Справа № 307/283/25
Провадження № 1-кс/307/46/25
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу

27 січня 2025 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Хуст, Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , з базовою загальною середньою освітою, тимчасово не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання посилається на те, що в провадженні СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000016 від 11 січня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Вказує на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що 10 січня 2025 року близько 12 години 00 хвилин, під час дії на всій території України воєнного стану, запровадженого Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022 року за №2102-IX, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, строк якого продовжувався відповідними Указами Президента України та який діє по теперішній час, ОСОБА_5 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, спрямованим на незаконне збагачення за рахунок викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправність, караність, суспільну небезпечність своїх дій, а також настання суспільно-небезпечних наслідків, незаконно, таємно, проник у приміщення котельні будівлі, що розташована у АДРЕСА_2 , звідки викрав акумуляторну батарею марки «VEGA 12V/60AH», вартістю 1425,00 гривень, та блок джерела безперебійного живлення марки «IntelliUPS 700», серійний номер S006053985N/S, вартістю 10788,00 гривень, яке належить потерпілій стороні Релігійної Греко-Католицької громади «Святих трьох святителів» с. Бедевля, Тячівського району, Закарпатської області, Мукачівської єпархії в Україні. Після цього ОСОБА_5 , заволодівши викраденими речами, з місця пригоди втік, та в подальшому відніс дані викрадені речі свідку ОСОБА_6 , якому і продав, чим самим спричинив матеріальну шкоду на загальну суму 12213 (дванадцять тисяч двісті тринадцять) гривень.

У вчиненні даного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Хуст, Закарпатської області, зареєстрований у АДРЕСА_3 , фактично проживаючий у АДРЕСА_1 , України, громадянин України, українець, не одружений, з базовою загальною середньою освітою, не працюючий, не судимий.

Вина підозрюваного ОСОБА_5 ,повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_7 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками проведеного за участю потерпілого ОСОБА_7 , допитом свідка ОСОБА_6 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками проведеного за участю свідка ОСОБА_6 , протоколом огляду предмета, постановою про визнання предметів речовими доказами та іншими слідчими діями.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжкого злочину, за яке законом про кримінальну відповідальність передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років, відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 5, ч.1 ст.177 КПК України, а саме встановлено, що: підозрюваний ОСОБА_5 ,може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; може вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід в виді домашнього арешту.

Також слідчий вказує на те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не дозволить запобігти зазначеним ризикам.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні клопотання підтримали та просять його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечив щодо задоволення клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу в виді домашнього арешту.

Вивчивши клопотання, заслухавши інших учасників провадження, суд дійшов наступного висновку.

Однією із гарантій забезпечення законних інтересів осіб, які залучаються до участі в кримінальному провадженні (п.18 ст.3 КПК України) є саме судовий контроль законності обмеження конституційних прав і свобод людини при здійсненні кримінального провадження, який на досудовому розслідуванні здійснюється слідчим суддею.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1, 2, 4, ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Крім того, згідно з положеннями ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язанні оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого.

ОСОБА_5 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, санкція статті якої передбачає покарання у виді у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років і за матеріалами справи підозра ОСОБА_5 обґрунтовано підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами.

21 січня 2025 року ОСОБА_5 було вручено повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Також досудовим слідством встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, та може вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий суддя вважає, що відносно ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, задовольнивши клопотання слідчого.

Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Визначаючи адресу, за якою обирається домашній арешт, слідчий суддя виходить із того, що згідно матеріалів клопотання ОСОБА_5 фактично постійно проживає в АДРЕСА_1 .

Разом з цим, при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, вважаю за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131-132, 176-178, 181, 183, 193-194, 196 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Хуст, Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 22 години по 6 годину наступного дня.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 процесуальні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за першою вимогою, а в разі неможливості прибути через поважні причини, завчасно повідомити про це;

2) у період з 22 по 6 годину не залишати місце постійного проживання - : АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця проживання або роботи;

Встановити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком до 24 години 20 березня 2024 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню органом Національної поліції після її оголошення.

Копію ухвали для контролю за поведінкою ОСОБА_5 направити до Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному ОСОБА_5 після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали суду складено та оголошено 27 січня 2025року

Слідчий суддя ОСОБА_1