Справа № 201/2104/25
Провадження № 1-кс/201/825/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ 2-го управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_3 , погодженого прокурором відділу Донецької обласної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0002084, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.07.2024 року, про продовження строку дії застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Луганськ Луганської області, громадянки України, із вищою освітою, яка є вдовою, працюючої головою Громадської організації Садового товариства ім. Мічуріна, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

В судовому засіданні приймали участь:

- прокурор ОСОБА_6

- підозрювана ОСОБА_5

- захисник ОСОБА_7 (ВКЗ)

ВСТАНОВИВ:

Короткий виклад клопотання.

Слідчим відділом 2 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0002084, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також у зв`язку з необхідністю виконати ряд слідчих дій, слідчий просив продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування без можливості внесення застави.

Позиції учасників.

Прокурор підтримав клопотання з підстав, зазначених у ньому, просив задовольнити.

Підозрювана ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечила.

Захисник підтримав думку своєї підзахисної, зазначивши про недоведеність ризиків, просив в задоволенні клопотання відмовити.

Встановлені слідчим суддею обставини.

Слідчим відділом 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002084 від 09.07.2024 за ч. 2 ст. 111 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянка України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно, з особистих мотивів, в умовах воєнного стану, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 використовуючи власний телефон марки Xiaomi моделі Redmi Note 10S, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , використовуючи месенджер «Telegram», зареєстрований за номером мобільного зв`язку НОМЕР_3 під псевдонімом « НОМЕР_3 » діючи на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, здійснює збір інформації щодо переміщення та місць дислокації особового складу, техніки ЗС України на території Донецької області, після чого передає її за допомогою застосунку «Telegram» військовослужбовцю зс рф ОСОБА_8 , чим надає представнику іноземної організації допомогу в проведенні підривної діяльності проти України.

- Зокрема, 06.06.2024 о 20 год. 01 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи на території м. Лиман Краматорського району Донецької області, більш точне місце в ході досудового розслідування не встановлено, всупереч інтересам держави України, в умовах воєнного стану, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України шляхом надання представнику іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України діючи умисно, в інтересах держави, що здійснює збройну агресію проти України, за допомогою власного мобільного телефону з номером НОМЕР_3 , використовуючи месенджер «Telegram», обліковий запис « НОМЕР_3 », надіслала військовослужбовцю ЗС РФ ОСОБА_8 , який використовує мобільний телефон з номером НОМЕР_4 , на якому встановлений месенджер «Telegram», обліковий запис « ОСОБА_9 », текстове повідомлення в якому вказано розташування військових підрозділів, а також підрозділів Національної поліції, Служби безпеки України у будівлі, що знаходиться за певною адресою, яка слідчим суддею не розголошується, тим самим надала представнику іноземної організації допомогу в проведенні підривної діяльності проти України.

Також, 06.06.2024 о 20 год. 01 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи на території м. Лиман Краматорського району Донецької області, більш точне місце в ході досудового розслідування не встановлено, всупереч інтересам держави України, в умовах воєнного стану, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України шляхом надання представнику іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України діючи умисно, в інтересах держави, що здійснює збройну агресію проти України, за допомогою власного мобільного телефону з номером НОМЕР_3 , використовуючи месенджер «Telegram», обліковий запис « НОМЕР_3 », надіслала військовослужбовцю ЗС РФ ОСОБА_8 , який використовує мобільний телефон з номером НОМЕР_4 , на якому встановлений месенджер «Telegram», обліковий запис « ОСОБА_9 », текстове повідомлення в якому вказано розташування військових підрозділів у будівлі за певною адресою, яка слідчим суддею не розголошується, тим самим надала представнику іноземної організації допомогу в проведенні підривної діяльності проти України.

