Справа № 203/6692/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро клопотання слідчого СВ ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором, про поновлення пропущеного строку на подачу клопотання про арешт майна, заявлене в рамках кримінального провадження №0003345,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшло вищезазначене клопотання слідчого.

Перевіривши викладені в клопотанні доводи та дослідивши долучені до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Частиною 2 ст.168 КПК України встановлено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Частиною 1 ст.113 КПК України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Згідно ч.ч.1,3,5,7 ст.115 КПК України строки, встановлені цим Кодексом, обчислюються годинами, днями і місяцями. Строки можуть визначатися вказівкою на подію.

При обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку.

При обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, проведення стаціонарної психіатричної експертизи, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання, взяття під варту чи поміщення до відповідного медичного закладу.

При обчисленні процесуального строку в нього включаються вихідні і святкові дні, а при обчисленні строку годинами - і неробочий час. Якщо закінчення строку, який обчислюється днями або місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день, за винятком обчислення строків тримання під вартою та перебування в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи.

Відповідно до ст.116 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти, а для осіб, які тримаються під вартою або перебувають у лікувально-профілактичному закладі охорони здоров`я чи закладі з надання психіатричної допомоги, спеціальній навчально-виховній установі, - якщо скаргу або інший документ подано службовій особі відповідної установи до закінчення строку.

Частиною 1 ст.117 КПК України передбачено, що пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Згідно ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Відповідно до клопотання слідчого про арешт майна, яке було повернуто ухвалою слідчого судді від 22.11.2024 року, в останньому ставилось питання про арешт транспортного засобу автомобіля «ВАЗ 2101», р.н. НОМЕР_1 , вилученого згідно протоколу огляду місця події 26.09.2024 року.

Таким чином, вказаний транспортний засіб є тимчасово вилученим майном, з клопотанням про арешт якого слідчий мав звернутись до суду згідно ч.5 ст.171 КПК України не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, тобто 27.09.2024 року.

Проте, відповідне клопотання вперше було подано слідим до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська лише 25.10.2024 року.

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 28.10.2024 року було повернуто, як таке, що не підсудне цьому суду.

Повторно клопотання про арешт майна подано слідчим до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська 20.11.2024 року.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 22.11.2024 року вказане клопотання на підставі ч.3 ст.172 КПК України було повернуто, як подане з пропуском встановленого ч.5 ст.171 КПК України строку.

29.11.2024 року слідчий звернувся до суду з клопотання про поновлення пропущеного строку на подачу клопотання про арешт майна.

В обгрунтування поважності причин пропуску строку посилався на те, що відповідно до наказу №840 від 05.08.2024 року було ліквідоване ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області та створено ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області, який розпочав свою діяльність з 17.10.2024 року.

Таким чином, реорганізація тривала в період з 05.08.2024 року по 17.10.2024 року, в ході якої в процесі реорганізаційних змін, процесу визначення підслідності кримінальних проваджень, виникли службові труднощі із дотриманням процесуальних строків.

Перевіряючи вказані доводи, слідчий суддя враховує, що з клопотанням про арешт тимчасово вилученого 26.09.2024 року майна, слідчий мав звернутись до суду не пізніше 27.09.2024 року.

З огляду на це, процес реорганізації ДРПУ ГУНП в Дніпропетровській області, який розпочався 05.08.2024 року не є свідченням поважності причин пропуску встановленого процесуального строку.

Також слідчий суддя враховує, що така реорганізація згідно доводів клопотання закінчилась 17.10.2024 року, а з клопотанням про арешт майна слідчий вперше звернувся до суду лише 25.10.2024 року, тобто майже через чотири місяці після вилучення майна.

З урахуванням вищенаведеного, слідчим суддею підстави пропуску процесуального строку на подачу клопотання не визнають поважними, в зв?язку із чим в задоволенні клопотання про поновлення цього строку слід відмовити.

Керуючись ст.ст.113,115,116,117,171,309,369-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про поновлення пропущеного строку на подачу клопотання про арешт майна, заявлене в рамках кримінального провадження №0003345 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1