Справа № 175/4402/24
Провадження № 1-кп/175/244/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2025 року с-ще Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої: судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

за участю потерпілої: ОСОБА_4

за участю захисника: адвоката ОСОБА_5

за участю обвинуваченого: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000325, № 0001044 за обвинувальними актами відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорська Донецької області, громадянина України, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, маючого професійно-технічну світу, не одруженого,

обвинуваченого в скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 121, ст. 336 КК України,

В С Т А Н О В И В:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

13 лютого 2024 року, приблизно о 17 годині 00 хвилин, обвинувачений ОСОБА_6 , знаходячись на кухні будинку за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, під час сварки з ОСОБА_4 , на ґрунті ревнощів, діючи з умислом, спрямованим на заподіяння тілесних ушкоджень, умисно наніс ОСОБА_4 не менше трьох ударів обома руками, стиснутими в кулаки, в область голови, не менше одного удару рукою, стиснутою в кулак, в область грудної клітини, не менше двох ударів обома руками, стиснутими в кулаки, в область ребер зліва і справа та один удар правою ногою в область стегна зліва. У такий спосіб обвинувачений ОСОБА_6 заподіяв потерпілій ОСОБА_4 такі тілесні ушкодження: поєднана тупа травма тіла, комплекс якої склали: тупа травма грудної клітки з правобічними переломами 4 6 ребер, ускладненими гемопневмотораксом з наявною великовогнищевої підшкірної емфіземи, крові та повітря у правій плевральній порожнині, лівобічними неускладненими переломами 9 10 ребер, закрита черепно-мозкова травма у виді струсу головного мозку та наявністю підшкірних гематом вушних раковин і обличчя, гематоми обох плечей, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Крім того, у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який діє і дотепер.

Обвинувачений ОСОБА_6 в порушення порядку комплектування Збройних сил України, всупереч вимог ст. 65 Конституції України, ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», діючи з умислом, спрямованим на ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, з метою ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, без поважних на те причин, будучи придатним до військової служби та не маючи права на відстрочку від призову на військову службу, 07 березня 2024 року не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , тим самим ухилився від призову на військову службу під час мобілізації.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ст. 336 КК України як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації.

ІІ. ДОКАЗИ НА ПІДТВЕРДЖЕННЯ ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ОБСТАВИН.

Обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 вказаних вище кримінальних правопорушень встановлені судом шляхом дослідження сукупності доказів, обсяг дослідження яких був визначений з урахуванням думок учасників судового провадження в порядку, передбаченому ст. 349 КПК України.

В зв`язку з тим, що обвинувачений повністю визнав свою провину та погодився з кваліфікацією вчинених ним злочинів, а прокурор, потерпіла та захисник не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і під час судового розгляду обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів щодо обставин, які характеризують особистість обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання, а дослідження інших доказів у провадженні не здійснювалось. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння зазначеними вище учасниками судового провадження обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позиції та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 121, ст. 336 КК України, визнав повністю та пояснив, що ним дійсно скоєно ці кримінальні правопорушення за викладених в обвинувальному акті обставин. В скоєному кається та просить суд суворо не карати.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що того дня вони з обвинуваченим вживали алкогольні напої вдома у сусідів. Коли вони повернулися до квартири обвинуваченого, між ними виникла сварка, обвинувачений ревнував її, а потім наніс їй декілька ударів руками в обличчя, голову і грудну клітину та один удар ногою в стегно. Після цього вона перебувала у лікарні на лікуванні, все лікування оплачував обвинувачений. Наразі вони примирилися і знову мешкають разом. На суворому покаранні не наполягає, просить призначити мінімальне покарання відповідно до вимог закону.

ІІІ. Обставини, які пом'якшують або обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає: щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд визнає: вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

ІV. Мотиви призначення покарання.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особистість винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчинених кримінальних правопорушень, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_6 не працює, має постійне місце мешкання, за місцем мешкання характеризується задовільно, вперше притягується до кримінальної відповідальності, знаходиться під динамічним наглядом у лікаря нарколога, на обліку у лікаря психіатра як особа, яка страждає будь-якими захворюваннями психічного характеру, не значиться.

Суд, враховуючи, що вчинені обвинуваченим ОСОБА_6 кримінальні правопорушення є нетяжким і тяжким злочинами, один з яких посягає на найвищу соціальну цінність життя та здоров`я особи, а інший на встановлений законом порядок комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань особовим складом за мобілізацією, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особистість обвинуваченого та його поведінку, вважає, що зазначені обставини свідчать про підвищену суспільну небезпеку обвинуваченого і його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства. Тому обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк у межах, визначених відповідними санкціями статті (частиною статті), із подальшим застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України. Саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування положень ст. 69 КК України, так само як і положень ст. 75 КК України судом не встановлено.

V. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.

Під час досудового розслідування обвинуваченому був обраний запобіжний захід у виді домашнього арешту, строк застосування якого закінчився. Учасники судового провадження клопотання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому в судовому засіданні не заявляли, тому суд не вбачає підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Питання про долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним за ч. 1 ст. 121, ст. 336 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 121 КК України у виді п`яти років позбавлення волі;

- за ст. 336 КК України у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту його фактичної затримки на виконання вироку суду.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком до набрання вироком законної сили не обирати.

Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_6 строк домашнього арешту в період часу з 26 березня 2024 року по 22 травня 2024 року, виходячи з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі, тобто дев`ятнадцять днів.

Речові докази: копії документів залишити в матеріалах кримінального провадження.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: