В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ "29" січня 2025 р.

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

представника потерпілої ОСОБА_7

розглянувши у підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості в кримінальному провадженні яке внесене до ЄРДР за №0001993 від 01.06.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, з середньою-спеціальною освітою, розлученого, маючого на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_8 2015 р.н., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 27.05.2023, приблизно о 12 год. 10 хв., за попередньою домовленістю з ОСОБА_6 , яка є його колишньою дружиною, приїхав за адресою: АДРЕСА_3 , де остання проживає разом з трьома дітьми, з метою проведення часу зі спільним сином Платоном. Перебуваючи у вищевказаній квартирі, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає достовірно знаючи про наявність грошових коштів у ОСОБА_6 , що залишились після реалізації автомобіля, а також місце їх зберігання, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення зазначених коштів.

Скориставшись тим, що окрім малолітньої дитини інші особи у квартирі відсутні, ОСОБА_4 з полиці гардеробної кімнати викрав металевий сейф, марки «SteelNet SN-MC-26E-7035», який обладнаний кодовим цифровим замком вартістю 1499 грн. в середині якого знаходилися грошові кошти в сумі 20 000 доларів США, що станом на 27.05.2023 згідно курсу НБУ становить 731 372 грн. В подальшому ОСОБА_4 , помістив викрадений сейф до поліетиленових пакетів, та приблизно о 16 год 45 хв. разом зі своїм сином - Платоном, вийшов з квартири, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 732 871 грн.

Обвинувальний акт надійшов до суду за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану.

Під час судового засідання, 29.01.2025 року між прокурором та обвинуваченим за участю захисника, було укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої ОСОБА_4 визнав свою винуватість у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення в повному обсязі. При цьому, сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_4 за частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України у виді п`яти років позбавлення волі, із застосуванням положень ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням строком на один рік та покладенням на ОСОБА_4 обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Відповідно до ч.3 ст. 474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Під час судового засідання встановлено, що обвинувачений цілком розуміє положення п.п.1-4 ч.4 ст. 474, п.1 ч.3 ст.394, п.1 ч. 3ст. 424, ст.476 КПК України; укладення угоди сторонами є добровільним.

Узгоджене сторонами угоди покарання враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, беззаперечне визнання ним своєї вини у вчиненому кримінальному правопорушенні, щире каяття.

Таким чином, умови укладеної угоди не суперечать вимогам КПК України; правова кваліфікація, яка є вірною, передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості; умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; відсутні дані щодо неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань; наявні підстави для визнання винуватості.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що укладена угода про визнання винуватості відповідає нормам матеріального та процесуального закону і її слід затвердити.

Крім того, у даному кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_6 та її захисником адвокатом ОСОБА_7 в порядку ст.128 КПК України до суду пред`явлено цивільний позов до ОСОБА_4 , про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, у розмірі 732 871 гривень та моральної шкоди в розмірі 500 000 (п`ятсот тисяч) грн.

Представником ОСОБА_6 - адвокатом ОСОБА_7 у судовому засіданні було заявлено клопотання про залишення цивільного позову без розгляду у зв`язку з повним відшкодуванням обвинуваченим матеріальної шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта за проведення експертизи № СЕ-19/111-24/35728-Д від 19.06.2024 у розмірі 3407,76 грн.; експерта за проведення експертизи № СЕ-19/111-23/31017-Д від 20.06.2024 у розмірі 2629,00 грн.; за проведення експертизи № СЕ-19/111-24/35420-БД від 24.06.2024 у розмірі 1025, 34 грн.; за проведення експертизи № СЕ-19/111-24/37419-ВЗ від 28.06.2024 у розмірі 4543,68 грн.;

Питання речових доказів суд вирішує в порядку 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 75,76, 185 ст.ст.100, 124, 370, 374, 394, 424, 474, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 29.01.2025 року, укладену між прокурором та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за ч.4 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном 1 (один) рік, з покладенням на нього, відповідно до ст. 76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути з ОСОБА_4 , користь держави процесуальні витрати, пов`язані із проведенням судових експертиз у сумі 11 605 (одинадцять тисяч шістсот п`ять) грн.78 коп.

Цивільний позов ОСОБА_6 та її захисника адвоката ОСОБА_7 до ОСОБА_4 , про відшкодування матеріальної шкоди, та моральної шкоди - залишити без розгляду.

Речові докази: 1) CD-диск з аудіофайлом під назвою: «Аудіо WhatsApp 2023-06-15 в 18.37.18_с529а181.dat (1)unknown», який постановою від 19.06.2023 року визнано речовими доказами; Флеш-носій (goodram 16gb) з фото та відеоматеріалами, який долучено до протоколу допиту потерпілого від 14.03.2024, та постановою від 14.03.2024 року визнано речовими доказами; DVD-диск з відеофайлами який постановою від 20.06.2023 року визнано речовими доказами; DVD-диск з відеофайлами який постановою від 07.11.2023 року визнано речовими доказами; - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та призначення судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Вирок на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, зокрема: обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 1 ст. 472 КПК України.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя