Справа №591/4012/24 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/573/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - продовження строків тримання під вартою
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у режимі відеоконференції, у залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 18 жовтня 2024 року, якою підозрюваному ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 18 жовтня 2024 року, на часткове задоволення клопотання прокурора у кримінальному провадженні, підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.190 КК України, ОСОБА_7 було продовжено строк тримання під вартою до 16 грудня 2024 року включно, з визначенням застави у розмірі 242240 грн., та покладенням, у разі її внесення та після звільнення з-під варти, на останнього певних обов`язків.

Не погодившись з таким рішенням слідчого судді, вважаючи його незаконним, захисник підозрюваного ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 18 жовтня 2024 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити прокурору у задоволенні клопотання про продовження ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, змінити останньому запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за місцем його мешкання: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування апеляційних вимог, захисник посилається на те, що у провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми перебуває кримінальне провадженні № 0002667 від 14 липня 2023 року, в якому п`ять обвинувачених, в тому числі, і ОСОБА_7 . Підготовче судове засідання по цій справі відбулось 27 вересня 2024 року, в якому, поміж іншого, розглядалося клопотання прокурора про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. У зв`язку з заявлениям ОСОБА_7 клопотання про колегіальний розгляд справи, а потім про відвід головуючому-судді ОСОБА_9 , розгляд клопотання прокурора не відбувся і по справі було оголошено перерву та погоджено дату наступного судового засідання - 06 листопада 2024 року на 13 год. 00 хв. Проте, незважаючи на вказане, достеменно знаючи, що кримінальне провадження перебуває на розгляді у Ковпаківському районному судді м. Суми, 14 жовтня 2024 року прокурор Сумської обласної прокуратури звернулася до слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, хоча досудове розслідування завершено і вона вже зверталася з таким клопотанням до головуючого судді по справі.

У свою чергу, слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми, 18 жовтня 2024 року своїм рішенням, клопотання прокурора задовольнила, повторно застосувала до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, не маючи на це повноважень, відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, оскільки дане питання мав вирішувати суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_9 .

Крім того, апелянт посилається і на те, що в оскаржуваній ухвалі зазначено, що підозра, повідомлена ОСОБА_7 є обґрунтованою, оскільки матеріалами кримінального провадження підтверджується причетність останнього до вчинення інкримінованого злочину. Однак вказані обставини, є надуманими та є нічим іншим, як припущенням, на якому, згідно ст. 62 Конституції України та ст. 17 КПК України не може ґрунтуватись обвинувачення чи підозра, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Також, як зазначає апелянт, слідчий суддя у прийнятому рішенні, перелічує існування ризиків, однак не зазначає, чим саме вони доводяться, при тому, що докази, які б свідчили про необхідність обрання ОСОБА_7 найсуворішого запобіжного заходу, відсутні, своєю належною процесуальною поведінкою останній спростував необхідність застосування до нього будь-якого запобіжного заходу, і доказів зворотного прокурором у клопотанні не наведено. Крім того, слідчим суддею не було взято до уваги наявність у ОСОБА_7 матері, дружини, постійного місця мешкання, не враховано стан здоров`я його, та його близьких, можливості працевлаштування, тощо. При цьому, слідчим суддею взагалі не зазначено, чому жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

На думку апелянта, усі вищезазначені обставини свідчать про те, що вважати оскаржувану ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою підстави відсутні.

Заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги, підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на підтримку апеляційних доводів та вимог, прокурора, яка вважала ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, просила залишити її без зміни, апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Так, відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

На думку колегії суддів при вирішенні питання щодо застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу, слідчим суддею вищезазначені вимоги Закону дотримані в повному обсязі.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що у провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми перебуває на розгляді обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002667 відносно ОСОБА_7 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст.190, ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 190 КК України.

Підготовче судове засідання було призначено на 27 вересня 2024 року, в якому прокурором було подано клопотання про продовження ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк дії якого спливав 19 жовтня 2024 року.

Разом з тим, у вказаному судовому засіданні ОСОБА_7 заявив відвід головуючому судді ОСОБА_9 , вирішення якого було призначено на 07 жовтня 2024 року, при цьому, у вказаному судовому засіданні ОСОБА_7 заявив відвід судді ОСОБА_10 , який мав розглядати відвід судді ОСОБА_9 . На 10 жовтня 2024 року було призначено розгляд даного питання, проте, ОСОБА_7 у вказаному судовому засіданні заявив відвід судді ОСОБА_11 , який мав розглядати відвід судді ОСОБА_10 .

