Справа № 522/360/25
Провадження по справі № 1-«кс»/522/142/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

08 січня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідого СВ ІНФОРМАЦІЯ_13 ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Молдова, м. Кічкани, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактичного проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у кримінальному провадженні за №0000004 від 03.01.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

Так, слідчим відділом ІНФОРМАЦІЯ_13 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000004 від 03.01.2025, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.02.2022 о 05:00 год. за наказом президента російської федерації ОСОБА_12, збройні сили російської федерації незаконно, віроломно вторглись на територію Україну, здійснили широкомасштабну неспровоковану військову агресію і збройний напад, застосовуючи всі види стрілецької, артилерійської, ракетної, іншої зброї, в тому числі засоби ведення війни, заборонені міжнародним правом, спричиняючи ураження і руйнування об`єктів військової і цивільної, в тому числі критичної, інфраструктури, ураження і вбивства особового складу підрозділів Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів, мирного населення, масово порушуючи при цьому закони та звичаї війни, передбачені міжнародними договорами, і масово вчиняючи на території України злочини проти основ національної безпеки України, проти життя та здоров`я особи, проти волі, честі та гідності особи, проти статевої свободи та статевої недоторканності особи, проти виборчих, трудових та інших особистих прав і свобод людини і громадянина, проти власності, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України та Верховного головнокомандувача Збройних сил України ОСОБА_7 від 24.02.2022 № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ введено військовий стан на всій території України, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

Законом України "Про правовий режим воєнного стану" визначено поняття воєнного стану. Так, воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про Збройні Сили України", Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

В ході досудового розслідування встановлено, що у громадянина України ОСОБА_4 , який усвідомлюючи та достовірно знаючи із засобів масової інформації та інших джерел інформації, про введення правого режиму воєнного стану на всій території України, а також введеної органами державної влади заборони, щодо збору та передачі даних про розміщення сил та засобів ЗС України, у невстановлений період часу, але не пізніше 22.10.2024, виник злочинний умисел, направлений на збір та поширення інформації про розташування ЗС України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, при тому, що дана інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного стану.

Відтак, ОСОБА_4 , невстановлений час, але не пізніше 22.10.2024, при невстановлених обставинах, використовуючи акаунт «ІНФОРМАЦІЯ_14», увійшов до сервісу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_3 », де рандомно розпочав чат із співрозмовником « ОСОБА_8 ». В ході бесіди, при невстановлених обставинах було здійснено фіксацію/відеозапис екрану.

У подальшому, з метою реалізації вищевказаного злочинного умислу, в ході спілкування із співрозмовником, ОСОБА_4 здійснив поширення інформації, про місце розташування окремих підрозділів Збройних сил України на ІНФОРМАЦІЯ_15.

Далі, достовірно розуміючи те, що здійснення такої діяльності є протиправним та за яке передбачена кримінальна відповідальність відповідно до кримінального законодавства України, ОСОБА_4 , який є власником аккаунту « ОСОБА_9 » на відеохостингу «YouTube», за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_4 », ІНФОРМАЦІЯ_5 , здійснив публікацію відеозапису розмови з співрозмовником « ОСОБА_8 », тривалістю 06 хв. 51 сек., за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_6 ».

Крім того, 22.10.2024, у невстановлений час, ОСОБА_4 , здійснив публікацію відеозапису розмови з співрозмовником « ОСОБА_8 », тривалістю 05 хв. 13 сек., за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_7 » на відеохостингу «YouTube».

Згідно відповіді ІНФОРМАЦІЯ_8 № 808/77016 від 28.10.2024, на вищенаведених відеозаписах містяться посилання на блок-пост № 25 («Центроліт»), який функціонує з початку повномасштабного вторгнення з боку рф по теперішній час, та входить до загальної системи кругового рубежу оборони м. Одеса (Підстава - БР ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_9 » від 13.03.2022 № 220 дск, Спільний наказ Одеської обласної військової адміністрації та командувача ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_10 » від 07.08.2023 № 32 дск/20/02-08/дск). Цілодобове функціонування, охорона блок-посту № 25 забезпечується силами і засобами підрозділів військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 бригада Національної гвардії України), Національної поліції України в Одеській області, військової частини НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ОКДБ), ІНФОРМАЦІЯ_11 .

Крім того, на території заводу « ІНФОРМАЦІЯ_12 » тимчасово розміщуються окремі підрозділи військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 бригада національної гвардії України).

За змістом інформації, поширеної на відеохостингу «YouTube» можливо ідентифікувати на місцевості підрозділів Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, їх укріплені/вогневі позиції, а також систему функціонування, охорони і оборони блок-посту № 25 «Центроліт», у разі передачі цієї інформації громадянам РФ чи іншим, які діють в інтересах російських спецслужб, військових формувань, військовослужбовців РФ, буде завдано шкоди обороноздатності, державній та економічній безпеці України, а також вищевказану інформацію у відкритому доступі не поширювалась та розміщувалась не є загальнодоступною та підлягає захисту від розповсюдження, може бути віднесена до державної таємниці у відповідності до законодавства.

14.11.2024 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 615 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України.

14.11.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України.

Так, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні закінчується, для прийняття законного рішення у кримінальному провадженні та забезпеченні проведення повного, всебічного, об`єктивного розслідування кримінального правопорушення необхідно провести значний обсяг слідчих та процесуальних дій, а саме: отримати висновок призначеної судової портретної експертизи (індекс експертної спеціальності 6.2), проведення якої доручено експертам зонального експертного сектоу ІСТЕ СБУ в ІНФОРМАЦІЯ_13; призначити та отримати висновок судової фоноскопічної експертизи; виділити матеріали відносно ОСОБА_4 в окреме провадження; провести детальні огляди вилучених під час проведених обшуків речових доказів, зокрема мобільних телефонів, із залученням відповідних спеціалістів; зібрати документи, що характеризують особу підозрюваного; виконати вимоги ст.ст. 290 та 291 КПК України, зокрема надати доступ до матеріалів досудового розслідування підозрюваному та його захиснику, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Указані обставини є підставами вважати, що до ОСОБА_4 з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків має бути продовжено застосування запобіжного заходу - тримання під вартою. За указаних обставин підстави для застосування до неї будь-якого іншого, більш м`якого, запобіжного заходу, відсутні.

Позиція учасників судового розгляду.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого в повному обсязі та просив його задовольнити, посилаючись на те, що ризики, передбачені п.п.1,2,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані при застосуванні запобіжного заходу, ще мають місце, а саме підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання слідчого щодо продовження строку дії запобіжного заходу, мотивуючи свою позицію тим, що ризики не доведені, просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту через погіршення стану здоров`я підозрюваного в умовах СІЗО.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, допитавши підозрюваного, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду.

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) (частина 5 статті 9 КПК України).

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom» від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Висновки органу досудового розслідування щодо причетності підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, не є явно необґрунтованими чи очевидно недопустимими, тому слідчий суддя дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри тією мірою, щоб виправдати застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

14.11.2024 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 615 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України.

14.11.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України.

Інкримінована підозра ОСОБА_4 підтверджується зібраними у ході досудового розслідування та долученими до матеріалів клопотання належними та допустимими доказами, зокрема: протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 від 14.11.2024 року; протоколом затримання ОСОБА_4 від 14.11.2024; листом ІНФОРМАЦІЯ_8 № 808/77016 від 28.10.2024; повідомленням про підозру ОСОБА_4 від 14.11.2024; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 14.11.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 14.11.2024.

Щодо існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що наразі продовжують існувати ризики, визначені ст. 177 КПК, і що необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного.

Запобіжні заходи застосовуються з метою досягнення дієвості кримінального провадження. Їх дія носить превентивний (попереджувальний) характер реалізації особами дій, направлених на перешкоджання здійсненню правосуддя у справі.

Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченими зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Крім того, суд враховує, що вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення як обставина, яка впливає на вибір судом виду запобіжного заходу (пункт 1 частини 1 статті 178 КПК), має опосередкований вплив й на оцінку рівня ймовірності вчинення підозрюваним тих чи інших дій, які кваліфікуються як ризики за статтею 177 КПК. Чим меншою є вагомість зібраних доказів на підтвердження підозри та чим нижчим є рівень її обґрунтованості, тим меншою є вірогідність незаконного втручання особи підозрюваного у хід досудового розслідування чи переховування від правосуддя, і навпаки.

Зазначений стандарт доказування (переконання) суд використовує для перевірки наявності ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК, у цьому кримінальному провадженні.

Метою продовження строку дії запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, у тому числі на осіб, обізнаних про обставини вчинення кримінального правопорушення.

Щодо застосування менш суворого запобіжного заходу.

Встановлені під час судового засідання обставини у свої сукупності та взаємозв`язку формують у суду переконання, що запобігти доведеним під час розгляду клопотання слідчого ризикам неможливо без застосування запобіжного заходу. Однак, суд в цьому випадку не може погодитися з прокурором, що наявність цих ризиків є безумовною підставою для ізоляції підозрюваного і взяття його під варту.

Частиною 1 ст. 176 КПК України встановлена відповідна ієрархія запобіжних заходів від найбільш м?якого (особисте зобов?язання) до найбільш суворого (тримання під вартою). Суд відмовляє у застосуванні чи продовженні строку дії запобіжного заходу, якщо прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про продовження строку дії запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам (ч. 3 ст. 176 КПК України).