Далі, 06.06.2024 о 20 год. 06 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи на території м. Лиман Краматорського району Донецької області, більш точне місце в ході досудового розслідування не встановлено, всупереч інтересам держави України, в умовах воєнного стану, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України шляхом надання представнику іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України діючи умисно, в інтересах держави, що здійснює збройну агресію проти України, за допомогою власного мобільного телефону з номером НОМЕР_3 , використовуючи месенджер «Telegram», обліковий запис « НОМЕР_3 », надіслала військовослужбовцю ЗС РФ ОСОБА_8 , який використовує мобільний телефон з номером НОМЕР_4 , на якому встановлений месенджер «Telegram», обліковий запис « ОСОБА_9 », текстове повідомлення в якому вказано розташування військової техніки Збройних сил України у лісовому масиві, що знаходиться між залізничним полотном (ділянка залізничного сполучення між станціями «Форпостна» та «Колективний» Лиманської ТГ) та автомобільною дорогою у напрямку з м. Лиман до с. Дробишево, тим самим надала представнику іноземної організації допомогу в проведенні підривної діяльності проти України.

11.06.2024 о 20 год. 20 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи на території м. Лиман Краматорського району Донецької області, більш точне місце в ході досудового розслідування не встановлено, всупереч інтересам держави України, в умовах воєнного стану, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України шляхом надання представнику іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України діючи умисно, в інтересах держави, що здійснює збройну агресію проти України, за допомогою власного мобільного телефону з номером НОМЕР_3 , використовуючи месенджер «Telegram», обліковий запис « НОМЕР_3 », надіслала військовослужбовцю ЗС РФ ОСОБА_8 , який використовує мобільний телефон з номером НОМЕР_4 , на якому встановлений месенджер «Telegram», обліковий запис « ОСОБА_9 », текстове повідомлення в якому вказано розташування військових підрозділів у будівлі Лиманського центру зайнятості, що знаходиться за певною адресою, яка слідчим суддею не розголошується, тим самим надала представнику іноземної організації допомогу в проведенні підривної діяльності проти України.

Надалі, 24.06.2024 о 22 год. 42 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи на території м. Лиман Краматорського району Донецької області, більш точне місце в ході досудового розслідування не встановлено, всупереч інтересам держави України, в умовах воєнного стану, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України шляхом надання представнику іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України діючи умисно, в інтересах держави, що здійснює збройну агресію проти України, за допомогою власного мобільного телефону з номером НОМЕР_3 , використовуючи месенджер «Telegram», обліковий запис « НОМЕР_3 », надіслала військовослужбовцю ЗС РФ ОСОБА_8 , який використовує мобільний телефон з номером НОМЕР_4 , на якому встановлений месенджер «Telegram», обліковий запис « ОСОБА_9 », власноручно зроблений скріншот екрану належного їй мобільного телефону, в якому у застосунку «Яндекс Карты» було позначено розташування військових підрозділів на території садового товариства за певною адресою, яка слідчим суддею не розголошується, тим самим надала представнику іноземної організації допомогу в проведенні підривної діяльності проти України.

Крім того, 01.09.2024 о 20 год. 40 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи на території м. Лиман Краматорського району Донецької області, більш точне місце в ході досудового розслідування не встановлено, всупереч інтересам держави України, в умовах воєнного стану, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України шляхом надання представнику іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України діючи умисно, в інтересах держави, що здійснює збройну агресію проти України, за допомогою власного мобільного телефону з номером НОМЕР_3 , використовуючи месенджер «Telegram», обліковий запис « НОМЕР_3 », надіслала військовослужбовцю ЗС РФ ОСОБА_8 , який використовує мобільний телефон з номером НОМЕР_4 , на якому встановлений месенджер «Telegram», обліковий запис « ОСОБА_9 », текстове повідомлення в якому вказано розташування особового складу та військової техніки Сил оборони України у будівлі лісництва за певною адресою, яка слідчим суддею не розголошується, тим самим надала представнику іноземної організації допомогу в проведенні підривної діяльності проти України.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у державній зраді - діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України: наданні представнику іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненій в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

20.11.2024 о 19 год. 10 хв. ОСОБА_5 затримано на підставі п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України.

21.11.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України - Державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України шляхом надання представнику іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненому в умовах воєнного стану.

