Справа № 761/5293/25
Провадження № 1-кс/761/4152/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року, слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю:

представника власника майна - адвоката ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

секретаря- ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Шевченківського районного суду м.Києва клопотання представника власника майна - адвоката ОСОБА_2 , що діє в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 03.12.2024 року (справа №761/43506/24, провадження №1-кс/761/28721/2024) у кримінальному провадженні №0001631, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 31.08.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.204, ч.3 ст.204, ч.1 ст.209, ч.2 ст.209 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

06 лютого 2025 року до Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання представника власника майна - адвоката ОСОБА_2 , що діє в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 03.12.2024 року (справа №761/43506/24, провадження №1-кс/761/28721/2024) у кримінальному провадженні №0001631, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 31.08.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.204, ч.3 ст.204, ч.1 ст.209, ч.2 ст.209 КК України.

В обґрунтування клопотання адвокат зазначає, що Головним підрозділом детективів Бюро економічної безпеки України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001631, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 31.08.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.204, ч.3 ст.204, ч.1 ст.209, ч.2 ст.209 КК України.

18.11.2024 року на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 22.10.2024 року (справа №761/39367/24, провадження №1-кс/761/26149/2024) проведено обшук транспортного засобу, а саме: спеціалізованого вантажного фургону - рефрижератор DAF CD 85.430, VIN: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_5 та вилучено наступне майно: спеціалізований вантажний фургон DAF CD 85.430, VIN: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , 10 (десять) пластикових ємностей білого кольору об`ємом 1000 (одна тисяча) літрів, заповнені рідиною з характерним запахом спирту, у кількості приблизно 1000 (одна тисяча) літрів; 3 (три) пластикові ємності синього кольору об`ємом 200 (двісті) літрів, дві з яких порожні та одна з яких заповнена рідиною з характерним запахом спирту з кількості приблизно 200 (двісті) літрів; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , товарно-транспортну накладну на перевезення концентрату естеро-сивушного ТОВ «Форест-Лейк» (код 42893044), зразки рідини із характерним запахом спирту у 5-х скляних банках по 1 л. кожна.

03.12.2024 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва на вищевказане майно було накладено арешт.

Крім того, зі змісту клопотання вбачається, що майно на яке було накладено арешт не має ознак речових доказів, передбачених ст.98 КПК України, а також вказаний арешт накладено вже значний період часу та, на думку представника власника майна, потреба у його залишенні відпала. Між тим, адвокат зазначає, що прокурором не надано жодного належного обґрунтування наявності правової підстави накладення арешту на майно, а слідчий суддя при постановленні ухвали не дослідив відповідність вилученого майна критеріям, передбачених ст.98 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, адвокат ОСОБА_2 просить скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 03.12.2024 року (справа №761/43506/24, провадження №1-кс/761/28721/2024).

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_2 клопотання про скасування арешту майна підтримав та просив задовольнити. Крім того, вказав, що вважає надмірним накладення арешту на автомобіль та просив хоча б скасувати заборону на його використання, оскільки причетність ОСОБА_5 , котрий є власником автомобіля котрий є предметом розгляду клопотання.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання адвоката ОСОБА_2 про скасування арешту майна. Крім того, вказав, що було вилучено автомобіль у якому знаходились пластикові ємності та поміщено на штраф майданчик. Між тим, зазначив, що причетність водія до вчинення кримінального правопорушення ще встановлюється органом досудового розслідування.

Слідчий суддя, заслухавши думку адвоката, прокурора, вивчивши клопотання з долученими до нього матеріалами, приходить до наступного .

Так, згідно з ч.1 ст. 174 КПК підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею встановлено, що Головним підрозділом детективів Бюро економічної безпеки України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001631, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 31.08.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.204, ч.3 ст.204, ч.1 ст.209, ч.2 ст.209 КК України.

18.11.2024 року на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 22.10.2024 року (справа №761/39367/24, провадження №1-кс/761/26149/2024) проведено обшук транспортного засобу, а саме: спеціалізованого вантажного фургону - рефрижератор DAF CD 85.430, VIN: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_5 та вилучено наступне майно: спеціалізований вантажний фургон DAF CD 85.430, VIN: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , 10 (десять) пластикових ємностей білого кольору об`ємом 1000 (одна тисяча) літрів, заповнені рідиною з характерним запахом спирту, у кількості приблизно 1000 (одна тисяча) літрів; 3 (три) пластикові ємності синього кольору об`ємом 200 (двісті) літрів, дві з яких порожні та одна з яких заповнена рідиною з характерним запахом спирту з кількості приблизно 200 (двісті) літрів; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , товарно-транспортну накладну на перевезення концентрату естеро-сивушного ТОВ «Форест-Лейк» (код 42893044), зразки рідини із характерним запахом спирту у 5-х скляних банках по 1 л. кожна.

03.12.2024 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва на вказане майно було накладено арешт.

Так, при вирішенні питання про арешт майна або його скасування для прийнятгя законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідно до ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально- правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, грунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обгрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Разом з тим, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статі 1 Першого Протоколу. Необхідного балансу не вдається досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»,пп.69 та 73). Іншими словами, має існувати обгрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються,та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21.02.1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», п.50).

Під час судового розгляду встановлено, що з урахуванням наведених норм міжнародного права, недостатньо одного лише посилання прокурора на те, що майно є речовим доказом по даній справі, а тому таке майно нібито підлягає арешту. Оскільки, для вжиття такого суттєвого заходу обмеження прав особи як арешт, належного їй майна, має бути дотримано вищенаведені приписи кримінально процесуального законодавства, чітко визначені в ст.ст. 170 - 173 КПК України.

Крім того, враховуючи те, що автомобіль у якому було виявлено та вилучено пластикові ємності з рідинами належить ОСОБА_5 , котрий не має жодного процесуального статусу у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає надмірним обмеження останнього у праві користування власним майном, а тому слідчий суддя вважає за необхідне скасувати арешт накладений на вказаний автомобіль у користування.

Разом з тим, щодо скасування арешту накладеного на іншу частину майна, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, зі змісту ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 03.12.2024 року вбачається, що арешт на вказане майно було накладено з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні. Крім того, на думку слідчого судді інше майно має ознаки, передбачені ст.98 КПК України, а тому скасування арешту накладеного на нього не може забезпечити належне дотримання цілей кримінального провадження.

У зв`язку з чим слідчий суддя вважає доцільним скасувати арешт майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 03.12.2024 року у справі №761/43506/24, у кримінальному провадженні №0001631, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 31.08.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.204, ч.3 ст.204, ч.1 ст.209, ч.2 ст.209 КК України, в частині обмеження користування спеціалізованим вантажним фургоном DAF CD 85.430, VIN: XLRAE85XC0E592984, д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання представника власника майна - адвоката ОСОБА_2 , що діє в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 03.12.2024 року (справа №761/43506/24, провадження №1-кс/761/28721/2024) у кримінальному провадженні №0001631, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 31.08.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.204, ч.3 ст.204, ч.1 ст.209, ч.2 ст.209 КК України - задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 03.12.2024 року (справа №761/43506/24, провадження №1-кс/761/28721/2024) накладеного на: спеціалізований вантажний фургон - рефрижератор DAF CD 85.430, VIN: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_5 , в частині користування транспортним засобом.

В задоволенні іншої частини вимог клопотання - відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_6