КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 31 березня 2025 року клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06 червня2024 року,

за участі:

прокурора ОСОБА_6

представника власника майна адвоката ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою частково задоволено клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 та накладено арешт із забороною розпорядження на наступні земельні ділянки:

- :30:003:0028 - 2 га., розташована на території Вищедубечанської сільської ради, Вишгородського району, Київської області на праві приватної власності відповідно до Інформаційної довідки № 377168280 належить ОСОБА_5 ;

- :30:003:0027 - 2 га., розташована на території Вищедубечанської сільської ради, Вишгородського району, Київської області на праві приватної власності відповідно до Інформаційної довідки № 377168280 належить ОСОБА_5 ;

- :30:003:0026 - 2 га., розташована на території Вищедубечанської сільської ради, Вишгородського району, Київської області на праві приватної власності відповідно до Інформаційної довідки № 377168280 належить ОСОБА_5 ;

- :30:003:0025 - 2 га., розташована на території Вищедубечанської сільської ради, Вишгородського району, Київської області на праві приватної власності відповідно до Інформаційної довідки № 377168280 належить ОСОБА_5 ;

- :30:003:0024 - 2 га., розташована на території Вищедубечанської сільської ради, Вишгородського району, Київської області на праві приватної власності відповідно до Інформаційної довідки № 377168280 належить ОСОБА_5 ;

- :30:003:0023 - 2 га., розташована на території Вищедубечанської сільської ради, Вишгородського району, Київської області на праві приватної власності відповідно до Інформаційної довідки № 377168280 належить ОСОБА_5 ;

- :30:003:0022 - 2 га., розташована на території Вищедубечанської сільської ради, Вишгородського району, Київської області на праві приватної власності відповідно до Інформаційної довідки № 377168280 належить ОСОБА_5 ;

- :30:003:0021 - 2 га., розташована на території Вищедубечанської сільської ради, Вишгородського району, Київської області на праві приватної власності відповідно до Інформаційної довідки № 377168280 належить ОСОБА_5 ;

- :30:003:0020 - 2 га., розташована на території Вищедубечанської сільської ради, Вишгородського району, Київської області на праві приватної власності відповідно до Інформаційної довідки № 377168280 належить ОСОБА_5 ;

- :30:003:0019 - 2 га., розташована на території Вищедубечанської сільської ради, Вишгородського району, Київської області на праві приватної власності відповідно до Інформаційної довідки № 377168280 належить ОСОБА_5 ;

- :35:152:0150 - 2 га., розташована на території Нижчедубечанської сільської ради, Вишгородського району, Київської області на праві приватної власності відповідно до Інформаційної довідки № 377168280 належить ОСОБА_5 ;

- :04:010:0032 - 1 га., розташована на території Княжицької сільської ради, Києво-Святошинського району, Київської області на праві приватної власності відповідно до Інформаційної довідки № 377168280 належить ОСОБА_5 ;

- :04:010:0034 - 0.7254 га., розташована на території Княжицької сільської ради, Києво-Святошинського району, Київської області на праві приватної власності відповідно до Інформаційної довідки № 377168280 належить ОСОБА_5 ;

- :04:010:0037 - 0.8 га., розташована на території Княжицької сільської ради, Києво-Святошинського району, Київської області на праві приватної власності відповідно до Інформаційної довідки № 377168280 належить ОСОБА_5 ;

- :05:002:0384 - 0.1052 га., розташована на території сільської ради с. Віта-Поштова, Києво-Святошинського району, Київської області на праві приватної власності відповідно до Інформаційної довідки № 376169225 належить ОСОБА_9 ;

- :05:002:0385 - 0.1052 га., розташована на території сільської ради с. Віта-Поштова, Києво-Святошинського району, Київської області на праві приватної власності відповідно до Інформаційної довідки № 376662900 належить ОСОБА_9 ;

