Справа № 594/1292/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2025 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

в складі головуючого ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м.Борщеві, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 грудня 2018 року за №0000362 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він 23 грудня 2018 року біля 17 год. 05 хв., керуючи автомобілем «АUDI-А6» р.н. НОМЕР_1 (номерний знак Литовської Республіки), рухався по вул. Кудринецькій, смт. Мельниця- Подільська, Борщівського (тепер Чортківського) району, Тернопільської області, в напрямку від с. Кудринці, Борщівського (тепер Чортківського) району до перехрестя з вул. Незалежності, смт. Мельниця-Подільська.

Рухаючись у вказаному напрямку, в межах смуги руху до зазначеного перехрестя, із швидкістю біля 80 км/год., водій ОСОБА_4 не був достатньо уважний, належно не стежив за дорожньою обстановкою, умовами та відповідно не реагував на їх зміну, як наслідок в темну пору доби та в умовах недостатньої видимості, не обрав безпечної швидкості руху за умови видимості дороги, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним у конкретних дорожніх умовах, обстановці, чим порушив вимоги пунктів: 1.5 ч. 1, 1.10, (в частині визначення понять: «безпечна швидкість», «дорожні умови», «дорожня обстановка», і виконання їх вимог), 2.3 (б, д), 12.1, 12.2, 12.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями, які зобов`язували його рухатися на автомобілі «АUDI-А6» р.н. НОМЕР_1 . у населеному пункті, із безпечною швидкістю (за умови видимості дороги), не більше 50 км/год., а також своїми діями не створювати загрозу безпеці дорожнього руху, небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

При подальшому наближенні до будинку №5 вказаної вулиці, із зазначеною швидкістю, водій ОСОБА_4 , маючи об`єктивну можливість завчасно виявити пішохода ОСОБА_6 , яка рухалася проїзною частиною дороги, а саме смугою руху до перехрестя з вул. Незалежності, біля правого краю проїзної частини дороги, назустріч автомобілю «АUDI-А6» р.н. НОМЕР_1 , відповідно до вимог п. п. 1.10 (в частині визначення поняття «небезпека для руху» і виконання його вимог), 12.3 ПДР України, виявивши небезпеку для свого руху, тобто зміну дорожньої обстановки - появу рухомого об`єкту, який рухається смугою руху, негайно не вжив заходів до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, хоча мав таку технічну можливість шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування, за умови руху автомобіля із безпечною та дозволеною (не більше 50 км/год.) швидкістю руху, в межах населеного пункту, як при увімкненому в автомобілі ближньому, так і дальньому світлі фар.

Внаслідок порушення вказаних пунктів Правил дорожнього руху України водій ОСОБА_4 не забезпечив безпеку дорожнього руху та шляхом обрання швидкості руху автомобіля «АUDI-А6» р.н. НОМЕР_1 , яка значно перевищувала безпечну та дозволену на даній ділянці автодороги в межах населеного пункту, позбавив себе технічної можливості зупинити керований ним автомобіль до місця наїзду на пішохода ОСОБА_6 , яка рухалася назустріч в межах смуги руху транспортного засобу та під час руху допустив наїзд передньою правою частиною автомобіля «АUDI-А6» на пішохода ОСОБА_6 .

Після вчинення дорожньо-транспортної пригоди, водій ОСОБА_4 в порушення вимог п. п. 2.10 (а, б, в, г, д, е) ПДР України негайно не зупинив керований транспортний засіб і не залишився на місці пригоди, не увімкнув аварійну сигналізацію і не встановив знак аварійної зупинки, не вжив можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілій, не викликав на місце пригоди карету швидкої медичної допомоги та не повідомив про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, не чекав прибуття поліцейських, не вжив всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організацію об`їзду місця пригоди, а залишив місце пригоди, поїхавши на автомобілі «АUDI-А6» р.н. НОМЕР_1 до м. Кам`янець-Подільський, Хмельницької області.

Внаслідок наїзду транспортним засобом пішохід ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді: масивної відкритої черепно-мозкової травми з переломами кісток склепіння та основи черепа, крововиливами під мозкові оболонки та речовину головного мозку, від яких настала її смерть на місці пригоди.

