Справа № 645/8322/14-к
Провадження № 1-р/645/9/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2024 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого - ОСОБА_4 (приймає участь дистанційно, в режимі відеоконференції),

захисників: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (приймають участь дистанційно, в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву захисника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про роз`яснення вироку Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08.02.2016 року, -

в с т а н о в и в :

До Фрунзенського районного суду м. Харкова 11.10.2024 року надійшла заява захисника засудженого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про роз`яснення вироку Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08.02.2016 року.

В обґрунтування заяви захисник посилається на те, що ОСОБА_4 відбуває покарання за сукупністю вироків, а саме за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08.06.2011 у справі № 2029/1-270/11 та вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08.02.2016 у справі № 645/8322/14-к (провадження № 1-кп/645/73/16), у державній установі «Вінницька виправна колонія № 86» (станом на 09.10.2024 до нього застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор») у виді трьох років і одного місяця позбавлення волі (строк відбування покарання до 20.06.2025). Так, вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08.06.2011 у справі № 2029/1-270/11 ОСОБА_4 було визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 296 КК України, та призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 12.07.2013 у справі № 632/2057/13-к (провадження № 1-в/632/296/13) ОСОБА_4 було умовно-достроково звільнено від відбування покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08.06.2011 на невідбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік 5 місяців 3 дні. Вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08.02.2016 у справі № 645/8322/14-к (провадження № 1-кп/645/73/16) було визнано винним ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, призначено йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі, частково приєднано до призначеного покарання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 8.06.2011, у результаті чого остаточне покарання за сукупністю вироків становить три роки і один місяць позбавлення волі. При цьому у вказаному вироку Фрунзенського районного суду м. Харкова не відображено розрахунок того, яким чином строк попереднього ув`язнення був врахований у строк покарання, призначеного ОСОБА_4 . Так, ОСОБА_4 утримувався в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» у період з 18.12.2010 по 21.07.2011 та з 04.10.2012 по 11.10.2012. У вироку Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08.06.2011 у справі № 2029/1-270/11 ОСОБА_4 було зараховано зазначений строк його затримання та перебування у слідчому ізоляторі у відбуття призначеного покарання із розрахунку день за день. При цьому під час ухвалення вироку Фрунзенським районним судом м. Харкова необхідним було перерахування строку призначеного покарання у частині зарахування строку попереднього ув`язнення у покарання, що обґрунтовується наступним. Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції Закону України № 2046-VIII від 18.05.2017) попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у ч. 1 ст. 72 КК України. Однак 26.11.2015 було прийнято Закон України № 838-VIII, яким внесені зміни до КК України, згідно із якими один день попереднього ув`язнення зараховується за два дні позбавлення волі при обчисленні судом строку покарання. Вказаний Закон № 838-VIII має зворотню дію у часі, адже є таким, що поліпшує становище особи у розумінні ч. 1 ст. 5 КК України. Так, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові ВП ВС від 29.08.2018 у справі № 663/537/17 (провадження № 13-31кс18), якщо особа вчинила злочин в період до 23.12.2015 (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (зворотна дія Закону № 838-VIII у часі як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч. 1 ст. 5 КК України). У зв`язку із тим, що ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, за які його було засуджено вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08.06.2011 у справі № 2029/1-270/11, та у провадженні щодо яких він тримався у слідчому ізоляторі Державної кримінально-виконавчої служби України, до 20.06.2017, а саме у період з 2009 року по 2011 рік, у зв`язку із тим, що його перебування в державній установі «Харківський слідчий ізолятор» тривало до 20.06.2017, а саме з 18.12.2010 по 21.07.2011 та з 04.10.2012 по 11.10.2012, до нього підлягала застосуванню ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 в силу зворотної дії кримінального закону в часі, оскільки є такою, яка «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч. 1 ст. 5 КК України. Таким чином, через те, що у вироку Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08.02.2016 у справі № 645/8322/14-к (провадження № 1-кп/645/73/16) не відображено розрахунок того, яким чином строк попереднього ув`язнення був врахований у строк покарання, призначеного ОСОБА_4 , необхідним є отримання роз`яснення вказаного рішення суду.

Засуджений ОСОБА_4 та його захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у судовому засіданні заяву підтримали у повному обсязі просили її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення вказаної заяви.

Суд, заслухавши думку учасників справи, дослідивши заяву та матеріали кримінального провадження, дійшов до наступного.

Так, вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08.06.2011 у справі № 2029/1-270/11 ОСОБА_4 було визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 296 КК України, та призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 12.07.2013 у справі № 632/2057/13-к (провадження № 1-в/632/296/13) ОСОБА_4 було умовно-достроково звільнено від відбування покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08.06.2011 на невідбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік 5 місяців 3 дні.

Вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08.02.2016 у справі № 645/8322/14-к (провадження № 1-кп/645/73/16) ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, призначено йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі; на підставі ст. 71 КК України частково приєднано до призначеного покарання невідбуту частину покарання за попереднім вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08.06.2011 р., у результаті чого остаточне покарання за сукупністю вироків призначено у виді трьох років і одоного місяця позбавлення волі.

Пункт 14 частини 1 статті 537 КПК України закріплює, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Відповідно ч. 1 ст. 380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, ухвалою роз`яснює рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Також, роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли судом не дотримані вимоги ясності, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.

Вказана стаття КПК України передбачає можливість роз`яснення судом ухваленого ним рішення з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення, можливість неоднакового тлумачення висновків суду, що перешкоджає його належному виконанню.

З огляду на викладене, роз`яснення рішення - це викладення рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснюючи постанову чи ухвалу, суд не вправі змінювати їх зміст, тобто не має права змінювати зміст відомостей, викладених у судовому рішенні. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення (такі висновки містяться в ухвалах Верховного Суду від 31.01.2020 по справі № 456/653/18 та від 16.09.2020 по справі №288/1509/18).

З вироку Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08.02.2016 року вбачається, що він складений відповідно до вимог ст. 374 КПК України з посиланням на норми діючого кримінального процесуального закону, викладений чіткими зрозумілими реченнями і не містить у собі труднощів для розуміння його точного змісту, у вироку точно зазначена міра покарання та строк.

Також суд зауважує, що складність у розумінні норм законодавства чи суб`єктивна необхідність у їх тлумаченні не можуть бути підставами для роз`яснення судового рішення.

Враховуючи викладене, оскільки рішення суду є ясним, повним та зрозумілим, суд дійшов висновку, що підстави для задоволення заяви про роз`яснення рішення суду в порядку ст. 380 КПК України за наведеними в ній доводами відсутні.

Керуючись ст.ст. 380, 537-539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви захисника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про роз`яснення вироку Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08.02.2016 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя ОСОБА_1