Проте, в цьому кримінальному провадженні на даному етапі досудового розслідування, слідчий суддя не вбачає за можливе запобігти ризикам кримінального провадження із застосуванням запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, в тому числі цілодобового, який хоча і пов`язаний з ізоляцією підозрюваного від суспільства, однак зважаючи на встановлені на цьому етапі досудового розслідування ризики, може виявитися неефективним з таких же підстав.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто виключно у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного, суд враховує положення ст. 9 Конституції України, та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», згідно яких тривале тримання під вартою особи може бути виправданим у зазначеній справі, так як є специфічні ознаки суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає правило поваги до свободи особи (рішення Європейського суду «W. v/ Switherlandjudgement» of 26 January 1993. SeriesAno.254-A, p.15, §30).

Так, відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Також, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, у провадженні наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

Окрім цього, слідчий суддя враховує, що в рамках вказаного кримінального провадження ще не проведені усі необхідні слідчі дії.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги тяжкість кримінальних правопорушень та роль підозрюваного ОСОБА_4 у їх вчиненні, встановлені у ході досудового розслідування ризики, які слідчий суддя визнав обґрунтованими, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним злочину, передбаченого ч.2 ст. 114-2КК України, а також враховуючи недостатність застосування інших більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим.

Тож, наведені вище обставини виключають об`єктивну можливість щодо застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Окрім цього, стороною захисту не надано доказів, які перешкоджають застосуванню до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Для виконання в повному обсязі всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, надання їм належної правової оцінки та забезпечення прийняття неупереджених процесуальних рішень, у кримінальному провадженні необхідно: отримати висновок призначеної судової портретної експертизи (індекс експертної спеціальності 6.2), проведення якої доручено експертам зонального експертного сектоу ІСТЕ СБУ в ІНФОРМАЦІЯ_13; призначити та отримати висновок судової фоноскопічної експертизи; виділити матеріали відносно ОСОБА_4 в окреме провадження; провести детальні огляди вилучених під час проведених обшуків речових доказів, зокрема мобільних телефонів, із залученням відповідних спеціалістів; зібрати документи, що характеризують особу підозрюваного; виконати вимоги ст.ст. 290 та 291 КПК України, зокрема надати доступ до матеріалів досудового розслідування підозрюваному та його захиснику, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 08.01.2024 року було продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження № 0000004 від 03.01.2025 до 4 (чотирьох) місяців, тобто до 14.03.2025.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 КК України.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, а тому саме на такий термін слідчий суддя може продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, приходжу до висновку, що строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 необхідно продовжити на строк до 60 днів в межах строку проведення досудового розслідування без визначення розміру застави.

Окрім цього, відповідно до ст.8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з обов`язковим додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а тому, враховуючи пояснення, надані в судовому засіданні підозрюваного ОСОБА_4 та його захисником про стан його здоров`я, суд приходить до висновку про необхідність зобов`язання ДУ «Одеський слідчий ізолятор», в яку поміщено підозрюваного ОСОБА_4 здійснити заходи щодо конвоювання ДУ «Центр охорони здоров`я ДКВС України» підозрюваного та проведення медичного обстеження ОСОБА_4 в медичній частині зазначеної установи та у разі необхідності - в спеціалізованих закладах МОЗ України.

Керуючись ст.ст. 8, 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідого СВ ІНФОРМАЦІЯ_13 ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, в межах строку досудового розслідування, тобто до 08.03.2025 року включно.

Розмір застави не визначати.

Строк дії ухвали слідчого судді обчислюється з моменту винесення ухвали слідчого судді, а саме з 08.01.2025 року.

Ухвала слідчого судді щодо продовження строку дії запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Зобов`язати начальника філії ЦОЗ «ДКВС України в Миколаївській та Одеській областях» забезпечити організацію проведення необхідного медичного обстеження та у випадку необхідності надання медичної допомоги підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з наявними в нього діагнозами та скаргами на стан здоров`я.

У разі наявності вимоги філії ЦОЗ «ДКВС України в Миколаївській та Одеській областях», зобов`язати адміністрацію ДУ «Одеський слідчий ізолятор» забезпечити вивіз ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до вказаної установи, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , для проведення обстеження в узгоджений медичним закладом час.

Зобов`язати начальника філії ЦОЗ ДКВС України в Миколаївській та Одеській областях», повідомити слідчого суддю про результати проведення медичного обстеження підозрюваного ОСОБА_4 в письмовому виді з долученням копій відповідних медичних документів у разі проведення лікувальних процедур.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали слідчого судді складено та проголошено 09.01.2025 року о 16:15 годині в залі суду №131.

Слідчий суддя: ОСОБА_11

08.01.2025