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог пунктів: 1.5 ч.І, 1.10, (в частині визначення понять: «безпечна швидкість», «дорожні умови», «дорожня обстановка», «небезпека для руху», і виконання їх вимог), 2.3 (б, д), 12.1, 12.2, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням смерті потерпілої ОСОБА_6 .

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілої.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого-адвокат ОСОБА_5 подав клопотання, в якому просить призначити в цьому кримінальному провадженні комплексну комісійну автотехнічну, трасологічну та судово-медичну експертизу, проведення якої доручити Тернопільському відділенню Київського НДІ судових експертиз з залученням Тернопільського бюро судово-медичної експертизи МОЗ України. В обґрунтування клопотання захисник посилається на те, що наявний у справі висновок автотехнічної експертизи грунтується на вихідних даних, що не відповідають дійсності і які отримані з порушенням вимог КПК. Крім того, органом досудового розслідування на вирішення автотехнічної експертизи не ставилося питання щодо відповідності дій пішохода ОСОБА_6 . Правилам дорожнього руху України. Також експертами не враховані пояснення ОСОБА_4 щодо обставин ДТП, які він дав під час судового розгляду справи. На вирішення експертизи просить поставити такі питання : Чи відповідали дії водія ОСОБА_4 технічним вимогам Правил дорожнього руху України? Чи відповідали дії пішохода ОСОБА_6 технічним вимогам Правил дорожнього руху України? Чиї дії водія чи пішохода з технічної точки зору призвели до виникнення аварійної дорожньої ситуації? Яка була швидкість руху транспортного засобу перед зіткненням? Яким було взаємне розташування автомобіля та пішохода в момент зіткнення при дорожньо-транспортній події?Чи була у водія технічна можливість запобіганню події (наїздові, зіткненню та ін.) в момент розвитку дорожньої ситуації? Чи мав водій технічну можливість запобігти дорожньо-транспортній події? Чи могла ОСОБА_6 отримати виявлені у неї тілесні ушкодження за обставин описаних водієм ОСОБА_4 , якщо ні, то чому і у чому полягає ця суперечність? Чи спроможні покази водія ОСОБА_4 про обставини ДТП, з урахуванням даних, отриманих у результаті огляду місця події та висновках експертів №77 від 31 січня 2019 року, №4.6-29/19 від 07.02.2019 та №.2.2-54/19 від 27 березня 2019, якщо ні, то у чому полягає їх суперечність?

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання захисника підтримав, просить його задовольнити.

Прокурор вважає, що клопотання до задоволення не підлягає, оскільки обвинувачений мав можливість надати показання під час досудового розслідування, однак, не скористався нею. Також вважає, що потерпіла ОСОБА_6 рухалася так, як їй дозволяла дорожня обстановка, оскільки узбіччя було засипане снігом.

Суд, розглянувши клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, дійшов наступного висновку.

Як передбачено ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження визначено захист прав і законних інтересів суб`єктів, які потерпіли від кримінального правопорушення, охорона прав, свобод і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 КПК України, експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

Відповідно до положень ч. 1 ст.332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених ст. 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Згідно ч.3 ст. 332 КПК України, до ухвали суду про доручення проведення експертизи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, включаються питання, поставлені перед експертом учасниками судового провадження, судом. Суд має право не включати до ухвали питання, поставлені учасниками судового провадження, якщо відповіді на них не стосуються кримінального провадження або не мають значення для судового розгляду, обґрунтувавши таке рішення в ухвалі.

В ході судового розгляду даної справи були допитані свідки, обвинувачений ОСОБА_4 , дослідженні документи, надані стороною обвинувачення.

Зокрема, були досліджені наявні в матеріалах справи протокол огляду місця події (т.1, а.с.105-119), висновки: судово-медичної експертизи №77 від 31 січня 2019 року (т.1, а.с.219-221, транспортно-трасологічної експертизи №4.6-29/19 від 07 лютого 2019 року (т.1, а.с.180-182), автотехнічної експертизи №4.6-51/19 від 12 березня 2019 (т.1, а.с.199-212).