- :05:003:2306 - 0.1 га., розташована на території Вороньківської сільської ради, Бориспільського району, Київської області на праві приватної власності відповідно до Інформаційної довідки № 377168280 належить ОСОБА_5 ;

- :04:027:0308 - 0.9899 га., розташована на території Старобезрадичівської сільської ради, Обухівського району, Київської області на праві приватної власності відповідно до Інформаційної довідки № 377168280 належить ОСОБА_5 ;

- :04:027:0309 - 0.9899 га., розташована на території Старобезрадичівської сільської ради, Обухівського району, Київської області на праві приватної власності відповідно до Інформаційної довідки № 377168280 належить ОСОБА_5 ;

- :04:027:0311 - 0.99 га., розташована на території Старобезрадичівської сільської ради, Обухівського району, Київської області на праві приватної власності відповідно до Інформаційної довідки № 377168280 належить ОСОБА_5 ;

- :04:027:0305 - 0.99 га., розташована на території Старобезрадичівської сільської ради, Обухівського району, Київської області на праві приватної власності відповідно до Інформаційної довідки № 377168280 належить ОСОБА_5 ;

- :04:027:0306 - 0.9901 га., розташована на території Старобезрадичівської сільської ради, Обухівського району, Київської області на праві приватної власності відповідно до Інформаційної довідки № 377168280 належить ОСОБА_5 ;

- :30:003:0013 - 2 га., розташована на території Вищедубечанської сільської ради, Вишгородського району, Київської області на праві приватної власності відповідно до Інформаційної довідки № 377695464 належить ОСОБА_10 ;

- :30:003:0014 - 2 га., розташована на території Вищедубечанської сільської ради, Вишгородського району, Київської області на праві приватної власності відповідно до Інформаційної довідки № 377695814 належить ОСОБА_10 ;

- :30:003:0015 - 2 га., розташована на території Вищедубечанської сільської ради, Вишгородського району, Київської області на праві приватної власності відповідно до Інформаційної довідки № 377695904 належить ОСОБА_10 ;

- :30:003:0016 - 2 га., розташована на території Вищедубечанської сільської ради, Вишгородського району, Київської області на праві приватної власності відповідно до Інформаційної довідки № 377696034 належить ОСОБА_11 ;

- :30:003:0017 - 2 га., розташована на території Вищедубечанської сільської ради, Вишгородського району, Київської області на праві приватної власності відповідно до Інформаційної довідки № 377696106 належить ОСОБА_11 ;

- :30:003:0030 - 2 га., розташована на території Вищедубечанської сільської ради, Вишгородського району, Київської області на праві приватної власності відповідно до Інформаційної довідки № 377696530 належить ОСОБА_12 ;

- :30:003:0031 - 2 га., розташована на території Вищедубечанської сільської ради, Вишгородського району, Київської області на праві приватної власності відповідно до Інформаційної довідки № 377696611 належить ОСОБА_12 ;

- :30:003:0032 - 2 га., розташована на території Вищедубечанської сільської ради, Вишгородського району, Київської області на праві приватної власності відповідно до Інформаційної довідки № 377696686 належить ОСОБА_11 ;

- :30:003:0018 - 2 га., розташована на території Вищедубечанської сільської ради, Вишгородського району, Київської області на праві приватної власності відповідно до Інформаційної довідки № 377696207 належить ОСОБА_12 ;

- :30:003:0029 - 2 га., розташована на території Вищедубечанської сільської ради, Вишгородського району, Київської області на праві приватної власності відповідно до Інформаційної довідки № 377696427 належить ОСОБА_13 .

Не погоджуючись з таким рішенням, власник майна ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на земельні ділянки, які розташовані на території Вищедубечанської та Нижчедубечанської сільських рад, Вишгородського р-ну., Княжицької сільської ради, Києво-Святошинського р-ну., Вороньківської сільської ради, Бориспільського р-ну Київської області, власником яких є ОСОБА_5 , та в цій частині постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Щодо строку на апеляційне оскарження апелянт зазначає, що із оскаржуваною ухвалою він ознайомився 05 лютого 2025 року із ЄДРСР, апеляційну скаргу направлено поштовим зв`язком 07 лютого 2025 року.

