Справа № 526/966/25
Провадження № 1-кп/526/306/2025
В И Р О К

іменем України

08 квітня 2025 року Гадяцький районний суд Полтавської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши кримінальне провадження № 0000074 від 06.02.2025 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Плішивець Гадяцького району Полтавської області, громадянина України, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України,

де сторонами кримінального провадження є: прокурор ОСОБА_4 , представник потерпілого ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:

Суд визнав доведеним, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

05 лютого 2025 року о 12 годині ОСОБА_7 з метою скоєння незаконної порубки дерев породи «дуб» прибув до лісового масиву ботанічного заказника місцевого значення «Великий ліс» поблизу с. Плішивець Миргородського району Полтавської області, що визначений відповідно до рішення виконавчого комітету Полтавської обласної ради від 17.04.1992 № 74 (зі змінами відповідно до рішення від 22.12.2023 № 756) та який відповідно до положення від 09.02.2024 входить до складу природно-заповідного фонду України, охороняється як національне надбання, щодо якого встановлюється особливий режим охорони, збереження, відтворення і використання, а саме: до кварталу № 37, виділу № 6 Краснолуцького лісництва Гадяцького надлісництва філії «Слобожанський лісовий офіс», що належить Державному спеціалізованому господарському підприємству «Ліси України», де з метою власного збагачення, всупереч вимогам ст. 4, 69 Лісового кодексу України, ст. 12, 38 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», п. 1 ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 26 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», п. 3.1 розділу 3 «Положення про ботанічний заказник місцевого значення «Великий Ліс», п. 2, 3 Порядку видачу спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2007 № 761, діючи умисно, розуміючи, що зазначена територія є об`єктом природно-заповідного фонду України, не маючи передбачених законом дозволів на проведення рубок на цій території, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, за допомогою заздалегідь підготовленої бензопили марки «STIHL MS 361» з номером « НОМЕР_1 », вчинив незаконний поруб одного сухостійного дерева породи «дуб» діаметром пня у шийки кореня 41 см та одного сироростучого дерева породи «дуб» діаметром пня у шийки кореня 23 см, шляхом їх спилювання, тобто повного відокремлення стовбура дерев від коренів.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_7 згідно висновку судово-економічної експертизи від 11.03.2025 № 375 державі заподіяно матеріальну шкоду в сумі 109 715 грн. 20 копійок, що у шістдесят і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян, тобто є тяжкими наслідками.

Обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав беззастережно та підтвердив обставини, вказані в обвинувальному акті. В скоєному щиро розкаюється.

На підставі ст. 349 ч. 3 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає. Також, судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Встановлено, що ОСОБА_7 вчинив незаконну порубку дерев у лісі, вчиненій на території природно-заповідного фонду, що спричинило тяжкі наслідки, отже його дії правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 246 КК України.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Встановлено, що обвинуваченим скоєно кримінальне правопорушення, яке в силу ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжкого злочину.

Враховуючи його вік та стан здоров`я, як особистість ОСОБА_7 характеризується з задовільного боку, раніше не судимий, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та нарколога.

Обставини, що пом`якшують покарання, судом враховується щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

З врахуванням викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання, та оцінюючи поведінку ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, практику Європейського суду з прав людини, суд вважає, що ступінь їх небезпечності для суспільства не перевищує положення принципу поваги до особистої свободи, а тому суд дійшов до висновку про призначення покарання, яке буде необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження нових правопорушень у виді позбавлення волі в межах санкції статті з застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде в повній мірі відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Щодо вирішення пред`явленого цивільного позову, в рамках даного кримінального провадження, по суті, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.

Частиною 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини 1 статті 129 КПК України суд, ухвалюючи обвинувальний вирок, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому залежно від доведеності підстав і розміру позову.

Розмір заявленого цивільного позову в сумі 109 715,20 грн., підтверджується дослідженим в судовому засіданні, наданим прокурором на обґрунтування цивільного позову висновком експерта за результатами проведення судово-екологічної експертизи від 11.03.2025 № 375 та витікає зі складу протиправних дій ОСОБА_7 , тому заявлений цивільний позов підлягає повному задоволенню.

Питання про речові докази підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Також суд вважає, що бензопила обвинуваченого, що є знаряддям вчинення злочину, підлягає спеціальній конфіскації на підставі ст. 96-1, ст. 96-2 КК України.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави витрати за проведення експертиз у загальному розмірі 8377,08 грн.

Керуючись ст. 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Заходи забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_7 не застосовувати.

Цивільний позов Миргородської окружної прокуратури про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь Державного бюджету України, обласного бюджету Полтавської обласної ради та місцевого бюджету Великобудищанської сільської територіальної громади матеріальну шкоду у розмірі 109 715 (сто дев`ять тисяч сімсот п`ятнадцять) грн. 20 копійок, які перерахувати в дохід спеціального фонду місцевого бюджету за наступними реквізитами: р/р UA0016668, код класифікації доходів 24062100, .

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 07.02.2025 скасувати.

Речові докази:

відповідно ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію до бензопили марки «STIHL MS 361» з номером «194529474», яку передати у власність держави.

два зрізи прикореневих стовбурів з пнів двох дерев та деревина породи дуб в колодах загальним об`ємом 1 кубічний метр повернути за належністю,

автомобільний причеп синього кольору з номерним знаком НОМЕР_2 повернути власнику,

письмові докази та відомості про особу, які надані прокурором зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати на проведення експертиз від 13.02.2025 № СЕ-19/117-25/3470-ТР у розмірі 1 591 (одна тисяча п`ятсот дев`яносто одна) грн. 80 коп.; судово-економічної експертизи від 11.03.2025 № 375 у розмірі 6 785 (шість тисяч сімсот вісімдесят п`ять) грн. 28 коп., а всього 8 377 (вісім тисяч триста сімдесят сім) грн. 08 коп.

Апеляційна скарга подається на судові рішення, ухвалені судом першої інстанції, - через суд, який ухвалив судове рішення. Апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового провадження.

Головуючий: ОСОБА_1