22.11.2024 слідчим суддею Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 18.01.2025, без визначення розміру застави.

21.01.2025 слідчим суддею Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська відносно ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 21.02.2025, без визначення розміру застави.

20.02.2025 слідчим суддею Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська строк досудового розслідування продовжено до 4 місяців, тобто до 21.03.2025.

Щодо обґрунтованості підозри.

Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі "Murray v.United Kingdom", 14310/88, 28.10.94, п. 55).

Уявлення про "обґрунтовану підозру" має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка оголосила про підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні такого кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом НСРД від 16.10.2024; протоколом обшуку від 20.11.2024; протоколом затримання особи від 20.11.2024, складеним відповідно до вимог ст. ст. 208, 615 КПК України; матеріалами, зібраними оперативним підрозділом, які згідно ст. 99 КПК України є документами.

Вказані здобуті під час досудового розслідування докази є вагомими та свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого їй кримінального правопорушення.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваної ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою отримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

При цьому, обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеність її вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Отже, слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно такої особи запобіжного заходу, зокрема, у вигляді тримання під вартою.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні, долученими доказами, обґрунтованість підозри щодо вчинення інкримінованого кримінального правопорушення є підтвердженою.

При цьому, стороною захисту не зазначено обставин та не надано доказів на підтвердження існування таких обставин, які б очевидно та беззаперечно свідчили про непричетність підозрюваної до кримінального правопорушення, у вчиненні якого їй повідомлено про підозру, або вказували на необґрунтованість повідомленої підозри.

Щодо існування ризиків.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК України).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

На виконання вимог ст. 199 КПК України, щодо порядку продовження строку тримання під вартою, встановлені обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики, передбачені п. 1-5 ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати.

На даний час органом досудового слідства не встановлені всі обставини вчинення злочину ОСОБА_5 , інші причетні до вчинення даного кримінального правопорушення особи, що у випадку не продовження останній запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, створить передумови для впливу на достовірність показань можливих свідків у даному кримінальному провадженні, пошкодження, або знищення речових доказів.

З урахуванням викладеного ОСОБА_5 спроможна:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду: враховуючи, що ОСОБА_5 згідно із ст. 12 КК України підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, існує ризик, що підозрювана ОСОБА_5 з метою ухилення від кримінальної відповідальності, розуміючи тяжкість та невідворотність покарання, яке, відповідно до діючого законодавства, пов`язане із позбавленням волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, зокрема на тимчасово окупованій території або в РФ. Вказаній обставині також сприяє той факт, що підозрювана мешкає в м. Лиман Донецької області, яке розташоване поруч з лінією розмежування з окупованою територією та поруч з яким триває активна фаза бойових дій;

2) підозрювана може знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, що стосуються обставин вчинення кримінального правопорушення, тобто речі, які можуть бути знайдені та визнані у встановленим законом порядку речовими доказами у справі, або стосовно злочинів про які органами досудового розслідування не розпочато досудове розслідування;

3) незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні: орган досудового розслідування вважає, що ОСОБА_5 в подальшому може як у спосіб погроз, підкупу, вмовлянь незаконно впливати на свідків, оскільки їх показання мають ґрунтовне значення, а також інших осіб, які на даний час ще не надали органу досудового розслідування покази у кримінальному провадженні, однак їм можливо відомі обставини скоєння злочину;

Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України.

Тобто, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Вказані ризики продовжують існувати, не зменшились та встановлені з урахуванням того, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі.

Викладене в сукупності свідчить про наявність достатніх підстав вважати, що за матеріалами даного кримінального провадження стосовно ОСОБА_5 існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Вказані ризики, які враховувались судом при застосуванні підозрюваній запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на час досудового розслідування кримінального провадження не відпали.

24 лютого 2022 року указом Президента України ОСОБА_10 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, тому необхідно взяти до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину під час воєнного стану.

Щодо необхідності проведення слідчо-розшукових дій.

