СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/8699/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 4-го відділу управління розслідування особливо тяжких злочинів Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 , погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про продовження строку застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0002002 від 31.10.2023 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 305, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 1 ст. 317 КК України,

ВСТАНОВИВ:

06.12.2024 р. до Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 4-го відділу управління розслідування особливо тяжких злочинів Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 про продовження строку застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0002002.

Клопотання обґрунтоване наступним.

у невстановлений під час досудового розслідування час та за невідомих обставин, невстановленою досудовим розслідуванням особою прийнято рішення щодо створення стійкого ієрархічного об`єднання - злочинної організації з метою безпосереднього вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів учасниками цієї організованої групи, а саме злочинів, пов`язаних з незаконним виготовленням, зберіганням, перевезенням, пересиланням з метою збуту та незаконним збутом особливо небезпечних психотропних речовин, обіг якої заборонено - PVP, у великих та особливо великих розмірах.

З метою реалізації вказаного злочинного умислу, за невідомих обставин визначено план вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів у сфері незаконного обігу психотропних речовин.

Відповідно до вказаного плану злочинної діяльності, з метою унеможливлення її викриття з боку правоохоронних органів та забезпечення сталої незаконної діяльності на території різних регіонів України, передбачалось наступне:

-пропозиція щодо незаконного збуту особливо небезпечних психотропних речовин, а також підбір нових учасників злочинної організації, мала здійснюватися через спеціально створений у мобільному застосунку «Telegram» чат;

-кожен з учасників зазначеної організації у своїй злочинній діяльності мав використовувати вигадані анкетні дані та постійно змінювати абонентські номери;

-незаконний збут та зберігання з метою подальшого незаконного збуту, а також передача особливо небезпечних психотропних речовин між учасниками злочинної організації мав здійснюватися шляхом використання так-званих сховків на відкритих ділянках місцевості в яких одні учасники залишали приховані особливо небезпечні психотропні речовини, а інші їх отримували та в подальшому аналогічним чином або через поштові сервіси збували в меншій кількості;

-грошові кошти, отримані в результаті вказаної злочинної діяльності мали зараховуватись на електронні гаманці чи банківські рахунки, відкриті на ім`я учасників злочинної організації чи третіх осіб;

-злочинна організація мала поділятись на окремі ієрархічні структурні частини, учасники яких не мали бути знайомі між собою та мали діяти автономно у складі своїх структурних частин, чітко дотримуючись відведеної ролі у вчиненні злочинів, вчинюваних учасниками вказаної організації (організатор-керівник всієї злочинної організації, він же адміністратор окремих груп у мобільному застосунку «Telegram» куди залучались нові учасники для отримання навичок та вмінь щодо виготовлення особливо небезпечних психотропних речовин для подальшого виконання вказаних функцій в якості так званих «лаборантів», співорганізатор-особа яка здійснювала вказане навчання, тим самим організовувала подальшу діяльність «лаборантів» забезпечуючи функціонування усієї злочинної організації, що полягало у подальшому наданні роздрібним «збувачам» психотропних речовин з метою їх подальшого збуту.

З метою виконання вказаного плану злочинної діяльності, зазначена невстановлена особа організатор злочинної організації, у невстановлений проміжок часу та за невідомих обставин створила у мобільному застосунку «Telegram» чат_bot з назвою «ІНФОРМАЦІЯ_13».

Так відповідно до функцій, які виконували учасники вказаної злочинної організації, вони поділялись на:

-осіб, які виконують організаційно-розпорядчу керівну функцію до яких входить коло невстановлених осіб, а також ОСОБА_7 - співорганізатор зазначеної злочинної організації він же куратор структурної частини діяльність якої направлена на незаконне виготовлення особливо небезпечних психотропних речовин, у тому числі забезпечуючи таке виготовлення особисто;

-виконавці - особи які здійснювали незаконне виготовлення особливо небезпечних психотропних речовин, а також забезпечення ними збувальників, до яких серед інших на даний час невстановлених осіб, входили: ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ;

-виконавці - особи які забезпечували незаконне зберігання особливо небезпечних психотропних речовин, з метою їх подальшого збуту, до яких серед інших на даний час невстановлених осіб, входив: ОСОБА_10 який підпорядковувався безпосередньо співорганізатору ОСОБА_7 ;

-виконавці - роздрібні збувачі, до яких серед інших на даний час невстановлених осіб, входили: ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Так, з метою реалізації свого злочинного плану щодо вчинення злочинів у сфері незаконного обігу психотропних речовин, учасниками злочинної організації за вказівкою організатора підшукано та облаштовано ряд приміщень для здійснення протиправної діяльності, про які задля забезпечення конспірації було відомо лише кожному з них, зокрема у якості місць незаконного виготовлення та зберігання з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, використовувались приміщення які розташовані за адресами: АДРЕСА_1 , яке облаштоване ОСОБА_4 та ОСОБА_8 ; АДРЕСА_2 , яке облаштоване ОСОБА_7 ; АДРЕСА_3 гаражне приміщення № НОМЕР_1 , яке облаштоване ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_10 ; АДРЕСА_4 , яке облаштоване ОСОБА_9 .

