Справа № 643/1455/25
Провадження № 1-кс/643/564/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2025 Слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні погоджене прокурором клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000426 від 19.04.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 255, ч. 4 ст. 191, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням у якому просить накласти арешт на майно, що належить на праві приватної власності підозрюваному ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони розпорядження та відчуження, а саме на: транспортний засіб «NISSAN QASHQAI», номер та серія знака НОМЕР_1 , дата реєстрації - 19.01.2019, рік випуску 2010 , VIN НОМЕР_2 , сірого кольору; транспортний засіб «NISSAN PATHFINDER», номер та серія знака НОМЕР_3 , дата реєстрації - 06.01.2021, рік випуску 2011, VIN НОМЕР_4 , чорного кольору; транспортний засіб «ВАЗ 21093», номер та серія знака НОМЕР_5 , дата реєстрації - 20.01.2015, рік випуску 2003, VIN НОМЕР_6 , сірого кольору.

Клопотання обґрунтовано тим, що у провадженні другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000426 від 19.04.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 255, ч. 4 ст. 191, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на початку 2023 року, але не пізніше 15.03.2023, перший заступник Старовірівського сільського голови Красноградського району Харківської області ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , у складі злочинної організації, під час виконання договорів з капітального та поточного ремонтів автомобільних доріг, шляхом внесення завідомо неправдивих відомостей до офіційних документів про якість і обсяги виконаних будівельних робіт, а також про вартість використаних будівельних матеріалів, заволоділи бюджетними коштами Старовірівської сільської територіальної громади Красноградського району Харківської області.

ОСОБА_3 , який діяв як фізична особа підприємець, відповідно до своїх повноважень повинен був забезпечувати контроль відповідності виконання будівельних та будівельно-монтажних робіт на об`єктах, застосування матеріалів, виробів, обладнання вимогам ДБН та інших нормативних документів. В свою чергу, ОСОБА_3 , виконуючи функції співвиконавця, діючи відповідно до розробленого ОСОБА_4 плану вчинення злочинною організацією кримінальних правопорушень, а також згідно із вказівками ОСОБА_4 , всупереч вимогам договорів з надання послуг з технічного нагляду, безпосередньою брав участь у заволодінні бюджетними коштами Старовірівської сільської територіальної громади.

У вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_3 28.01.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України, а саме в участі у злочинній організації, заволодінні чужим майном, вчиненому злочинною організацією, в умовах воєнного стану, у велик их та особливо великих розмірах та внесенні до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, вчиненому злочинною організацією .

Враховуючи, що ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі з конфіскацією майна, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вищезазначене майно з метою забезпечення можливої конфіскації майна підозрюваного в дохід держави, оскільки, на думку сторони обвинувачення, існує реальна загроза відчуження цього майна, що у подальшому позбавить можливості застосування додаткового покарання у вигляді конфіскації майна.

У судове засідання прокурор не з`явився, до початку судового засідання подав заяву у якій клопотання підтримав та просив розглянути без його участі.

З огляду на наведені слідчим обставини та положення ч.2 ст.172 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про можливість розгляду клопотання без повідомлення власника майна, так як це є необхідним з метою досягнення мети вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

З поданого клопотання та доданих до нього документів вбачається, що у провадженні другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000426 від 19.04.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 255, ч. 4 ст. 191, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України.

У вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_3 28.01.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України, а саме в участі у злочинній організації, заволодінні чужим майном, вчиненому злочинною організацією, в умовах воєнного стану, у великих та особливо великих розмірах та внесенні до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, вчиненому злочинною організацією.

Відповідно до ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно із ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У відповідності до п.3 ч.2 ст.170 КК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно з приписами ч.5 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Так, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років позбавлення волі, з конфіскацією майна. За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 255 КК України передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від восьми до тринадцяти років позбавлення волі, з конфіскацією майна.

Вказане свідчить про наявність достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити ОСОБА_3 покарання у виді конфіскації майна.

Згідно реєстраційних карток на транспортний засіб ОСОБА_3 на праві приватної власності належать наступні транспортні засоби: транспортний засіб «NISSAN QASHQAI», номер та серія знака НОМЕР_1 , дата реєстрації - 19.01.2019, рік випуску 2010 , VIN НОМЕР_2 , сірого кольору; транспортний засіб «NISSAN PATHFINDER», номер та серія знака НОМЕР_3 , дата реєстрації - 06.01.2021, рік випуску 2011, VIN НОМЕР_4 , чорного кольору; транспортний засіб «ВАЗ 21093», номер та серія знака НОМЕР_5 , дата реєстрації - 20.01.2015, рік випуску 2003, VIN НОМЕР_6 , сірого кольору.

Аналіз викладеного законодавства і обставин справи свідчить, що є передбачені законом підстави для накладення арешту на майно з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Оцінивши надані стороною обвинувачення матеріали, слідчий суддя дійшов висновків про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_3 до інкримінованих йому кримінальних правопорушень, за викладених у клопотанні обставин, який у випадку доведення його винуватості у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень може понести покарання у вигляді конфіскації майна, а також наявність підстав вважати, що незастосування обмежень розпорядження майном, що перебуває у власності підозрюваного, може призвести до вжиття заходів останнім для відчуження належного йому майна на користь третіх осіб, тощо, а тому арешт майна на даному етапі є цілком законним і необхідним для забезпечення кримінального провадження.

Арешт майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження, негативних наслідків арешту майна судом не встановлено.

Натомість, відмова у задоволенні клопотання про арешт майна може потягнути його безповоротну втрату.

Слідчий суддя зауважує, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, хоча власник обмежуються у реалізації всіх правомочностей права власності, такий захід є тимчасовим, а тому відповідні обмеження є розумними і співмірними, з огляду на завдання кримінального провадження та, з урахуванням досліджених обставин в цьому кримінальному провадженні, потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи з метою виконання завдань кримінального провадження. Таким чином всі обставини, проаналізовані в сукупності, свідчать про можливість і необхідність накладення арешту на майно у цьому кримінальному провадженні з точки зору наявності передбачених законом підстав. За наведених обставин клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 7, 9, 131, 132, 170-173, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:

- транспортний засіб «NISSAN QASHQAI», номер та серія знака НОМЕР_1 , дата реєстрації - 19.01.2019, рік випуску 2010 , VIN НОМЕР_2 , сірого кольору;

- транспортний засіб «NISSAN PATHFINDER», номер та серія знака НОМЕР_3 , дата реєстрації - 06.01.2021, рік випуску 2011, VIN НОМЕР_4 , чорного кольору;

- транспортний засіб «ВАЗ 21093», номер та серія знака НОМЕР_5 , дата реєстрації - 20.01.2015, рік випуску 2003, VIN НОМЕР_6 , сірого кольору, шляхом заборони розпорядження та відчуження.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду в термін 5 днів з моменту її проголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1