Справа № 694/3395/24
Провадження №1-кп/694/2/25
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.01.2025 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3
в с т а н о в и в:
Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 307 КК України незаконний збут наркотичного засобу.
кримінального провадження.
Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України незаконний збут наркотичного засобу, вчинений повторно.
Крім того, в другій декаді серпня 2024 року ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання в квартирі АДРЕСА_3 , переслідуючи злочинний намір, спрямований на порушення правового режиму обігу наркотичних засобів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, надав підсобне приміщення свого домоволодіння ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою вживання наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадон шляхом введення ін`єкції за допомогою медичного шприца.
Крім того, ОСОБА_3 в першій декаді вересня 2024 року, знаходячись за місцем свого проживання в квартирі АДРЕСА_3 , переслідуючи злочинний намір, спрямований на порушення правового режиму обігу наркотичних засобів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, надав одну із кімнат свого домоволодіння ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою вживання наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадон шляхом введення ін`єкції за допомогою медичного шприца.
Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 317 КК України надання приміщення для незаконного вживання наркотичних засобів.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочинів визнав повністю. Дав показання про те, що вперше спробував таблетки метадону приблизно три роки тому, коли у нього заболів шлунок та йому запропонував їх в якості знеболюючого знайомий на прізвище ОСОБА_9 . Потім він звик до таблеток метадону, які йому періодично давав ОСОБА_9 , що перебував на замісній терапії. Він звернувся в лікарню з приводу лікування наркоманії і його також поставили на замісну терапію. Перебуваючи на замісній терапії в Звенигородській лікарні, він отримував від лікаря-нарколога таблетки метадону та зберігав їх за місцем свого проживання для власного вживання. Безсмертний попросив його продати таблетки, на що він погодився в зв`язку зі скрутним матеріальним становищем. Гроші за таблетки ОСОБА_9 запропонував йому сам. До того як купити таблетки, він багато разів дзвонив та просив їх продати. В результаті він двічі продав таблетки ОСОБА_9 за 200 грн., про що дуже шкодує. Також ОСОБА_3 зазначив, що ОСОБА_9 іноді продавав таблетки йому, коли в нього вони закінчувались.
Крім того, він декілька разів надавав приміщення свого домоволодіння по АДРЕСА_2 своїм знайомим Домошенку та Плохотнюку для вживання наркотичних засобів. Йому відомо, що ці особи також є наркозалежними, а Домошенко перебуває на замісній терапії. В скоєному щиро розкаюється, зобов`язується стати на шлях виправлення. Просив врахувати його поважний вік, скрутне матеріальне становище та незадовільний стан здоров`я і не призначати покарання у виді позбавлення волі, давши шанс на виправлення та лікування.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, суд вважає, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень доведена повністю та кваліфікує його дії: за першим епізодом - за ч. 1 ст. 307 КК України - незаконний збут наркотичного засобу; за другим епізодом - ч. 2 ст. 307 КК України незаконний збут наркотичного засобу, вчинений повторно; за третім та четвертим епізодами - ч. 1 ст.317 КК України надання приміщення для незаконного вживання наркотичних засобів.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого та вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, в зв`язку зі скрутним матеріальним становищем.
При цьому, суд враховує, що щире каяття характерне тим, що воно засноване на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через визнання вини і готовність нести кримінальну відповідальність, тобто характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого кримінального правопорушення, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.
В судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаявся та висловив жаль з приводу вчиненого, критично оцінив свої дії, що також свідчить про те, що особа розуміє тяжкість наслідків від своїх дій та щиро кається.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, який офіційно працевлаштований в КП «Благоустрій» Звенигородської міської ради, за місцем роботи характеризується позитивно, за місцем проживання характеризується задовільно, перебуває з 2021 року на «Д» обліку у лікаря-нарколога з діагнозом психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів та отримує замісну підтримуючу терапію у вигляді препаратів метадону, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, має похилий вік та ряд хронічних захворювань, а саме: вірусний гепатит С, остеоартроз колінного суглоба, глаукома, катаракта, залишкові явища після перенесення туберкульозу легень, не судимий в силу ст. 89 КК України.
Згідно статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Положеннями ст. 69 КК України передбачено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. На вказаних підставах суд може не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті (частини статті) Особливої частини як обов`язкове.
Встановлені в ході судового розгляду обставини вчинення злочинів ОСОБА_3 , а саме те, що обвинувачений, перебуваючи під диспансерним наглядом та отримуючи замісну терапію, збув наркотичні засоби, які отримав від лікаря-нарколога, іншій наркозалежній особі, яка також перебуває на замісній терапії та отримує наркотичні засоби від лікаря-нарколога, на думку суду, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.
Враховуючи дані про особу винного, який офіційно працевлаштований та зарекомендував себе як добросовісний працівник, має постійне місце проживання та перебуває у фактичних шлюбних стосунках, має похилий вік та вкрай незадовільний стан здоров`я, а також враховуючи конкретні обставини вчинення злочинів, відсутність тяжких наслідків злочинних дій, ставлення обвинуваченого до своїх вчинків, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 307 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі та без призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна. За ч. 1 ст. 307 КК України та ч. 1 ст. 317 КК України призначити покарання в межах санкцій відповідних частин статей КК України. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання за сукупністю злочинів визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, оскільки таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
При цьому, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, дані про особу винного та конкретні обставини вчинення злочинів, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_10 можливе без ізоляції від суспільства і вважає за необхідне звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, передбаченого ст. 75 КК України, поклавши обов`язки передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.
Суд вважає, що саме таке покарання відповідатиме загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів, цілком відповідає тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особі винного та принципу пропорційності обмеження прав та легітимної мети покарання, який передбачений Європейською конвенцією захисту прав людини і основоположних свобод.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Відповідно до ч. 1 ст. 377 КПК України у зв`язку із звільненням обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, його необхідно звільнити з-під варти в залі судового засідання.
Керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374, 377 КПК України, суд,
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 317 КК України та призначити йому покарання:
-за ч. 1 ст. 307 КК України у виді чотирьох років шести місяців позбавлення волі;
-за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна;
-за ч.1 ст. 317 КК України у виді трьох років шести місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку два роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
- сейф-пакет №WAR1141076 із п`ятьма таблетками білого кольору, які містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон масою 0,024 г, та сейф-пакет експертної служби із двома таблетками білого кольору, які містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон масою 0,045 г, які передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області після набрання вироком законної сили - знищити;
- сейф-пакет PSP 1359369 із мобільним телефоном «НОКІА» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , із сім-карткою № НОМЕР_2 , які зберігаються в камері зберігання речових доказів Звенигородського РВП ГУНП у Черкаській області - повернути ОСОБА_3 , а в разі відмови в отриманні знищити;
- паперовий пакет НПУ із змивом на марлевий тампон з правої руки ОСОБА_3 , паперовий пакет НПУ із змивом на марлевий тампон з лівої руки ОСОБА_3 , паперовий
пакет НПУ із контрольним марлевим тампоном, сейф-пакет PSP 1125449 із аркушем паперу із зразком спеціальної хімічної речовини, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Звенигородського РВП ГУНП у Черкаській області після набрання вироком законної сили знищити;
- грошові кошти в сумі 200 грн., які передані на відповідальне зберігання до уповноваженого банку АБ «Укргазбанк» відповідно до квитанції № 572 - після набрання вироком законної сили перерахувати у дохід держави.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням судових експертиз в сумі 4377 (чотири тисячі триста сімдесят сім) грн. 45 коп.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили скасувати, звільнивши обвинуваченого ОСОБА_3 з-під варти в залі судового засідання.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Звенигородський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1