Строк дії ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21.01.2025 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 закінчується 21 лютого 2025 року, втім у вказаний час завершити досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002084 не вбачається можливим, оскільки кримінальне правопорушення, за яким проводиться досудове розслідування, згідно з ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, під час досудового розслідування необхідно усунути наявні в матеріалах досудового розслідування суперечності.

Також, внаслідок особливої складності кримінального провадження, необхідно виконати певний обсяг слідчих та процесуальних дій, а саме: отримати висновок судової комп`ютерно-технічної експертизи; здійснити огляд інформації, отриманої за результатами судової комп`ютерно-технічної експертизи; визначити остаточну кваліфікацію кримінального правопорушення; у разі необхідності підготувати повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру ОСОБА_5 з урахуванням відомостей отриманих в ході аналізу результатів проведених негласних слідчих (розшукових) дій; виконати інші слідчі (розшукові) дії, в яких виникне необхідність в ході досудового розслідування; виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Отримання результатів зазначених процесуальних дій зі збору доказів у кримінальному провадженні, відповідно до ст. 93 КПК України, має суттєве значення для доказування у кримінальному провадженні та потребує додаткового часу, що може негативно вплинути на повноту на об`єктивність досудового розслідування та судового розгляду у кримінальному провадженні.

Направлення обвинувального акту до суду без проведення вищезгаданих дій недоцільно, оскільки це може негативно вплинути на всебічне, повне і неупереджене дослідження всіх обставин події. Для проведення зазначених процесуальних дій необхідний додатковий строк.

Висновки.

Подане клопотання відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України. Підозра обґрунтована і ризики є доведеними і продовжують існувати.

Вирішуючи питання про продовження дії запобіжного заходу, встановлено, що органу досудового розслідування дійсно необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, втім строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою ОСОБА_5 закінчується 21.02.2025.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжним заходом є тримання під вартою.

Оскільки інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення входить до вищевказаного переліку, то, з огляду на обґрунтованість підозри та наявності ризиків, та з метою можливості отримання та процесуального опрацювання вищевказаних матеріалів, проведення інших слідчих дій, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити.

Характер та спосіб вчинених дій, специфіка кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , дають підстави вважати, що без застосування до неї запобіжного заходу може вчиняти інші аналогічні кримінальні правопорушення, чи продовжити вчиняти кримінальне правопорушення у якому підозрюється, а також інші кримінальні правопорушення з метою уникнення кримінальної відповідальності та враховуючи характер дій підозрюваної, які пов`язані з проведенням військової агресії Російської Федерації проти України.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаних ризиків: застосування особистого зобов`язання не можливе у зв`язку з тим, що воно не буде відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; застосування особистої поруки не можливе у зв`язку із відсутністю у підозрюваної осіб, які б могли взяти на себе передбачені законом процесуальні обов`язки; застосування домашнього арешту не можливе, адже це не може запобігти ризикам вчинення інших злочинів; застосування застави не відповідатиме тяжкості та характеру вчиненого злочину.

Щодо строку застосування запобіжного заходу.

У відповідності до ст. 219 КПК України досудове розслідування може бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу. При цьому загальний строк досудового розслідування не може перевищувати двох місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку; шести місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості; дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.

В подальшому згідно з ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч. 3 ст. 115 КПК України при обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку.

Відповідно до ч. 5 ст. 115 КПК України, при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою.

Тому, оскільки строк досудового розслідування продовжений до 21.03.2025 року, а тому саме до цього строку слідчий суддя може продовжити запобіжний захід.

Щодо застави.

Згідно з абз. 8 ч. 4 ст. 183 КК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Оскільки інкриміноване підозрюваній кримінальне правопорушення входить до вищевказаного переліку, а також з огляду на обґрунтованість підозри та наявності ризиків, розмір застави слідчий суддя не визначає.

Керуючись ст. ст. 176-178, 206, 309, 369-372, 376, 395, 615 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Строк дії застосованого під час досудового розслідування ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжити в межах строку досудового розслідування, тобто до 21 березня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення, але може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1