Надалі, організатором - невстановленою особою яка використовує нік-нейм « ОСОБА_13 » створено ряд окремих груп у мобільному застосунку «Telegram» куди залучались учасники для отримання навичок та вмінь щодо виготовлення особливо небезпечних психотропних речовин, які з метою забезпечення функціонування злочинної організації надавались ОСОБА_7 , зокрема група під назвою «Л2 ДНР» де здійснювалось навчання ОСОБА_9 , група під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 » де здійснювалось навчання ОСОБА_4 та ОСОБА_8 .

Так, реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 26.07.2024, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_8 перебуваючи у попередньо облаштованому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 діючи умисно, всупереч вимогам вищевказаних нормативно-правових актів, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи настання таких наслідків, використовуючи завчасно заготовлені прекурсори, речовини, рідини та предмети, виконуючи в точній послідовності відомий їм алгоритм дій схеми синтезу незаконно виготовили особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP у великому розмірі масою 8,9018 г, яку спільно розпочали незаконно зберігати з метою подальшого збуту.

Також, реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, тобто з метою виконання обов`язків, покладених на них невстановленим організатором вказаної злочинної організації, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_8 у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 31.07.2024, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, умисно, всупереч вимогам вищевказаних нормативно-правових актів, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи настання таких наслідків, за невстановлених обставин незаконно придбали невстановлену кількість особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP в особливо великому розмірі маса зразку якої складала 22,0806 г після чого розпочали незаконно зберігати її з метою подальшого збуту.

Надалі, 31.07.2024 з метою доведення єдиного злочинного умислу до кінця діючи за вказівкою керівника злочинної організації, виконуючи покладені на них функції і обов`язки, як виконавців, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_8 перемістили пакунок з вмістом особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP в особливо великому розмірі маса зразку якої складала 22,0806 г до місця яке має координати 49*37*58.7"N 30*21'54.8 Е розташованого в Київській області поблизу дороги «Р04» де спільно зробили так-званий сховків на відкритій ділянці місцевості чим продовжили незаконне зберігання з метою збуту.

Крім того, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 26.07.2024, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_8 перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, на виконання вказівки організатора - невстановленої особи яка використовувала нік-нейм « ОСОБА_13 » вирішили здійснити незаконне виготовлення та зберігання з метою збуту, особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP у великому розмірі.

Реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 26.07.2024, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_8 перебуваючи у попередньо облаштованому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 діючи умисно, всупереч вимогам вищевказаних нормативно-правових актів, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи настання таких наслідків, використовуючи завчасно заготовлені прекурсори, речовини, рідини та предмети, виконуючи в точній послідовності відомий їм алгоритм дій схеми синтезу незаконно виготовили особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP у великому розмірі масою 8,9018 г, яку спільно розпочали незаконно зберігати з метою подальшого збуту.

Крім того, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 31.07.2024, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_8 перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, на виконання вказівки організатора - невстановленої особи яка використовувала нік-нейм « ОСОБА_13 » вирішили здійснити повторне незаконне придбання та зберігання з метою збуту, особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP в особливо великому розмірі.

Реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, тобто з метою виконання обов`язків, покладених на них невстановленим організатором вказаної злочинної організації, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_8 у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 31.07.2024, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, умисно, всупереч вимогам вищевказаних нормативно-правових актів, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи настання таких наслідків, за невстановлених обставин незаконно придбали невстановлену кількість особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP в особливо великому розмірі маса зразку якої складала 22,0806 г після чого розпочали незаконно зберігати її з метою подальшого збуту.