Вважає, що клопотання прокурора не містить відомостей про те, що документи на підставі яких ОСОБА_5 набув у власність вказані земельні ділянки, визнано в законному порядку недійсними.

Накладений арешт грубо порушує право законного власника на вільне володіння, користування та розпорядження належним йому майном.

Заслухавши доповідь судді, доводипредставника власника майна, яка просила задовольнити апеляційну скаргу, пояснення прокурора, який заперечив щодо її задоволення, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 395 КПК України, ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення, а у випадку якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З матеріалів справи убачається, що 06 червня 2024 року клопотання прокурора розглянуто без повідомлення власника майна чи його представника. Відомості про направлення копії оскаржуваної ухвали ОСОБА_5 матеріали справи не містять. В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апелянт зазначив, що із оскаржуваною ухвалою він ознайомився 05 лютого 2025 року із ЄДРСР, апеляційну скаргу направлено поштовим зв`язком 07 лютого 2025 року. Колегія суддів вважає, що з наведених підстав строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 18 квітня 2024 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, під № 0000768, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

У клопотанні прокурора зазначено, що невстановлена група осіб до складу якої входять приватні нотаріуси, державні реєстратори та фізичні особи, здійснили незаконне привласнення земельних ділянок розташованих на території м. Києва та Київської області.

За версією органу досудового розслідування, ОСОБА_5 спільно з службовими особами Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру в Київській області отримали інформацію про 32 земельні ділянки загальною площею 60 га., яким присвоєно кадастрові номери, але фактично земельні ділянки з різних причин з державної власності не вибули

21 травня 2024 року постановою старшого слідчого в ОВС ГУ НП України ОСОБА_14 земельні ділянки, у тому числі ті, що належать ОСОБА_5 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000768.

06 червня 2024 прокурор другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на земельні ділянки, в тому числі на ті, які належать ОСОБА_5 , з метою збереження речових доказів.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06 червня 2024 року клопотання задоволено частково, накладено арешт лише в частині заборони розпорядження вказаним майном.

З таким рішенням слідчого судді колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «East/West Alliance Limited» проти України», в п. 167 рішення Суд наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля.

У п.168 суд також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на

мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдається досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар. Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

Втручання держави в право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного», «публічного» інтересу, при визначенні якого Європейський суд з прав людини надає державам право користуватися «значною свободою (полем) розсуду». Втручання держави в право на мирне володіння майном може бути виправданим за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч.11 ст. 170 КПК України).

Приймаючи рішення, слідчим суддею зазначених вимог закону дотримано.

Задовольняючи частково клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000768 про накладення арешту на вказані земельніділянки, слідчий суддя дослідив матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку про необхідність накладення арешту на вказане майно, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, перевірив співмірність втручання у права власників майна, з потребами кримінального провадження.

З огляду на положення п. 1 ч.ч 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Тому, доводи апелянта про те, що слідчим суддею безпідставно накладено арешт на вказані земельні ділянки, не можуть прийматися до уваги, оскільки арешт на вказане майно накладено з правових підстав, передбачених п. 1 ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України.

Матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою запобігання зникнення чи відчуження майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

При цьому колегія суддів також звертає увагу на те, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку. У відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційні скарги з урахуванням викладених в них доводами, задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 117, 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити власнику майна ОСОБА_5 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерськогорайонного суду м. Києва від 06 червня 2024 року.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06 червня 2024 року, - залишити без змін, а апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_5 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_15 ОСОБА_16 ОСОБА_17

Єдиний унікальний № 757/25828/24-к Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_18

Справа № 11сс/82/2058/2025 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.170 КПК