Справа № 944/5333/24
Провадження №1-кп/944/1188/24
УХВАЛА

03.12.2024 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Яворові клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту прокурору у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 серпня 2024 року за № 0000694, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України,

встановив:

У провадженні Яворівського районного суду Львівської області перебуває вказане кримінальне провадження.

У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 подав клопотання про повернення обвинувального акту прокурору.

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні Яворівського районного суду Львівської області перебуває на розгляді обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 серпня 2024 року за № 0000694 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України. Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України: «у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору. якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу...». Ознайомившись із обвинувальним актом у вказаному кримінальному провадженні, який складений 13 вересня 2024 року слідчим Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_7 , встановлено, що таким вимогам він не відповідає виходячи з наступного. Так, відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити дату та місце його складення та затвердження. Разом з тим, із змісту вказаного вище обвинувального акту вбачається, що на першій його сторінці він затверджений підписом прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурором Яворівського відділу Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_8 13 вересня 2024 року у приміщенні Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони, що знаходиться з адресою: м. Львів, вул. Клепарівська, 20. Однак, на п`ятій сторінці цього обвинувального акту ОСОБА_8 своїм підписом стверджує, що вказаний обвинувальний акт ним затверджений 13 вересня 2024 року за адресою: м. Львів, вул. М. Кривоноса, 6. З цього випливає, що при виконанні органом обвинувачення п. 9 ч. 2 ст. 291 КПК України, до обвинувального акту внесена недостовірна інформація.

Прокурор Яворівського відділу Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 подала заперечення на клопотання адвоката про повернення обвинувального акту в якому зазначила, що адвокат вказує на невідповідність даних щодо місця затвердження обвинувального акта (вказані різні адреси: вул. Клепарівська, 20 та вул. М. Кривоноса, 6). Однак зазначені адреси жодним чином не впливають на суть та обгрунтованість обвинувального акта. Відповідно до роз`яснень Верховного Суду (постанова від 15.12.2021 у справі № 761/20385/20), формальні помилки, які не стосуються суті обвинувачення, не є підставою для повернення обвинувального акта. Важливим є те, що обвинувальний акт затверджено у визначений законом спосіб, прокурором, який має відповідні повноваження, та у встановлений. Вважає, що клопотання адвоката є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України, а виявлені формальні розбіжності не є підставою для його повернення прокурору. Просить відмовити в задоволенні даного клопотання.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 підтримав клопотання з наведених в ньому підстав, просив його задовольнити. Додатково зазначив, що обвинувачення викладено не чітко, а саме вказано, що ОСОБА_4 перебував на лікуванні до 05 серпня 2024 року, що не відповідає матеріалам кримінального провадження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 клопотання свого захисника підтримав та просив його задовольнити.

В судовому засіданні прокурор заперечила проти задоволення клопотання та підтримала свої письмові заперечення на нього. Зазначила, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 Кримінального процесуального кодексу України. Зокрема, в обвинувальному акті чітко і однозначно сформульовано обвинувачення. Також суд в підготовчому судовому засіданні не вправі встановлювати наявність чи відсутність обставин об`єктивної сторони складу злочину. Отже, на переконання прокурора, підстав для повернення обвинувального акту немає.

Заслухавши думку захисника, обвинуваченого, прокурора, дослідивши подане клопотання, обвинувальний акт та додані до нього матеріали, а також матеріали справи, суд дійшов висновку, що клопотання про повернення обвинувального акта не підлягає задоволенню, зважаючи на таке.

Як описано вище, у клопотанні захисник ОСОБА_5 зазначає, що обвинувальний акт не відповідає положенням ст. 291 Кримінального процесуального кодексу України, оскільки обвинувачення викладено не чітко, до обвинувального акту внесено недостовірну інформацію, а саме на першій його сторінці він затверджений підписом прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурором Яворівського відділу Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_8 13 вересня 2024 року у приміщенні Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони, що знаходиться з адресою: м. Львів, вул. Клепарівська, 20. однак, на п`ятій сторінці цього обвинувального акту ОСОБА_8 своїм підписом стверджує, що вказаний обвинувальний акт ним затверджений 13 вересня 2024 року за адресою: м. Львів, вул. М. Кривоноса, 6.

Вичерпний перелік обов`язкових вимог до змісту та форми обвинувального акта, а також перелік додатків до нього визначено ст. 291 Кримінального процесуального кодексу України.

Так, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 Кримінального процесуального кодексу України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 291 Кримінального процесуального кодексу України обвинувальний акт має містити дату та місце його складення та затвердження.

Аналіз цієї норми свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників: 1) фактичних обставин кримінального правопорушення; 2) правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва «формула обвинувачення»); 3) формулювання обвинувачення.

При цьому, в кримінальному процесі під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

В свою чергу, відповідно до ч. 2 ст. 42 Кримінального процесуального кодексу України обвинуваченим є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому статтею 291 цього Кодексу, а обвинувальний акт, згідно із пунктом 3 частини другої статті 283 Кримінального процесуального кодексу України, є однією із форм закінчення досудового розслідування.

Тобто обвинувальний акт це підсумковий процесуальний документ, яким визнається достатність доказів, зібраних під час досудового розслідування, засвідчується його завершення й надання доступу до матеріалів стороні захисту. Далі обвинувальний акт затверджується прокурором й одночасно з його переданням до суду вручається учасникам кримінального провадження під розписку (стаття 293 Кримінального процесуального кодексу України). Для суду цей процесуальний документ є правовою підставою для призначення підготовчого судового засідання, судового розгляду, визначення його меж.

Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення і лише в його межах (частина перша статті 337 Кримінального процесуального кодексу України).

Власне, висунення публічного обвинувачення здійснюється в умовах змагальності у судовому розгляді, коли прокурор оголошує короткий виклад або повний текст обвинувального акта (частина друга статті 347 Кримінального процесуального кодексу України), а суд роз`яснює суть обвинувачення і з`ясовує у обвинуваченого, чи зрозуміле воно йому (частина перша статті 348 Кримінального процесуального кодексу України).

При цьому суд звертає увагу, що важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист.

Суд вважає, що в обвинувальному акті наведені всі фактичні дані, що в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Отже, як вбачається з обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, вони містять всі необхідні відомості та реквізити.

Суд вважає необґрунтованими та відхиляє доводи клопотання про те, що обвинувальний акт не відповідає положенням ст. 291 Кримінального процесуального кодексу України, так як не містить належним чином сформульованого обвинувачення, оскільки конкретність та доведеність обвинувачення досліджуються під час судового розгляду та оцінюються судом в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення та не можуть бути предметом дослідження під час підготовчого провадження. Отже, доводи на які посилається сторона захисту щодо повернення обвинувального акту можуть бути предметом дослідження тільки при судовому розгляді.

Також, суд звертає увагу на те, що згідно з нормами Кримінального процесуального кодексу України суд не уповноважений на стадії підготовчого судового засідання давати оцінку правильності викладених фактичних обставин, оскільки позбавлений можливості дійти до такого висновку об`єктивно без дослідження доказів кримінального провадження.

Водночас суд зазначає, що зазначення в обвинувальному акті на першій та п`ятій сторінці різних адрес його затвердження є технічною опискою, яка не може бути підставою для повернення обвинувального акту.

Зважаючи на викладене вище, суд дійшов висновку, що клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, не підлягає задоволенню, оскільки, як зазначено вище, обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 Кримінального процесуального кодексу України, відповідно, підстави для його повернення відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 291, 314, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту прокурору у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 серпня 2024 року за № 0000694, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1