Надалі, 31.07.2024 з метою доведення єдиного злочинного умислу до кінця діючи за вказівкою керівника злочинної організації, виконуючи покладені на них функції і обов`язки, як виконавців, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_8 перемістили пакунок з вмістом особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP в особливо великому розмірі маса зразку якої складала 22,0806 г до місця яке має координати 49*37*58.7"N 30*21'54.8 Е розташованого в Київській області поблизу дороги «Р04» де спільно зробили так-званий сховків на відкритій ділянці місцевості чим продовжили незаконне зберігання з метою збуту.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень: в участі у злочинній організації, тобто вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255 КК України; в незаконному виготовленні, зберіганні з метою збуту, особливо небезпечної психотропної речовини у великому розмірі, вчиненому злочинною організацією, тобто вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України; в незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, особливо небезпечної психотропної речовини в особливо великому розмірі, вчиненому злочинною організацією, тобто вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.

Аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні № 0002002 докази та інші матеріали у своїй сукупності, орган досудового розслідування дійшов висновку, що повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, є обґрунтованою, однак закінчити досудове розслідування на даному етапі не виявляється можливим у зв`язку зі винятковою складністю кримінального провадження, яка обумовлена:

- призначенням та проведенням великої кількості судових експертиз об`єктів, які були вилучені в ході проведення обшуків та значним періодом їх виконання, виконання яких на даний час триває;

- тривалим періодом злочинної діяльності, а також латентним характером протиправних дій, що призвело до необхідності проведення великої кількості негласних слідчих (розшукових) дій протягом довгого часу;

- необхідністю встановлення та допиту значної кількості свідків, що зумовлює додаткові часові витрати;

- складання значної кількості протоколів за результатами проведених негласних слідчих (розшукових) дій, з подальшим їх розсекреченням;

- необхідністю зняття грифів секретності з документів, що стали підставою для проведення негласних слідчих (розшукових) дій (клопотань, ухвал, доручень).

Сторона обвинувачення вважає, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства даного кримінального провадження, продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшились та продовжують існувати.

Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховування від органів досудового розслідування та суду, обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна. Усвідомлюючи наявність беззаперечних доказів його вини у вчиненні вказаних злочинів та невідворотності настання покарання у разі доведення вини сторона обвинувачення обґрунтовано припускає що підозрюваний в подальшому може переховуватися від органів досудового розслідування, прокуратури та суду з метою уникнення покарання.

Крім того, у зв`язку з тим, що на даний час частина території України окупована, не виключено, що з метою уникнення відповідальності в майбутньому підозрюваний може переховуватися на непідконтрольних органам державної влади територіях.

Також підозрюваний ОСОБА_4 офіційно не одружений, офіційно не працевлаштований, не має на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку, що свідчить про відсутність у останнього стійких соціальних зв`язків.

Ризик передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України - знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, обґрунтовується тим, що спілкування між ОСОБА_4 та іншими причетними особами відбувалось за допомогою мобільних телефонів та систем обміну миттєвими повідомленнями - месенджерів, тому ОСОБА_4 як особа, що на думку органу досудового розслідування незаконно виготовляла, зберігала з метою збуту, а також збувала особливо небепезпечні психотропні речовини, в особливо великих розмірах володіючи повною інформацією про контакти зі спільниками та чати в месенджері «Telegram», перебуваючи на волі може знищити предмети, речі та інформацію, які можуть бути визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Ризик передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, зокрема підозрюваний може попередити інших невстановлених на даний час співучасників про факт викриття їх спільної злочинної діяльності, а також створити штучні докази та підбурювати осіб, які не були свідками кримінального правопорушення, до дачі завідомо неправдивих показань на підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення обґрунтовується тим, що підозрюваний може і надалі вчиняти кримінальні правопорушення, оскільки не має постійного місця роботи, а отже сталого джерела доходів, необхідних для забезпечення його життєдіяльності, що може стати підставою для продовження вчинення кримінальних правопорушень відповідної категорії, оскільки незаконне придбання, зберігання та збут психотропних речовин приносить швидкий стабільний заробіток.

Зважаючи на викладене, сторона обвинувачення вважає, що інший більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно попередити спроби підозрюваного ухилитися від органів досудового розслідування та суду, а також для запобігання вищевказаним ризикам.

З урахуванням п.4,5 частини четвертої статті 183 КПК України, сторона обвинувачення просить продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів.

Прокурор у судовому засіданні підтримує клопотання і просить його задовольнити, вказує на обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Зазначає, що ризики, передбачені 1, 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились та продовжують існувати, більш м`який запобіжний захід не зможе ефективно попередити спроби підозрюваного ухилитися від органів досудового розслідування та суду, а також для запобігання вищевказаним ризикам.

