Справа №705/163/25
1-в/705/39/25 УХВАЛА
20 січня 2025 року м.Умань
Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
засудженого ОСОБА_3 (у режимі відеоконференції з ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)»,
представника установи виконання покарання ОСОБА_4 (у режимі відеоконференції з ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)»,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву засудженого ОСОБА_3 про застосування Закону України № 3886-ІХ від 09.08.2024 та приведення вироку відповідно до вимог чинного законодавства,
Засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою, в якій просив переглянути його справу по статті 185 КК України.
Засуджений ОСОБА_3 у судовому засіданні просив його заяву задовольнити та у зв`язку з набуттям чинності Закону України № 3886-ІХ привести вирок Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 29.05.2024 у відповідність до вимог чинного законодавства та зменшити термін покарання.
Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні просив суд звільнити ОСОБА_3 на підставі ч. 2 ст. 74 КК України та п. 13 ст. 537 КПК України від покарання за вироком Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 18.03.2024 за вчинення крадіжок майна на початку березня 2023 на суму 1120,34 грн; 11.04.2023 на суму 1169,99 грн; 21.10.2023 на суму 1138 грн; 04.11.2023 на суму 1626 грн 95 коп.; 20.12.2023 на суму 1700 грн, так як розмір шкоди заподіяний вказаними діяннями не перевищує розмір 2-х неоподаткованих мінімумів доходів громадян, який станом на 01.01.2023 становив 2684 грн. Оскільки правових підстав для зміни кваліфікації інших злочинів, за які відбуває покарання ОСОБА_3 немає, та те, що караність за їх вчинення Законом № 3886-ІХ не усунена, покарання призначене вироком Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 20.05.2024, зміненого ухвалою Черкаського апеляційного суду від 07.05.2024, просив залишити без змін.
Представник адміністрації установи ОСОБА_4 у судовому засіданні при розгляді заяви засудженого поклався на розсуд суду.
Суд, вислухавши засудженого, прокурора та представника адміністрації установи, дослідивши матеріали заяви та особової справи засудженого, дійшов таких висновків.
Згідно із ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.
Пунктом 2 частини 2 статі 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення, зокрема, питань, передбачених пунктом 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджений вироком Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 29 травня 2024 року за ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 309 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, до 1 року 1 місяця обмеження волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України при призначенні покарання враховано вирок Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 18.03.2024, змінений ухвалою Черкаського апеляційного суду від 07.05.2024, яким ОСОБА_3 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців. На підставі ч. 1 ст. 72 КК України переведено менш суворий вид покарання у більш суворий, а саме покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 1 місяць переведено в покарання у виді позбавлення волі на строк 6 місяців 15 днів. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань визначено ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 5 років 8 місяців. Відповідно до ч. 4 ст. 70, ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_3 в строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення за вироком Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 18.03.2024, а саме строк з 18.03.2024 до 28.05.2024. Строк покарання обчислюється з моменту набрання вироком законної сили. До набрання вироком законної сили, починаючи з 29.05.2024, застосовано до ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою, з подальшим зарахуванням цього строку в строк відбуття покарання.
Відповідно до зазначеного вироку ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, а саме незаконному проникненню до житла особи, та кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту.
Остаточне покарання за цим вироком призначене на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком Корсунь-Шевченківського районного суду від 18.03.2024, зміненим ухвалою Черкаського апеляційного суду від 07.05.2024, за яким ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконному придбанні, зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, та кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємному викраденні чужого майна (крадіжках), вчинених повторно, в умовах воєнного стану із заподіянням матеріальної шкоди потерпілим в останню декаду січня 2023 року на суму 3557 грн 01 коп., на початку березня 2023 року на суму 1120 грн 34 коп., 18.06.2023 на загальну суму 3349 грн 43 коп.,11.04.2023 на суму 1169 грн 99 коп., 03.10.2023 на суму 6601 грн 81 коп., 21.10.2023 на суму 1138 грн 00 коп., 04.11.2023 на суму 1626 грн 95 коп., 20.12.2023 на суму 1700 грн.
Разом з тим Верховна Рада України 18 липня 2024 року прийняла Закон № 3886-ІХ, який набув чинності 09 серпня 2024 року.
