистому володінні або в базі персональних даних, яка знаходиться у володільця персональних даних; 9) державна таємниця.

Суд констатує, що медична карта стаціонарного хворого, а також інші дослідження, в яких міститься свідчення про стан здоров`я людини, історію її хвороби, є інформацією з обмеженим доступом, яка згідно із законодавством України належить до конфіденційної інформації, а згідно ч. 1, 2 ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте i сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України; не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Зазначеним вимогам Конституції Україні кореспондують положення низки законів України, зокрема: абз. 2 ч. 1 ст. 302 Цивільного кодексу України, за яким збирання, зберігання, і поширення інформації про особисте життя фізичної особи без її згоди не допускаються, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини; відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України «Про захист персональних даних» поширення персональних даних без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про інформацію» не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної iнформацiї про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 21 Закону України «Про інформацію» конфіденційна інформація віднесена до інформації з обмеженим доступом, а відповідно до частини другої цієї статті конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) вiдповiдної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом.

Відтак, зважаючи на вищевикладене, суд погоджується із доводами клопотання, що доступ до документів, що містять охоронювану законом таємницю, а саме до історії хвороби ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що перебуває у приміщенні КНП « ІНФОРМАЦІЯ_3 », має виняткове значення для даного кримінального провадження, оскільки необхідна судово-медична експертиза для з`ясування тяжкості нанесених у результаті ДТП тілесних ушкоджень не може бути проведена без таких документів, а у будь-який інший спосіб отримати відповідні дані неможливо.

Отже, слідча суддя приходить до переконання, що в цій справі її фактичні обставини та той тип документів, щодо яких порушується питання про надання доступу, в своїй сукупності вказують на наявність передумов для розгляду питання доцільності застосування заходу забезпечення кримінального провадження за правилами глави 15 розділу II КПК України.

При цьому, слідча суддя, аналізуючи питання доречності тимчасового доступу до документів, враховує, що згідно з ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до п. 1, 3 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, відповідно до ч.1 ст. 92 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Згідно з п. 15 ч. 1 ст. 7, ч. 1 ст. 22 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як убачається з поданого клопотання, необхідність тимчасового доступу до документів, вказаних у ньому, обґрунтована заявником тим, що відображені у них дані необхідні для встановлення відомостей, визначених ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні та виконання завдань, визначених ст. 2 КПК України.

Відповідно до положень ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Докази - це єдність фактичних даних (даних про факти) та їх процесуальних джерел. Фактичні дані - це не факти об`єктивної дійсності, а відомості про них, що утворюють зміст доказів, за допомогою яких встановлюються факти і обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 7, ст. 9 КПК України регламентовано, що до загальних засад кримінального провадження віднесено законність. Ця складова передбачає, що під час кримінального провадження слід виявити усі обставини кримінального провадження.

Відтак, слідча суддя, проаналізувавши обставини, щодо яких здійснюється розслідування, вказану стороною обвинувачення та встановлену дізнанням в цей час в поєднанні з текстом диспозиції кримінально-правової норми, щодо порушення яких йдеться, а також додані матеріали до клопотання в аспекті мотивів, наведених на підтвердження потреби застосування заходу забезпечення кримінального провадження, вважає, що є установленими обставини, передбачені п. 1, 2, 3 ч. 3 ст. 132, главою 15 КПК України, а саме:

-існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

-речі та документи, до яких просить отримати доступ сторона обвинувачення, повністю відповідають визначенню доказів, передбаченому в ст. 84 КПК України;

-наведені речі та документи перебувають у володінні особи, вказаної у клопотанні, та з їх допомогою дійсно можливо виявити обставини, передбачені ст. 9, 91 КПК України, оскільки є наявною ймовірність використання як доказів відомостей, що містяться в них та вони вказують паралельно на неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів.

Таким чином, у судовому засіданні слідчою суддею встановлено, що клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження за своєю суттю в цілому відповідає вимогам ч. 6 ст. 132, ст. 160 КПК України, обставин, регламентованих п. 1-3 ч. 3 ст. 132, ст. 161 КПК України, не встановлено.

4. Висновки за результатами розгляду клопотання.

За таких обставин, слідча суддя, дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, у порядку ст. 94 КПК України, вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, свідчать про те, що заявником у відповідності до вимог ч. 5 ст. 132 КПК України надано ґрунтовні докази, які дають змогу дійти до висновку про неможливість іншим способом, на даному етапі, довести обставини, які передбачається довести за допомогою зазначених у клопотанні документів (ч. 3, 4 ст. 132, ч. 5, 6 ст. 163 КПК України), забезпечити повноту, всебічність та неупередженість розслідування вищезазначеного кримінального правопорушення, отримати відомості, що є необхідними для з`ясування всіх важливих обставин у їх сукупності, а тому подане клопотання слід задовольнити.

Щодо способу доступу, то слідчий суддя враховує, що (1) згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку); (2) тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах, комп`ютерних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення (абз. 2 ч. 1 ст. 159 КПК України); (3) відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 164 КПК України в ухвалі слідчого судді, суду про тимчасовий доступ до речей і документів має бути зазначено розпорядження надати (забезпечити) тимчасовий доступ до речей і документів зазначеній в ухвалі особі та надати їй можливість вилучити зазначені речі і оригінали або копії документів.

Відповідно, з огляду на наведені в цьому провадженні доводи щодо мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження, слідча суддя вважає за доцільне надати такий доступ з можливістю вилучення запитуваних даних відповідно до абз. 1, 2 ч. 1 ст. 159 КПК України, з огляду на відсутність у проваджені щодо них обставин, визначених ч. 7 ст. 163 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 131-132, 159-166, 369-372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю та їх вилучення, у межах кримінального провадження № 0002823, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 грудня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, - задовольнити.

Надати слідчому слідчого відділу Броварського РУП ГУНП в Київській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_8 , слідчому слідчого відділу Броварського РУП ГУНП в Київській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_9 , слідчому слідчого відділу Броварського РУП ГУНП в Київській області лейтенанту поліції ОСОБА_3 дозвіл на тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю, а саме до історії хвороби ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , з можливістю її вилучення з приміщення КНП « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 - для проведення судово-медичної експертизи.

Строк дії ухвали - два місяці з дня її постановлення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення, оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Ухвала виготовлена в 2 примірниках.

Примірник 1 - знаходиться в матеріалах цього судового провадження.

Примірник 2 та завірена копія - надано заявнику.

Слідча суддя ОСОБА_10