Справа № 671/523/25
Провадження № 1-кп/671/82/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2025 р. м. Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 000141, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сосулівка Чортківського району Тернопільської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, фізичної особи - підприємця, одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369-2 КК України,

в с т а н о в и в:

Так, 31.01.2025 працівники ІНФОРМАЦІЯ_2 після перевірки документів ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який не прибув за викликом до ТЦК та СП у строк та місце зазначене в повістці (ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію») доправили останнього у приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 для поновлення військово-призовних даних.

Таким чином, ОСОБА_4 знаючи про те, що його найманий працівник ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який був доставлений 31.01.2025 до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 , підлягає призову на військову службу під час мобілізації, вирішив здійснити дії спрямовані на надання неправомірної вигоди службовим особам ІНФОРМАЦІЯ_2 , за вчинення ними дій, з метою звільнення від призову та ухилення ОСОБА_6 від військової служби під час мобілізації.

Для реалізації задуманого, 31.01.2025 близько 13:50 год. ОСОБА_4 , діючи умисно, розуміючи протиправність своїх дій, перебуваючи біля входу до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , звернувся до співробітників ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме до начальника відділення обліку мобілізаційної роботи - заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 , та в ході розмови запропонував надати неправомірну вигоду в розмірі 5 000 доларів США, який мав погодитися за таку вигоду здійснити вплив на прийняття рішення особою уповноваженою на виконання функцій держави, а саме начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо невчинення дій відносно ОСОБА_6 (складання направлення на проходження військово-лікарської комісії, проведення професійно-психологічного відбору, виготовлення військового квитка та внесення до поіменного списку військовозобов`язаних, які призвані на військову службу), з метою звільнення від призову та ухилення проходження ОСОБА_6 військової служби під час мобілізації.

При цьому, ОСОБА_7 , який призначений на посаду начальника відділення обліку мобілізаційної роботи - заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , розуміючи протиправність дій ОСОБА_4 , доповів рапортом про дану ситуацію своєму керівництву, звернувся із відповідною заявою до правоохоронних органів та діяв в подальшому під їх контролем.

Надалі, ОСОБА_4 , 01.02.2025 близько 14 год. 20 хв., перебуваючи поблизу кав`ярні «Комора» розташованої за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, м. Волочиськ, вул. Слави, 4, з метою доведення умислу до кінця, надав начальнику відділення обліку мобілізаційної роботи - заступнику начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 , неправомірну вигоду у розмірі 5 000 доларів США, що в перерахунку у національну валюту за курсом Національного банку України становить 209 121 гривень, який погодився за таку вигоду здійснити вплив на прийняття рішення особою уповноваженою на виконання функцій держави, а саме начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо невчинення дій відносно ОСОБА_6 (складання направлення на проходження військово-лікарської комісії, проведення професійно-психологічного відбору, виготовлення військового квитка та внесення до поіменного списку військовозобов`язаних, які призвані на військову службу), з метою звільнення від призову та ухилення проходження ОСОБА_6 військової служби під час мобілізації.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369-2 КК України, - надання неправомірної вигоди особі, яка обіцяє (погоджується) за таку вигоду вплинути на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

25.03.2025 між підозрюваним та прокурором Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 було укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог статей 469, 472 КПК України.

Згідно з даною угодою ОСОБА_4 беззастережно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369-2 КК України, та погодився на призначення йому покарання у виді штрафу в розмірі 2500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 42500,00 грн, крім того, сторонам відомо, що відповідно до вимог п. 2 ч. З ст. 374, ст. 475 КПК України під час ухвалення вироку судом, крім іншого, буде прийнято рішення: 1) щодо речових доказів і документів та спеціальної конфіскації; 2) про відшкодування процесуальних витрат; 3) щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

Сторонами угоди також узгоджено умови застосування спеціальної конфіскації: підлягають спеціальній конфіскації грошові кошти 5 тисяч доларів США, які надані ОСОБА_4 в якості неправомірної вигоди та були предметом кримінального правопорушення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Суд враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369-2 КК України, що відповідно до положень ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, визнає повністю.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє його права, зазначені у пункті 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені пунктом 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає в судовому засіданні на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Суд переконався, що укладення обвинуваченим угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про визнання винуватості відповідають вимогам статей 469, 472 КПК України, міра покарання, узгоджена прокурором та обвинуваченим, визначена у межах санкції ч. 1 ст. 369-2 КК України.

Підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначення узгодженого сторонами покарання.

Процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 2387,70 грн, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання про речові докази в кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог статті 100 КПК України, при цьому, речові докази, крім тих, що підлягають спеціальній конфіскації, підлягають поверненню власнику.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , у вигляді застави, до набрання вироком законної сили, суд залишає без змін, оскільки клопотань про скасування або зміну запобіжного заходу не надходило.

Заходи забезпечення кримінального провадження, у вигляді арешту майна, підлягають скасуванню.

Керуючись статтями 374-376, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 000141, що укладена 25.03.2025 між підозрюваним ОСОБА_4 та прокурором Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369-2 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі двох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 42500 (сорок дві тисячі п`ятсот) грн 00 коп.

Застосувати спеціальну конфіскацію та конфіскувати в дохід держави грошові кошти (гроші) у вигляді іноземної валюти у загальній сумі 5000,00 доларів США, що поміщені до сейф-пакету № 1112975, та передані на зберігання АТ КБ «Приватбанк».

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , у вигляді застави, до набрання вироком законної сили, залишити без змін.

Після набрання вироком законної сили грошові кошти, у сумі 605600,00 грн, що внесені заставодавцем ОСОБА_8 , РНОКПП НОМЕР_1 , згідно квитанції до платіжної інструкції про переказ готівки № ПН 1727062 від 04.02.2025 повернути заставодавцеві.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 2387,70 грн.

Речові докази:

1) мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S 23 FE» з сім-картою з мобільним номером телефону НОМЕР_2 , що поміщений до сейф-пакету № CRI 1254532, та переданий на зберігання слідчому ОМВ СУ ГУНП в Хмельницькій області, - повернути ОСОБА_4 ;

2) грошові кошти на загальну суму 12000 грн, що поміщені у сейф-пакет № CRI 1254559, та передані на зберігання до АТ КБ «Приватбанк», - повернути ОСОБА_4 ;

3) грошові кошти на загальну суму 1190 Євро, що поміщені у сейф-пакет № CRI 1216197, та передані на зберігання до АТ КБ «Приватбанк», - повернути ОСОБА_4 .

Скасувати арешт, що накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06.02.2025 на мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S 23 FE» з сім-картою з мобільним номером телефону НОМЕР_2 , грошові кошти у сумі 12000 грн, 1190 Євро та 5000 доларів США.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Хмельницького апеляційного суду через Волочиський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1