Відповідно до вказаного Закону № 3886-ІХ стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Кримінальна відповідальність за відповідною частиною ст. 185 КК України настає під час вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка) у тому разі, якщо крадіжка майна не є дрібною.
Отже, діяння, вчинені як таємне викрадення чужого майна, якщо вартість цього майна не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент їх вчинення, є дрібною крадіжкою і не є кримінально караними, що виключає кримінальну відповідальність, передбачену ст. 185 КК України.
Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).
За частиною 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
На переконання суду, унесення згаданих вище змін до законодавства України про адміністративну відповідальність безпосередньо впливає на закон України про кримінальну відповідальність, адже ці зміни визначають розмежування між діями, які необхідно кваліфікувати як дрібну крадіжку, наслідком чого є притягнення особи до адміністративної відповідальності, і таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за що передбачена кримінальна відповідальність.
Беручи до уваги викладене, фактична декриміналізація викрадення майна, вартість якого не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, має зворотну дію в часі, оскільки поліпшує становище особи.
Неоподатковуваний мінімум в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового Кодексу, для відповідного року.
Підпунктом 169.1.1 статті 169 передбачено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом на 1 січня звітного податкового року, для будь-якого платника податку.
Таким чином, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на 01.01.2023 ця сума становила 2684 грн.
Отже, враховуючи, що ОСОБА_3 за вироком Корсунь-Шевченківського районного суду від 18.03.2024, який змінений ухвалою Черкаського апеляційного суду від 07.05.2024 в частині призначеного покарання, завдав матеріальної шкоди потерпілим на суми, що менші ніж два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян станом на день скоєння крадіжки, тобто вчинені ним діяння відповідно до вимог Закону України № 3886-ІХ не є кримінально-караними на теперішній час, враховуючи часткову декриміналізацію, введену новим Законом, на підставі ст. 5 України, суд доходить висновку про необхідність виключення з вироку Корсунь-Шевченківського районного суду від 18.03.2024, який змінений ухвалою Черкаського апеляційного суду від 07.05.2024 в частині призначеного покарання, обвинувачення по епізоду за фактом крадіжки майна на початку березня 2023 року на суму 1120 грн 34 коп., 11.04.2023 на суму 1169 грн 99 коп., 21.10.2023 на суму 1138 грн 00 коп., 04.11.2023 на суму 1626 грн 95 коп., 20.12.2023 на суму 1700 грн, та звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання за цими епізодами у зв`язку з усуненням законом караності діяння.
Водночас встановлено, що кримінальна караність діяння за ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 309 КК України та за іншими фактами крадіжок майна за вироком Корсунь-Шевченківського районного суду від 18.03.2024, який змінений ухвалою Черкаського апеляційного суду від 07.05.2024 в частині призначеного покарання, не усунута.
На цих підставах ОСОБА_3 необхідно вважати засудженим вироком Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 29.05.2024 за ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 309 КК України. Призначене ОСОБА_3 покарання за вироком Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 29.05.2024 за ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 309 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 72 КК України, у виді 5 років 8 місяців позбавлення волі підлягає залишенню без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, суд
Заяву засудженого ОСОБА_3 задовольнити.
Привести у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 вироки за якими засуджений ОСОБА_3 .
Виключити з вироку Корсунь-Шевченківського районного суду від 18 березня 2024 року, який змінений ухвалою Черкаського апеляційного суду від 07 травня 2024 року в частині призначеного покарання, обвинувачення по епізодам за фактами крадіжок майна на початку березня 2023 року на суму 1120 грн 34 коп., 11.04.2023 на суму 1169 грн 99 коп., 21.10.2023 на суму 1138 грн 00 коп., 04.11.2023 на суму 1626 грн 95 коп., 20.12.2023 на суму 1700 грн, та на підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання за цими епізодами у зв`язку з усуненням законом караності діяння.
ОСОБА_3 вважати засудженим вироком Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 29 травня 2024року за ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 309 КК України.
Призначене ОСОБА_3 покарання за вироком Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 29 травня 2024 року за ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 309 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 72 КК України, у виді 5 років 8 місяців позбавлення волі залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 7 днів з дня оголошення ухвали, а засудженим - протягом 7 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1