Дата документу 06.03.2025Справа № 554/2946/25
Провадження № 1-кс/554/3651/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, клопотання слідчого першого слідчого відділу ( з дислокацією у м.Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_4 , погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Київ, освіта середня, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, 2016 року народження, військовослужбовця за призовом під час мобілізації в/ч НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

22.05.2019 року Київським районним судом м.Полтави за ч.1 ст.121 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, з позбавленням військового звання «старший солдат», 06.08.2020 року звільнений умовно достроково на невідбутий строк 9 місяців,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, по матеріалам досудового розслідування № 0001773, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 31.12.2024 року,-

В С Т А Н О В И В:

06.03.2025 року слідчий звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , яке мотивує тим, що той, 22.11.2024 року, будучи військовослужбовцем, самовільно, без поважних причин залишив військову частину та незаконно перебував за її межами до 09.01.20255 року, в умовах воєнного стану та проводив час на власний розсуд. На теперішній час він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У судовому засіданні прокурор і слідчий клопотання підтримали.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 заперечили проти задоволення вказаного клопотання, просили застосувати цілодобовий домашній арешт, оскільки той має постійне місце проживання, стійкі соціальні зв`язки з дружино на утриманні малолітню дитину, перешкоджати кримінальному провадженню не буде, оскільки має намір повернутися на військову службу..

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходжу до такого висновку.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Встановлено, що 05.03.2025 року стосовно ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, тобто у самовільному залишенні віцйсаькової частини військовослужбовцем , тривалістю понад три доби , вчиненому в умовах воєнного стану.

Із даних підозри слідує, що 22.11.2024, приблизно о 16 год. 40 хв., солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем призваним під час мобілізації, перебуваючи у військовій частині НОМЕР_1 , умисно, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 у АДРЕСА_3 , в умовах воєнного стану та незаконно перебував за її межами до 09.01.2025.

В матеріалах провадження містяться достатні дані, які переконують суд у тому, що підозрюваний міг вчинити інкримінований йому злочин, висунута підозра є обґрунтованою. При цьому, слідчим суддею при обранні запобіжного заходу лише перевіряється наявність вагомих доказів, що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного не є предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Так, в судовому засіданні сторонами кримінального провадження надані докази, які на думку слідчого судді свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, що підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: актом службового розслідування та наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 26.11.2024 № 314 «Про результати службового розслідування щодо солдата ОСОБА_5 »; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 09.01.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 09.01.2025; інформацією отриманою на запит слідчого, у порядку ст. 93 КПК України, з військової частини НОМЕР_1 ; Іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

У ході розгляду справи встановлено, що ОСОБА_5 офіційно не працює, офіційного доходу немає, добровільно в розташування військової частини та правоохоронних органів не з`явився, звільнявся умовно достроково, має незняту та непогашену попередню судимість, ним вичненго тяжкий злочин.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого та необхідність застосування щодо підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У відповідності до ч.1 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Враховуючи вищезазначене, встановлені ризики, суспільну небезпечність, тяжкість вчиненого, слідчий суддя не визначає розмір застави.

Керуючись ст. ст. 176-179, 182-183, 193-194 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

клопотання слідчого першого слідчого відділу ( з дислокацією у м.Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_4 , погоджене з прокурором - задовольнити.

Застосувати стосовно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, який обчислювати з 14 год 00 хв 06 березня 2025 року, з утриманням у Державній установі «Полтавська установа виконання покарань (№23)».

Кінцевим днем тримання під вартою визначити 14 год 00 хв 04 травня 2025 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено судом 06 березня 2025 року о 14 годині 40 хвилин.