У зв`язку з вищезазначені обставини підготовче засідання до розгляду призначено не було, а тому, прокурор у кримінальному провадженні, відповідно до ч. 6 ст. 199 КПК України, звернулась до слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми, яким під час досудового розслідування даного кримінального провадження до ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Свої вимоги прокурор вмотивовувала тим, що обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих злочинів підтверджується сукупністю доказів, зібраних у даному кримінальному провадженні, а ризики, передбачені ч.ч.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України на даний час не зменшились та залишаються актуальними, і запобігти вказаним ризикам, шляхом застосування до останнього більш м`яких запобіжних заходів, неможливо.

Під час розгляду даного клопотання, з врахуванням доданих до нього судових рішень слідчого судді та колегії судді Сумського апеляційного суду, слідчим суддею було встановлено, що стороною обвинувачення доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів. Крім того, слідчим суддею визнано актуальними та тривалими ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, з огляду на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, не має офіційного джерела доходу, достатньо міцних сімейних та соціальних зв`язків, раніше неодноразово судимий.

Саме з врахуванням зазначеного, слідчий суддя і дійшов висновку про доведеність існування ризиків того, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, та що доцільним буде продовжити останньому строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що забезпечить його належну процесуальну поведінку під час судового провадження.

З таким висновком слідчого судді погоджується і колегія суддів, та ставити під сумнів його законність та обґрунтованість підстав не вбачає.

При цьому, доводами апеляційної скарги правильність таких висновків слідчого судді жодним чином не спростовано, оскільки апелянтом не наведено додаткових обставин, які не були предметом розгляду слідчого судді, та за яких можливо було б дійти висновку про недоцільність продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.

Що стосується посилань апелянта на те, що слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми повторно застосувала до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, не маючи на це повноважень, відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, оскільки дане питання мав вирішувати суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_9 , то вони не заслуговують на увагу, з врахуванням наступного.

Так, згідно з ч. 4 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ч. 6 ст. 199 КПК України, у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Згідно приписів ч. 1 ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру до дня звернення до суду, зокрема, з обвинувальним актом.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини» від 18 жовтня 2022 року №2690-IX, унормовано саме питання застосування/продовження запобіжного заходу на стадії, коли обвинувальний акт надійшов до суду, але до початку підготовчого судового засідання закінчується строк дії запобіжного заходу, застосований до обвинуваченого і це питання віднесено до повноважень слідчого судді, відповідно до ч. 4 ст. 176, ч. 6 ст. 199 КПК України.

Слідчий суддя, у такому випадку, визначає строк дії ухвали про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою згідно приписів ст. 197 КПК України, і цей строк не пов`язано зі строком досудового розслідування, оскільки розгляд клопотання прокурора слідчим суддею здійснюється вже на стадії провадження в суді відповідно саме до положень ч. 4 ст. 176, ч. 6 ст. 199 КПК України.

У вказаному провадженні, строк досудового розслідування закінчується днем отримання судом обвинувального акта, який було направлено 18 вересня 2024 року, підготовче судове засідання було призначено на 27 вересня 2024 року, з чого мала розпочатись стадія судового провадження у суді першої інстанції.

Разом з тим, як зазначалось вище, у зв`язку з заявленням ОСОБА_7 головуючому-судді та іншим суддям відводів, підготовче судове засідання у цьому кримінальному провадженні, під час якого мало вирішуватись, в тому числі, і питання запобіжного заходу, проведено не було, а тому, клопотання про продовження останньому строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було направлено прокурором саме слідчому судді правомірно, оскільки саме до компетенції слідчого судді, відповідно до приписів ч. 6 ст. 199 та ч. 4 ст. 176 КПК України, віднесено розгляд такого клопотання, з огляду на те, що строк дії попередньої ухвали слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 21 серпня 2024 року, якою підозрюваному під час досудового розслідування було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 19 жовтня 2024 року, закінчувався.

Інших доводів, за яких клопотання прокурора не підлягало б до задоволення, захисником в апеляційній скарзі не наведено і таких обставин під час апеляційного розгляду встановлено не було.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ст. 182 КПК України, слідчим суддею було визначено розмір застави, у разі сплати якої ОСОБА_7 буде звільнений з під варти та перебуватиме на волі.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому, вказане судове рішення слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст.404,407,418,419,422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 18 жовтня 2024 року, якою підозрюваному ОСОБА_7 продовжено обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4