Справа № 367/2212/25
Провадження по справі № 1-кп/367/725/2025
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 січня 2025 року за № 0000010 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

встановив:

Органом досудового розслідування встановлені фактичні обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Так, установлено, що ОСОБА_3 28.01.2025 близько 21 год. 40 хв. (точний час досудовим розслідуванням не встановлений), перебуваючи поруч із житловим будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , побачив наглядно знайому йому потерпілу ОСОБА_4 та в цей час у нього раптово виник протиправний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), а саме мобільним телефоном, що належить ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, під надуманим приводом, ОСОБА_3 попросив у ОСОБА_4 мобільний телефон з метою подзвонити, не маючи у подальшому наміру його повертати.

У свою чергу, ОСОБА_4 , будучи введеною в оману та впевненою в правомірності дій ОСОБА_3 , не здогадуючись про його дійсні наміри, добровільно передала останньому свій мобільний телефон марки «Хіаоті Redmi Note 13 Pro 8/256 GB» вартістю 7616 гривні 67 копійки, які ОСОБА_3 визначив для себе предметами протиправного посягання.

Після чого, цього ж дня, доводячи свій протиправний умисел, направлений на заволодіння чужими майном шляхом обману (шахрайство), до кінця, перебуваючи поруч із житловим будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 , отримавши від ОСОБА_4 , вищевказаний мобільний телефон, скориставшись відсутністю уваги потерпілої, будучи впевненим, що потерпіла ОСОБА_4 не здогадується про його злочинний намір, утримуючи мобільний телефон при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Внаслідок вказаних злочинних дій ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_4 завдано матеріального збитку на загальну суму 7616 грн. 67 коп.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Положеннями ч. 2 та ч. 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Судом встановлено, що до обвинувального акта прокурором додано клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, просить суд розглянути дане кримінальне провадження, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Також, відповідно до вимог ч. 3 ст. 302 КПК України, до обвинувального акта було додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , складену в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , щодо беззаперечного визнання обвинуваченим винуватості у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні та письмову заяву. У даній заяві захисником ОСОБА_5 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості обвинуваченим, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Окрім цього, до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні прокурором додан о письмову заяву потерпілої ОСОБА_4 щодо згоди із установленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою статті 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. ст. 381-382 КПК України.

Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 , захист якого здійснює захисник ОСОБА_5 , обставини вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, обвинувачений свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Таким чином, суд визнає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України, а саме - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Також судом досліджено дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше не судимий, у лікаря-психіатра та нарколога на обліку не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Вирішуючи питання щодо виду та розміру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, характеризується посередньо, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Суд зазначає, що згідно положень статей 50, 65 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

На підставі викладеного, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з врахуванням всіх обставин справи, а також враховуючи позицію сторони обвинувачення та сторони захисту, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити покарання за ч. 1 ст. 190 КК України у виді штрафу в межах санкції статті, що йому інкримінують, яке дорівнює його мінімальній межі.

Призначене обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді штрафу є необхідним та достатнім для його виправлення, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, є домірним скоєному і відповідає меті покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальні витрати на проведення експертизи в даному провадженні суд відшкодовує за рахунок обвинуваченого.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого суд не застосовує.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення експертизи в розмірі 1193 (одна тисяча сто дев`яносто три) гривні 85 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення виключно з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1