Справа № 539/5519/24
Провадження № 1-кп/539/356/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2024

місто Лубни Полтавської області

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадженні № 0001031 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення за частиною першою статті 263 Кримінального кодексу України:

громадянина України ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Лубни Полтавської області; освіта середня, неодружений, місце проживання: АДРЕСА_1 , військовослужбовець, учасник бойових дій, судимості відсутні, та

ухвалив в нарадчій кімнаті цей вирок про таке:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:

1.Влітку 2024 року (точної дати та часу досудовим розслідуванням становити не представилося можливим), ОСОБА_4 перебував у вагоні електропотягу сполученням Полтава Гребінка та знайшов під сидінням й привласнив ручну осколкову наступальну гранату М67.

1.1. Усвідомлюючи, що знайдена ручна осколкова наступальна граната М67, призначена за допомогою ручного метання для ураження живої сили в ближньому бою та бойової техніки противника осколками, старший солдат ОСОБА_4 діючи в порушення додатку № 1, пункту 1 постанови ВРУ від 07.06.1992 № 2471-12 «Про право власності на окремі види майна», Наказу МВС України від 21.08.1998 № 622 «Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», привласнив вищевказану ручну осколкову наступальну гранату М67, тим самим придбав бойовий припас, без передбаченого законом дозволу.

1.2. У подальшому, ОСОБА_4 , перевіз її до місця свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , з метою подальшого зберігання та носіння.

1.3. 02.11.2024 ОСОБА_4 будучи в стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , розмахуючи ручною осколковою наступальною гранатою М67 продемонстрував її своїй матері ОСОБА_5 , після чого остання викликала працівників поліції.

1.4. Після цього, 02.11.2024 працівниками Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено корпус ручної гранати М67 в зборі із запалом М213, які згідно висновку судової вибухово-технічної експертизи № СЕ-19/117-24/19494-ВТХ від 11.11.2024 є ручною осколковою наступальною гранатою М67, яка відноситься до категорії вибухових пристроїв.

1.5. Форма вини: прямий умисел, ОСОБА_4 усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання.

2. ОСОБА_4 вчинив дії, які виразилися у незаконному носінні, зберіганні та придбанні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, за що передбачена відповідальність за частиною першою статті 263 КК України.

ІІ. Виклад позицій сторін кримінального провадження

3.В судовому засіданні прокурор вважав недоцільним дослідження всіх зібраних доказів, оскільки обвинувачений визнає вину у вчиненні цього кримінального правопорушення, обставини його вчинення учасниками справи не оспорюються, просив суд допитати обвинуваченого та дослідити документи про особу обвинуваченого.

3.1. Прокурор просив призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

4.В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 не оспорював обставин вчинення цього кримінального правопорушення, розуміє зміст цих обставин, свої процесуальні права. Його позиція є добровільною та істиною та він розуміє, що буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини цього кримінального провадження в апеляційному порядку.

4.1. Обвинувачений просив суд провести спрощений розгляд цієї судової справи та не досліджувати докази.

4.2. Обвинувачений визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення за частиною першою статті 263 Кримінального кодексу України.

4.3. Обвинувачений погодився з усіма фактичними обставинами справи, зазначеними в обвинувальному акті.

4.4. В своєму діянні обвинувачений ОСОБА_4 щиро розкаюється, готовий нести покарання за вчинене.

ІІІ. Процесуальні дії у кримінальному провадженні

5. Суд встановив, що сторони кримінального провадження не оспорюють обставини цього кримінального провадження.

5.1. Зокрема, обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнає себе винуватим у вчиненні злочину, в якому він обвинувачується, розуміє всі обставини його вчинення, не оспорює ці обставини та не заперечує проти розгляду справи в порядку, передбаченому частиною третьою статті 349 КПК України.

5.2. Суд з`ясував, що прокурор не заперечує проти розгляду цього кримінального провадження в спрощеному порядку та недоцільності дослідження доказів в цьому кримінальному провадження щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

5.3. В судовому засіданні суд з`ясував, що всі учасники правильно розуміють зміст обставин цього кримінального провадження, їх позиції є істинними та добровільними, вони розуміють, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

6. Суд визнав недоцільним досліджувати докази щодо обставин цього кримінального провадження, які ніким не оспорюються, відповідно до частини третьої статті 349 КПК України.