В судовому засіданні встановлено, що під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_4 відмовився від надання будь-яких пояснень з приводу обставин ДТП.

Водночас, в ході судового розгляду, в судовому засіданні 23 грудня 2024 року, обвинуваченим ОСОБА_4 були надані показання щодо обставин та механізму ДТП, в яких останній показав, що 23 грудня 2018 року біля 17 год. 05 хв., керуючи автомобілем «АUDI-А6» р.н. НОМЕР_1 рухався по вул.Кудринецькій, смт.Мельниця-Подільська, Борщівського району Тернопільської області, в напрямку від с.Кудринці до перехрестя з вул.Незалежності, смт.Мельниця-Подільська.

Рухаючись у вказаному напрямку, в межах смуги руху до зазначеного перехрестя, зі швидкістю біля 40 км/год на ближньому світлі фар приблизно за 20 м він побачив жінку-пішохода, яка рухалася проїзною частиною дороги, а саме смугою руху з перехрестя вул. Незалежності, правим краєм проїзної частини дороги, назустріч автомобілю під його керуванням.

Жінка, йдучи, зупинялася, махаючи в напрямку автомобіля палицею, яку тримала у правій руці. Коли автомобіль наблизився до жінки, вона палицю направила в його сторону та вдарила нею в передню частину автомобіля, але куди саме, сказати не може, після чого він відчув удар та падіння жінки на капот автомобіля з правої сторони та удар головою об праву передню стійку вікна. Він злякався і не зупинився, а поїхав далі в бік с.Іване-Пусте.

Із вищезазначених показань обвинуваченого ОСОБА_4 слідує інший механізм дорожньо-транспортної пригоди, ніж той, який викладений у пред`явленому ОСОБА_4 обвинуваченні.

Такі показання обвинуваченого ОСОБА_4 не досліджувалися в ході досудового розслідування цього кримінального провадження, оскільки останній їх надав вперше лише в ході судового розгляду.

Таким чином вказані обвинуваченим ОСОБА_4 обставини відрізняються від обставин, встановлених під час досудового розслідування. Однак, чи спроможні його показання з технічної точки зору, можливо встановити тільки після проведення комплексної автотехнічної , транспортно-трасологічної, судово-медичної експертизи та з врахуванням вихідних даних, що містяться в доказах, наданих стороною обвинувачення, а також з врахуванням даних, що встановлені в ході судового розгляду при безпосередньому допиті обвинуваченого.

З урахуванням вищевикладеного та у зв`язку із наявністю в матеріалах кримінального провадження експертиз, висновки яких не дають можливості в повній мірі встановити обставини кримінального правопорушення, оскільки питання на досудовому розслідуванні перед експертами для цього не ставились, з метою забезпечення повного, неупередженого судового розгляду відповідно до положень ст. 2 КПК України, суд вважає за необхідне призначити в цьому кримінальному провадженні комплексну автотехнічну , транспортно-трасологічну та судово-медичну експертизу.

При вирішенні обсягу питань, які будуть поставлені на вирішення експертам, суд враховує думку учасників процесу, а тому вважає, що питання, запропоновані стороною захисту, слід включити до переліку питань, які будуть поставлені на вирішення експертам, однак, викласти їх у такій послідовності:Чи є технічно спроможними показання обвинуваченого водія ОСОБА_4 про обставини ДТП, з урахуванням даних, отриманих у результаті огляду місця події та висновків експертів №77 від 31 січня 2019 року, №4.6-29/19 від 07 лютого 2019 року та №4.6-51/19 від 12 березня 2019, якщо ні, то в чому полягає їх суперечність? Якщо так, то: чи відповідали дії водія ОСОБА_4 з технічної точки зору вимогам Правил дорожнього руху України; чи відповідали дії пішохода ОСОБА_6 вимогам Правил дорожнього руху України; чиї дії, водія чи пішохода з технічної точки зору призвели до виникнення аварійної дорожньої ситуації; яка була швидкість руху транспортного засобу перед зіткненням; яким було взаємне розташування автомобіля та пішохода в момент зіткнення при дорожньо-транспортній події; чи була у водія технічна можливість запобіганню події (наїздові, зіткненню та ін.) в момент розвитку дорожньої ситуації; чи мав водій технічну можливість запобігти дорожньо-транспортній події; чи могла ОСОБА_6 отримати виявлені в неї тілесні ушкодження за обставин, описаних водієм ОСОБА_4 , якщо ні, то чому і в чому полягає ця суперечність.