Підозрюваний заперечує проти задоволення клопотання, посилаючись на міцність соціальних зв`язків та неофіційне працевлаштування, просить застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Адвокат підозрюваного заперечує проти продовження строку тримання під вартою, вказує на перебільшення існування ризиків. Так, ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення спростовується тим, що вилучені речі визнано речовими доказами у кримінальному провадження і підозрюваний немає на них впливу. Ризик впливу на інших підозрюваних спростовує тим, що більшість із них перебувають під запобіжним заходом у вигляді тримання під вартою. Просить застосувати запобіжний захід у вигляду домашнього арешту або застави.

Слідчим суддею встановлено наступні обставини.

Управлінням розслідування особливо тяжких злочинів ГСУ Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002002 від 31.10.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 305, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 1 ст. 317 КК України.

12.09.2024 р. ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва (ун.№759/18936/24) продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002002 до шести місяців, тобто до 18.12.2024 р. включно.

15.10.2024 р. ОСОБА_4 затримано та в порядку ст. ст. 276-278 КПК України вручене письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.

16.10.2024 р. ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва (ун.№759/21481/24) відносно ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 13.12.2024 р. без визначення розміру застави.

03.12.2024 р. ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва (ун.№759/25224/24) продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002002 до десяти місяців, тобто до 18.04.2025 р. включно.

Відповідно до ч.1 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (ч. 5 ст. 199 КПК України).

Стаття 176 КПК України визначає, що запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженого з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу враховую практику Європейського суду з прав людини, що стосується стандарту доказування обґрунтованості підозри (справа «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 р.), яка визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

Обираючи запобіжний захід, враховую наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, що підтверджується наданими доказами, та вважаю їх належними та допустимими.

Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах "Ilgar Mammadov v. Azerbaijan п. 88", "Erdagozv. Turkey п. 51", "Cebotari v. Moldova п. 48" "обґрунтована підозра" передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, зокрема у рішенні "Murray v. The United Kingdom".

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування "обґрунтована підозра" не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

На даній стадії кримінального провадження слідчим суддею не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу, з огляду на викладене слідчий суддя не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а тому докази, які є достатніми для висновку про наявність обґрунтованої підозри, не обов`язково мають бути настільки ж переконливими та повними, як докази на стадії висунення особі обвинувачення у вчиненні злочину або на стадії судового розгляду такого обвинувачення.

Так, наявність обґрунтованої підозри, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, інкримінованих підозрюваному підтверджується зібраною у кримінальному провадженні сукупністю доказів, а саме: протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії обстеження публічно недоступного місця, житла чи іншого володіння особи від 27.07.2024 № 4637т/40-2024, у ході якого зафіксований факт незаконного зберігання з метою збуту попередньо виготовленої особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP маса зразку якої відповідно до висновку судової експертизи № СЕ-19-24/50945-НЗПРАП складає 8,9018 г, що є великим розміром; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - негласне отримання зразків, необхідних для порівняльного дослідження від 01.08.2024 № 4841т/40-2024, у ході якого зафіксований факт незаконного зберігання з метою збуту попередньо виготовленої особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP маса зразку якої відповідно до висновку судової експертизи № СЕ-19-24/54257-НЗПРАП складає 22,0806 г що є особливо великим розміром; протоколами за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - огляд та виїмка кореспонденції під час яких зафіксовані неодноразові факти відправок посилок з вмістом особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP через поштові сервіси; протоколами за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - спостереження, а також протоколами оглядів відеозаписів отриманих з поштових сервісів у ході яких зафіксовані факти відправок посилок з вмістом особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Сторона обвинувачення вказує, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства даного кримінального провадження, продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшились.

Оцінюючи наявні ризики, слідчий суддя виходить з наступного.

З урахуванням фактичних обставин вчинення дій, згідно підозри, що інкримінується підозрюваному, вказане кримінальне правопорушення є особливо тяжкими злочинами, за вчинення яких передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, що свідчить про наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства, зокрема права життя та здоров`я населення, яке, відповідно до ст. 3 Конституції України є найвищою соціальною цінністю в Україні, що вочевидь впливає на питання щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. За таких обставин, внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від правоохоронних органів та суду, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків досудового слідства, а також належне дотримання сторонами їх процесуальних прав та обов`язків. Ризик, передбачений пунктом першим частини першої статті 177 КПК України - переховування від органів досудового розслідування та суду, обґрунтовується також тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, а тому це може спонукати останнього до втечі на тимчасово непідконтрольні Україні території або за кордон та тривалого переховування від органів слідства та суду з метою уникнення зазначеного вище покарання.

