Справа № 438/2189/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/145/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Бориславського міського суду Львівської області від 23.12.2024 року у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борислава, Львівської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

обвинуваченго ОСОБА_7 ,

встановила:

вироком Бориславського міського суду Львівської області від 23.12.2024 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначено покарання: -за ч.3 ст.357 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік; -за ч.1 ст. 358 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік 5 місяців; -за ч. 4 ст. 358 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік 2 місяці.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, ОСОБА_7 остаточно призначено покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік 5 місяців.

Остаточне покарання засудженому ОСОБА_7 визначено з урахуванням ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків та на підставі вимог ч. 3 ст. 72 КК України вирок Бориславського міського суду Львівської області від 19.11.2024 року ухвалено виконувати самостійно.

Відповідно до п. п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України, на ОСОБА_7 покладено обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ у справі: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 , виданого Великоберезнянським РВ УМВС України в Закарпатській області від 22 лютого 1997 року, на який ухвалою Бориславського міського суду Львівської області від 04.12.2024 накладено арешт та який передано на зберігання в Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області, згідно квитанції №1594, ухвалено знищити.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що він 01 грудня 2024 року близько 10 год. 00 хв. поблизу будинку №11 по вулиці Грушевського у місті Бориславі Львівської області побачив паспорт громадянина України та вирішив незаконно ним заволодіти з метою його подальшого підроблення та використання в особистих інтересах.

В цей час, ОСОБА_7 реалізуючи свій раптово виниклий протиправний умисел на незаконне заволодіння паспортом громадянина України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи із корисливих мотивів, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає та він не буде помічений іншими особами, діючи із прямим умислом, підняв із тротуарної доріжки паспорт громадянина України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_1 виданий Великоберезнянським РВ УМВС України в Закарпатській області від 22 лютого 1997 року, при цьому не вчинивши жодних дій для його повернення, незаконно заволодівши вказаним паспортом громадянина України покинув місце вчинення кримінального правопорушення.

В подальшому, ОСОБА_7 , 01 грудня 2024 року, точний час органом досудового розслідування не встановлено, перебуваючи за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , маючи при собі паспорт громадянина України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_1 виданий Великоберезнянським РВ УМВС України в Закарпатській області від 22 лютого 1997 року, яким він напередодні незаконно заволодів, з метою подальшого його використання, вирішив умисно підробити офіційний документ, а саме паспорт громадянина України, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, що посвідчує особу та її спеціальний статус згідно пп. а, п. 1, ч. 1 ст. 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» та є документом, що посвідчує особу власника відповідно до «Положення про паспорт громадянина України», затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.09.1992 № 2503-ХІІ, шляхом вклеювання у ньому власної фотографії та зміни року народження, з метою його подальшого використання як документа, що посвідчує його особу.

Для цього, ОСОБА_7 , реалізовуючи свій протиправний умисел, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою подальшого використання у власних цілях паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_10 , власноруч видалив фотокартку останнього з першої сторінки паспорта та вклеїв туди свою фотокартку, та змінив рік народження з 1977 на 1997, чим підробив офіційний документ, який надає права, видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, з метою його подальшого використання.

Окрім цього, 02.12.2024 близько 11 год. 30 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи поблизу будинку № 9, по вулиці Гірна у місті Бориславі Львівської області на виконання законної вимоги працівника Національної поліції, щодо пред`явлення документу, який посвідчує особу останнього, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що паспорт громадянина України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_1 виданий Великоберезнянським РВ УМВС України в Закарпатській області від 22 лютого 1997 року, є підробленим внаслідок зміни року народження та вклеювання на 1 сторінці фотокартки ОСОБА_7 , замість фотографії ОСОБА_10 , представився останнім та пред`явив працівнику Національної поліції завідомо підроблений ним офіційний документ, який містить недостовірні відомості з метою посвідчення його особи.

