Справа № 947/7811/25
Провадження № 1-кс/947/3436/25
УХВАЛА

03.03.2025 м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 , вивчивши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , який в рамках кримінального провадження №0000941 від 06.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, не розглядає та не виконує рішення судів,

ВСТАНОВИВ:

03.03.2025 до Київського районного суду м.Одеси надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , який в рамках кримінального провадження №0000941 від 06.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, не розглядає та не виконує рішення судів.

Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, дізнавача в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні урегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Дотримання процедури, встановленої законом, є важливою гарантією права кожного на свободу та особисту недоторканність в розумінні ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У рішенні від 21 листопада 2019 року у справі «Мельник проти України» (CASEOFMELNYKv.UKRAINE) (заява № 72286/01) Європейський Суд з прав людини наголосив, що право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Частиною 1 статті 303 КПК України наведений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора, на які можуть бути подані скарги під час досудового розслідування.

Не розгляд та не виконання рішень судів слідчим виходить за межі ст.303 КПК України, і за певних умов може утворювати інші процедурні і правові провадження.

Тому, слідчий суддя на підставі ч.4 ст.304 КПК України дійшов висновку про те, що необхідно відмовити заявнику у відкритті провадження за скаргою, оскільки скарга подана на рішення слідчого, яке не підлягає оскарженню відповідно до ст.303 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 304 і 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , який в рамках кримінального провадження №0000941 від 06.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, не розглядає та не виконує рішення судів.

Скаргу разом з усіма доданими до неї документами повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м.Одеси протягом п`яти діб з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1