Слідчий суддя враховує, що Європейський суд з прав людини у справі "Ілійков проти Болгарії" зазначив, що "суворість передбаченого покарання" є суттєвим елементом при оцінюванні "ризиків переховування або повторного вчинення злочинів". У справі "Летельє проти Франції" вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключний вид запобіжного заходу протягом певного часу.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Слідчий суддя, вважає доведеним продовження існування ризику, передбаченого пунктом другим частини першої статті 177 КПК України, який обґрунтовується тим, що на даному етапі невстановлені всі кримінальні правопорушення, вчинені підозрюваним, невстановлені всі співучасники, а тому перебуваючи на волі останній може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які зможуть довести вчинення кримінальних правопорушень, таким чином перешкодити кримінальному провадженню, а також перебуваючи на волі, володіючи відомостями досудового розслідування, які стали йому відомі під час проведення слідчих дій за його участі та отримання копій документів кримінального провадження, може попередити невстановлених осіб, які є співучасниками, з метою уникнення ними кримінальної відповідальності.

З огляду на обставини справи, наданні докази, беручи до уваги пояснення учасників справи, слідчий суддя вважає недоведеним існування ризику, передбаченого п.4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки відсутність офіційного джерела доходу не може з точною ймовірність вказувати на вчинення інших правопорушень чи продовження вчинення кримінальних правопорушень за фактом інкримінованої підозри.

Враховуючи продовження існування ризиків передбачених п. 1,2 ч. 1 ст. 177 КПК України, застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, а саме, особистого зобов`язання, особистої поруки, застави або домашнього арешту, на даній стадії досудового розслідування не дасть можливості здійснювати дієвий контроль за її поведінкою, забезпечити виконання покладених на неї судом обов`язків, та не зменшить до прийнятного рівня зазначених ризиків.

Відповідно до вимог вимоги ч.3 ст. 199 КПК України слідчим суддею встановлено, що обставини, які свідчать, що заявлений ризик зменшився - відсутні.

Крім того, ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Тобто, відповідно до вказаної рекомендації важливим критерієм, що має враховуватись при визначенні виду запобіжного заходу, є санкція за вчинений злочин. Чим суворіша санкція передбачена за злочин, тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо підозрюваного.

Вважаю, що прокурором доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе запобігти вищезазначеному ризику.

Слідчий суддя відповідно до вимог ст. 178 КПК України враховує інші дані про особу підозрюваного, а саме: його вік, стан здоров`я щодо якого наразі відсутні медичні застереження щодо неможливості його перебування під вартою, репутацію підозрюваного, майновий стан, відсутність офіційного місця роботи.

Відповідно до вимог вимоги ч.3 ст. 199 КПК України, слідчий суддя враховує обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, а саме: необхідність проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дії, які необхідні для закінчення досудового розслідування у цьому провадженні, отримання висновків вже призначених судових експертиз, на підставі отриманих висновків судових експертиз, розсекречених матеріалів за результатами проведення НСРД.

Відповідно до частини четвертої статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України та щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Слідчий суддя, звертає увагу, що дане положення вказує на наявність дискреційних повноважень, що передбачає можливість вибору між альтернативними способами дій, таким чином, не визначення розміру застави є правом слідчого судді у разі здійснення кримінального провадження, у тому числі, щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України та щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Слідчий суддя також враховує практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи дану норму кримінального процесуального закону та обставини інкримінованих підозрюваному діянь, наслідки його вчинення, обсяг підозри у вчиненні злочину, з огляду на високий ступінь встановлених ризиків, стадію досудового розслідування, застосування застави у даному випадку також не зможе забезпечити ефективного уникнення встановлених ризиків, відтак слідчий суддя не знаходить підстав для визначення розміру застави при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи характер інкримінованих діянь, їх корисливий мотив та підвищену суспільну небезпеку кримінальних правопорушень, наявність ризиків за п.1,2 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи стадію досудового розслідування, а також завдання, які має досягти орган досудового розслідування, та може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування без визначення розміру застави підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 309, 310 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 4-го відділу управління розслідування особливо тяжких злочинів Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 , погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про продовження строку застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0002002 від 31.10.2023 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 305, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 1 ст. 317 КК України, задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 06.02.2025 року (включно) без права внесення застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після проголошення.

Для утримання підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підлягає направленню в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Копію цієї ухвали вручено ___________ року

о «_____» год. «_____» хв.

Одночасно роз`яснено порядок її оскарження

підозрюваний __________________________