Провадження 1кп-932/593/24
Справа 932/8834/24
УХВАЛА

Іменем України

30 січня 2025 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

Головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

за участю:

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Дніпро в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0003079, відносно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ

У провадженні Бабушкінського райсуду м. Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч 3 ст. 307 КК України. Щодо обвинуваченого ОСОБА_5 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який ухвалою суду від 10.12.2024 року продовжений на строк шістдесят діб, тобто до 07.02.2025 року включно.

Прокурором заявлене клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят діб з тих підстав, що ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі строком до дванадцяти років з конфіскацією майна, він не працює, тобто не має постійного джерела доходу, не має міцних соціальних зв`язків, а тому існують ризики, що ОСОБА_5 може ухилитися та переховуватися від суду, може незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення. Застосування більш м`якого запобіжного заходу вважав недоцільним, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та процесуальних рішень, у зв`язку з чим просив відмовити у задоволенні клопотання сторони захисту.

Захисник адвокат ОСОБА_4 просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора і змінити запобіжний захід на домашній арешт, з тих підстав, що обвинувачений тривалий час перебуває під вартою, ризики зазначені прокурором відсутні, так як він має постійне місце проживання і реєстрацію, міцні соціальні зв`язки і під час досудового розслідування співпрацював зі слідством.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав позицію захисника.

Вислухавши думку учасників процесу, суд вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 до розгляду кримінальної справи по суті на строк шістдесят діб, а у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому запобіжного заходуна домашній арешт, суд вважає необхідним відмовити, виходячи з наступного.

ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, пов`язаного з придбанням та зберіганням психотропних речовин та наркотичних засобів, з метою збуту, в особливо великих розмірах, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі строком до дванадцяти років з конфіскацією майна, і з врахуванням особистості обвинуваченого, який не працює, не має постійного офіційного джерела доходу, не має міцних соціальних зв`язків та утриманців, а також стадії процесу, коли свідки обвинувачення не допитані, а матеріали кримінального провадження у тому числі протоколи допиту зазначених осіб відкриті стороні захисту, реально існують обґрунтовані ризики, що він буде переховуватися від суду, впливати на свідків, може вчинити інше кримінальне правопорушення або іншим чином буде перешкоджати кримінальному провадженню.

Суд вважає, що ризики, які враховувалися судом при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цей час не зменшилися, залишаються реальними та продовжують існувати, враховуючи зміст пред`явленого останньому обвинувачення, а також тяжкість кримінальних правопорушень, характер та обставини протиправних діянь, в яких він обвинувачується, його особистості, що виправдовує тримання обвинуваченого під вартою і застосування саме такого запобіжного заходу у цьому випадку буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу.

Твердження захисту, що не існує ризиків того, що обвинуваченийможе ухилитися та переховуватися від суду, може незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він має постійне місце проживання і реєстрацію, міцні соціальні зв`язки, суд не вважає підставою для зміни запобіжного заходу обвинуваченому на іншій більш м`який, у тому числі на цілодобовий домашній арешт, так як вищезазначені доводи з урахуванням тяжкості та обставин злочину, серйозності обвинувачення, суворості покарання, яке може бути призначено обвинуваченому у разі доведеності його провини, не свідчать про наявність у останнього перешкод або інших стримуючих факторів щодо можливості ухилитися від суду та не перешкоджати здійсненню кримінального провадження, та не являються достатньою підставою для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну поведінку обвинуваченого та запобігти вищезазначеним ризикам.

Посилання сторони захисту, як на підставу відмови у задоволенні клопотання прокурора на тривале перебування обвинуваченого під вартою, суд вважає необґрунтованим, і з врахуванням стадії процесу та з огляду на положення Конвенції з прав людини та основоположних свобод і усталеної практики Європейського суду з прав людини, суд вважає, що загальний строк тримання обвинуваченого під вартою не є надмірним.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд, також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема про те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту та суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Крім того, ризик втечі має оцінюватися у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Також суд враховує, що наразі на території України введений воєнний стан, що суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень та якісно погіршує криміногенну обстановку.

На підставі викладеного суд, приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора і продовження застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, а у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому запобіжного заходуна домашній арешт, суд вважає необхідним відмовити.

З урахуванням положень ст.ст. 182, 183 КПК України, та вищевикладених обставин, суд вважає необхідним залишити без змін визначену обвинуваченому заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з визначеними обов`язками, передбаченими ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 181, 183, 194, 331, 350 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ

Клопотання прокурора про продовження застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходуна домашній арешт відмовити.

Продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят діб, тобто до 30 березня 2025 року включно.

Залишити без змін визначену заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з визначеними обов`язками, передбаченими ст. 194 КПК України

На ухвалу може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду до ухвалення судового рішення по суті протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя Бабушкінського

районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1