УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного у кримінальній справі № 50-5479,

установив:

Через систему «Електронний суд» до Шевченківського районного суду міста Києва надійшло (вхід. № 112224) клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного у кримінальній справі № 50-5479, а саме на автомобіль марки «Citroen Berlingo», 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

Клопотання мотивовано тим, що зазначений автомобіль придбаний ОСОБА_4 21.03.2008 за договором купівлі-продажу № 214 в ПП «ОСОБА_6». Протягом 15 років (з квітня 2008 року по липень 2023 року) ОСОБА_4 безперешкодно користувався належним йому на праві власності автомобілем марки «Citroen Berlingo». Однак, у липні 2023 року ОСОБА_4 отримав в Територіальному сервісному центрі МВС № 4641 усну інформацію про те, що на вищезазначений автомобіль накладено арешт на підставі листа слідчого, яким накладено обмеження на проведення реєстраційних операцій з транспортним засобом марки «Citroen Berlingo», номер кузова НОМЕР_2 .

При цьому адвокат у клопотанні зазначає, що ОСОБА_4 не учасником зазначеної кримінальної справи, не допитувався в ній як свідок. ОСОБА_4 невідомі причини та підстави накладення арешту на належний йому на праві власності автомобіль.

У подальшому, адвокат зазначає, що за результатами його усного звернення до Шевченківського УП ГУНП у місті Києві йому повідомлено про те, що зняття арешту з автомобіля марки «Citroen Berlingo», 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 є можливим лише на підставі судового рішення.

Крім того, адвокат також зазначив, що арешт на цей автомобіль накладено необґрунтовано, за відсутності будь яких правових підстав, при цьому ОСОБА_4 не є учасником кримінального провадження (кримінальної справи) № 50-5479. Кримінальне провадження (кримінальна справа) № 50-5479 не передана до суду, оскільки у вказаній кримінальній справі слідчим прийнято рішення про зупинення на підставі п. 3 ст. 206 КПК України (в редакції 1960 року), що підтверджується листом ГУНП у місті Києві № 552-АЗ/125/23/1/04-2023 від 10.11.2023.

На думку заявника, наявність накладеного арешту на автомобіль марки «Citroen Berlingo» перешкоджає ОСОБА_4 в повній мірі користуватися та розпоряджатися своїм майном.

Враховуючи вищевикладене, адвокат ОСОБА_3 просить скасувати арешт на автомобіль марки «Citroen Berlingo», 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_4 .

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 25.11.2024, слідчим суддею визначено ОСОБА_1 26.11.2024 клопотання разом з додатками передано слідчому судді з відділу організаційного забезпечення розгляду кримінальних справ Шевченківського районного суду міста Києва.

У судове засідання адвокат ОСОБА_3 та слідчий Шевченківського УП ГУНП в місті Києві повторно не з`явилися, про день, час та місце розгляду клопотання повідомлялися належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Водночас через систему «Електронний суд» адвокат надіслав заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши що клопотання підтримує та просить задовольнити.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду справи фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов висновку про таке.

За змістом положень ст. 2 КПК України, при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У судовому засіданні встановлено, що відповідно до листа начальника ТСЦ МВС № 4641 № 31/13-4641 від 22.08.2023 накладено обмеження на проведення реєстраційних операцій з транспортним засобом марки «Citroen Berlingo», номер кузова НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_4 , на підставі листа слідчого за вих. № 4/8-5760 у кримінальній справі 50-5479.

Як встановлено з листа т.в.о. заступника начальника СУ ГУНП у місті Києві № 552-А3/125/23/1/04-2023 від 10.11.2023 слідчим відділом Шевченківського РУ ГУ МВС України в місті Києві проводилось досудове розслідування у кримінальній справі № 50-5479 від 25.03.2009, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, у якій прийнято рішення про зупинення на підставі п. 3 ст. 206 КПК України (в редакції 1960 року), відомості за матеріалами кримінальної справи № 50-5479, до Єдиного реєстру досудового розслідування, не вносилися.

Відповідно до листа начальника відділення СВ Шевченківського УП ГУНП у місті Києві № СЕД-71262-2024 від 08.06.2024 у провадженні слідчого відділу Шевченківського УП ГУНП у місті Києві перебувають матеріали кримінальної справи № 50-5479 від 25.03.2009, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, відомості за матеріалами кримінальної справи № 50-5479, до Єдиного реєстру досудового розслідування, не вносилися.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020 по справі № 727/2878/19 (провадження № 14-516ЦС19) встановлено, що якщо арешт накладений на майно особи, яка не є учасником кримінального провадження, розпочатого в період дії КПК України 1960 року і такого, що триває, а кримінальне провадження не передане до суду на час набрання чинності КПК України 2012 року, то вирішення питання щодо зняття такого арешту й оскарження відповідних дій або бездіяльності слідчого в кримінальному провадженні здійснюються за правилами КПК України 2012 року.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», п. 50, Series А N 98).

Тобто, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами (арешт майна, з забороною їх відчуження, розпорядження та користування до завершення досудового розслідування та судового розгляду у кримінальному провадженні), які застосовуються, та мету, яку прагнуть досягти, зокрема отримання фактичних даних обставин вчинення кримінального правопорушення та притягнення винних до відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що такий обмежувальний захід як арешт майна, який застосований ще у 2009 році, не дозволяє власнику мирно володіти своїм майном, що не кореспондується з принципом розумності та співмірності обмеження права власності третіх осіб завданням кримінального провадження.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом (частина 1, 2 статті 22 КПК України).

Слідчий суддя враховує, що уповноважений слідчий Шевченківського УП ГУНП у місті Києві у судове засідання повторно не з`явився та не спростував доводи, викладені у клопотанні адвоката ОСОБА_3 .

Враховуючи викладене, на думку слідчого судді, клопотання адвоката про скасування арешту автомобіля марки «Citroen Berlingo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 2, 7, 98, 170, 173-174, 309, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного у кримінальній справі № 50-5479 - задовольнити.

Скасувати арешт майна, який накладено листом слідчого за вих. № 4/8-5760 у кримінальній справі № 50-5479, а саме скасувати арешт на автомобіль марки «Citroen Berlingo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_5