Водночас, суд зауважує, що призначення судової комплексної автотехнічної , транспортно-трасологічної та судово-медичної експертизи не є призначенням повторної експертизи, оскільки перед експертами ставляться питання, що не вирішувалися в ході досудового розслідування при проведенні таких експертиз, зокрема, відповіді на питання, які підлягають вирішенню при проведенні цієї експертизи можна буде надати тільки після дослідження експертом показань обвинуваченого, наданих в судовому засіданні, а також відомостей, що містяться в матеріалах судового провадження.

Тому суд вважає, що проведення експертизи доцільно доручити не Тернопільському відділенню Київського НДІ судових експертиз із залученням Тернопільського обласного бюро судово-медичних експертиз, як просить захисник, а експертам Тернопільського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України та Тернопільського обласного бюро судово-медичних експертиз, які проводили зазначені вище експертизи в даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.4 ст.332 КПК України після постановлення судом ухвали про доручення проведення експертизи судовий розгляд продовжується, крім випадків, якщо таке продовження неможливе до отримання висновку експерта.

Оскільки під час судового розгляду проведено всі процесуальні дії щодо дослідження визначеного обсягу доказів, розгляд справи необхідно відкласти до отримання висновку експертів.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 332, 369, 370, 371, 372, 376, 392 КПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання сторони захисту задовольнити частково.

Призначити в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 грудня 2018 року за №0000362 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, комплексну судову автотехнічну, транспортно-трасологічну, судово-медичну експертизу, проведення якої доручити експертам Тернопільського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (вул.Степана Будного,48, м. Тернопіль, 46000) та Тернопільського обласного бюро судово-медичних експертиз (вулиця Князя Острозького, 5, Тернопіль, Тернопільська область, 46008).

Провідною експертною установою при проведенні зазначеної комплексної експертизи визначити Тернопільський науково-дослідний експертно-криміналістичний центр МВС України.

На вирішення експертів поставити такі питання:

- Чи є технічно спроможними показання обвинуваченого водія ОСОБА_4 про обставини ДТП, з урахуванням даних, отриманих у результаті огляду місця події та висновків експертів №77 від 31 січня 2019 року, №4.6-29/19 від 07 лютого 2019 року та №4.6-51/19 від 12 березня 2019, якщо ні, то в чому полягає їх суперечність?

Якщо так, то:

- чи відповідали дії водія ОСОБА_4 з технічної точки зору вимогам Правил дорожнього руху України;

-чи відповідали дії пішохода ОСОБА_6 вимогам Правил дорожнього руху України?

- чиї дії, водія чи пішохода з технічної точки зору призвели до виникнення аварійної дорожньої ситуації;

- яка була швидкість руху транспортного засобу перед зіткненням;

- яким було взаємне розташування автомобіля та пішохода в момент зіткнення при дорожньо-транспортній події;

-чи була у водія технічна можливість запобіганню події (наїздові, зіткненню та ін.) в момент розвитку дорожньої ситуації;

-чи мав водій технічну можливість запобігти дорожньо-транспортній події;

-чи могла ОСОБА_6 отримати виявлені в неї тілесні ушкодження за обставин, описаних водієм ОСОБА_4 , якщо ні, то чому і в чому полягає ця суперечність.

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 Кримінального кодексу України за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків.

В іншій частині клопотання відмовити.

Надати експертам для проведення експертизи матеріали кримінальної справи № 594/1292/24.

Судовий розгляд кримінального провадження відкласти до отримання висновку експертизи.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Повний текст ухвали оголошено о 11.00 год. 31 січня 2025 року.

Головуючий