Не погоджуючись із вироком прокурор подав апеляційну скаргу, у якій просить його скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити покарання: -за ч.3 ст.357 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік; -за ч.1 ст. 358 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік 5 місяців; -за ч. 4 ст. 358 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік 2 місяці.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, ОСОБА_7 остаточно призначити покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік 5 місяців.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, до даного покарання повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Бориславського міського суду Львівської області від 19.11.2024 року та призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді апробаційного нагляду на строк 1 рік 5 місяців та штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 17000 грн.

На підставі вимог ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу виконувати самостійно.

Покласти на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені п. п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України.

Речовий доказ у справі: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 , виданого Великоберезнянським РВ УМВС України в Закарпатській області від 22 лютого 1997 року, на який ухвалою Бориславського міського суду Львівської області від 04.12.2024 накладено арешт та який передано на зберігання в Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області, згідно квитанції №1594, залишити у матеріалах кримінального провадження.

В обґрунтування апеляційних вимог прокурор покликається на те, що при призначенні покарання обвинуваченому за сукупністю вироків, відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, суд першої інстанції не визначив способу приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Бориславського міського суду Львівської області від 19.11.2024 року. Разом з цим, відповідно до п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України, речовий доказ, а саме паспорт громадянина України, слід залишити у матеріалах справи.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого та його захисника, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити частково з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні зазначених у вироку кримінальних правопорушень відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим, що в апеляційній скарзі не оспорюється.

Колегією суддів встановлено що вироком Бориславського міського суду Львівської області від 23.12.2024 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначено покарання: -за ч.3 ст.357 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік; -за ч.1 ст. 358 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік 5 місяців; -за ч. 4 ст. 358 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік 2 місяці.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, ОСОБА_7 остаточно призначено покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік 5 місяців.

Разом з цим, ОСОБА_7 раніше судимий вироком Бориславського міського суду Львівської області від 19.11.2024 року за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 17000 грн.

Поряд з цим, суд призначаючи обвинуваченому покарання за сукупністю вироків на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, не визначив способу складання покарань у даному кримінальному провадженні та за вироком Бориславського міського суду Львівської області від 19.11.2024 року.

Крім того, у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України, судом під час ухвалення рішення, яким закінчується кримінальне провадження, має бути вирішено питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів.

Вироком Бориславського міського суду Львівської області від 23.12.2024 року речовий доказ у справі: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 , виданого Великоберезнянським РВ УМВС України в Закарпатській області від 22 лютого 1997 року, ухвалено знищити.

Відповідно до п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України, документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Постановою від 02.12.2024 року вищевказаний паспорт громадянина України визнано речовим доказом.

Враховуючи це, такий, відповідно до п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України, слід залишити у матеріалах кримінального провадження.

Відтак, вирок суду першої інстанції підлягає зміні в частині призначеного покарання за сукупністю вироків та вирішення питання щодо долі речових доказів.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 420, 615 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

апеляційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Бориславського міського суду Львівської області від 23.12.2024 року змінити.

ОСОБА_7 вважати винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, ізх призначеним покаранням: -за ч.3 ст.357 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік; -за ч.1 ст. 358 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік 5 місяців; -за ч. 4 ст. 358 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік 2 місяці.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, вважати ОСОБА_7 остаточно призначеним покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік 5 місяців.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, до даного покарання повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Бориславського міського суду Львівської області від 19.11.2024 року та призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік 5 місяців та штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 17000 грн.

На підставі вимог ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 17000 грн за вироком Бориславського міського суду Львівської області від 19.11.2024 року виконувати самостійно.

Відповідно до п. п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України, покласти на ОСОБА_7 обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ у справі: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 , виданого Великоберезнянським РВ УМВС України в Закарпатській області від 22 лютого 1997 року, на який ухвалою Бориславського міського суду Львівської області від 04.12.2024 накладено арешт та який передано на зберігання в Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області, згідно квитанції №1594, залишити у матеріалах кримінального провадження.

В решті вирок суду залишити без змін.

На ухвалу суду може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженому який тримається під вартою, в той самий строк з дня отримання його копії.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4