ІV. Положення закону, якими суд керувався

7. Кримінальний процесуальний кодекс України:

Частина третя та четверта статті 349 - суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Допит обвинуваченого здійснюється обов`язково, крім випадку, якщо він відмовився від давання показань, та випадків, передбачених частиною третьою статті 323 та статтею 381 цього Кодексу.

Частини друга, третя статті 373, зокрема - якщо обвинувачений визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює обвинувальний вирок і призначає покарання.

8.Кримінальний кодекс України:

Частина перша статті 263 - носіння, зберігання, придбання, передача чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу караються позбавленням волі на строк від трьох до семи років.

9. Пункт 1 додатку № 1 постанови ВРУ від 07.06.1992 № 2471-12 «Про право власності на окремі види майна», види майна, що не можуть перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України: зокрема, зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї, зазначеної в додатку N 2, і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаваються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ), бойова і спеціальна військова техніка, ракетно-космічні комплекси; вибухові речовини й засоби вибуху.

V. Мотиви суду

9. Орган досудового розслідування встановив всі обставини кримінального провадження. Ці обставини викладені у розділі І цього вироку «Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним».

Ці обставини не оспорюються учасниками цього кримінального провадження.

10. Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена, його дії вірно кваліфіковані органом досудового розслідування за частиною першою статті 263 Кримінального кодексу України.

VI. Мотиви призначення покарання

11.Суд дослідив відомості, що характеризують особу обвинуваченого.

12. Суд встановив наявність обставин, які пом`якшують покарання за статтею 66 КК України - щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання за статтею 67 КК України, суд не встановив.

13. Суд призначає покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у межах санкції частини першої статті 263 КК України та враховує:

- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення тяжкий злочин;

- особу винного - постійне місце проживання, військовослужбовець, не перебування на обліку у нарколога та психіатра, позитивну характеристику з місця проживання, задовільну службову характеристику, наявність у обвинуваченого статусу учасника бойових дій, процесуальну поведінку обвинуваченого під час судового розгляду;

- дві обставини, що пом`якшують покарання.

14.Суд врахував позиції сторін щодо призначення покарання.

15. Суд призначає обвинуваченому ОСОБА_4 необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень покарання у виді позбавлення волі строком три роки.

16. Суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства в умовах здійснення інтенсивного нагляду за його поведінкою під час іспитового строку, тому суд звільняє його від відбування покарання з випробуванням за статтею 75 КК України та покладає на нього обов`язки за статтею 76 КК України, у разі невиконання яких обвинувачений може бути направлений в місця позбавлення волі для відбування призначеного покарання.

17.Суд встановлює іспитовий строк тривалістю в один рік.

VI. Інші рішення щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

18. Суд вирішує питання речових доказів відповідно до статті 100 КПК України та застосовує спеціальну конфіскацію відповідно до статей 96-1, 96-2 КК України.

19.Процесуальні витрати за проведення експертизи складають 1591,80 грн та суд покладає їх на обвинувачену відповідно до статті 124 КПК України.

20. На час ухвалення вироку запобіжний захід обвинуваченій не обирався, підстав для його обрання немає.

З цих підстав суд ухвалив:

1.Громадянина України ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Лубни Полтавської області, визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за частиною першою статті 263 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

2.На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в один рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

3.Покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки за частиною третьою статті 76 Кримінального кодексу України:

1)повідомляти командира військової частини, в який проходить службу засуджений військовослужбовець, про зміну місця проживання;

2)не виїжджати за межі України без погодження з командиром військової частини, в якій проходить службу засуджений військовослужбовець.

4.Початок іспитового строку рахувати з часу проголошення цього вироку.

5.Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи у сумі 1591,80 гривня (одна тисяча п`ятсот дев`яносто одна гривня 80 коп).

6.Відповідно до статтей 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію примусово безоплатно вилучити у власність держави ручну осколкову наступальну гранату М67, яка знаходиться в камері речових доказів Лубенського РВП ГУНП у Полтавській області.

7.За частиною шостою статті 376 КПК України копію цього вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

8. Цей вирок за частиною другою статті 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

9.На вирок може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

10. Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого частиною другою статті 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

11.Суд підписав вирок 11.12.2024.

Суддя Лубенського міськрайонного суду

Полтавської області ОСОБА_1