Справа № 282/352/24
Провадження № 1-кс/282/55/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 року

селище Любар

Слідчий суддя Любарського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 майора ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого слідчого відділення ВП №1 Житомирського РУПГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_4 від 30.09.2024 про закриття кримінального провадження №00000053 від 01.03.2024, -

У С Т А Н О В И В:

Т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 майор ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову старшого слідчого слідчого відділення ВП №1 Житомирського РУПГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_4 від 26.03.2024 року про закриття кримінального провадження №0000053 від 01.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст.336 КК України.

Скарга мотивована тим, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №65/2022 «Про загальну мобілізацію», на усій території України оголошено проведення загальної мобілізації. На виконання Указу, ІНФОРМАЦІЯ_2 проводяться заходи з мобілізації громадян з числа резервістів та військовозобов`язаних з метою задоволення потреб оборони держави і захисту території від агресії російської федерації.

23 січня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 , поштою, надійшла заява ОСОБА_6 про надання йому відстрочки в порядку ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», як такому, що має дружину (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю І чи ІІ групи за умови, що такі особи з інвалідністю не мають інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону їх утримувати.

Вищевказана заява та додані до неї документи для вирішення питання про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації до уваги взяті не були, оскільки були подані всупереч вимогам абз.2 п.23 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних, та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.грудня 2022 року № 1487 та у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 не перебував на військовому обліку військовозобов`язаних за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання у ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Жодні дані вказані в документах, які надіслані поштою, а не подані особою особисто не можуть бути підставами внесення запису/актуалізації даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Подану ОСОБА_6 заяву розглянуто в порядку ЗУ «Про звернення громадян». У відповіді на заяву ОСОБА_6 вказано, що ним не подано документів, які підтверджують що ОСОБА_7 не має інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону її утримувати.

26 лютого 2024 року ОСОБА_6 пройшов медичний огляд на придатність до військової служби за результатами якої визнаний придатним до військової служби.

Таким чином ОСОБА_6 було зараховано в команду для призову до 199 Навчального центру (м. Житомир).

Громадянину ОСОБА_6 запропоновано отримати повістку зі змісту якої останній зобов`язаний був прибути до ІНФОРМАЦІЯ_4 27.02.2024 о 07 год 00 хв. Проте останній відмовився від її отримання, про що складено Акт відмови від 26.02.2024.

У визначений в повістці час ОСОБА_6 не з`явився. Будь-яких документів, які б підтверджували наявність поважних причин неприбуття до ІНФОРМАЦІЯ_5 не подав.

Будучи військовозобов`язаним, на якого покладений обов`язок з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для призову на військову службу під час мобілізації з метою задоволення потреб оборони держави і захисту її території від агресії російської федерації, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння (бездіяльності), передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, маючи об`єктивну можливість прибути за викликом, умисно не заявився до ІНФОРМАЦІЯ_4 , чим ухиляється від призову на військову службу під час мобілізації.

При проведенні вивчення військовозобов`язаного ОСОБА_6 він особисто повідомив, що у нього є сестра ОСОБА_8 , яка є працездатною.

Із довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії на ОСОБА_7 , слідує, що ОСОБА_7 не потребує постійного догляду.

Скаржник вважає, що слідчим не встановлено фактичні дані, які мають значення для кримінального провадження, а саме: Чи має ОСОБА_6 право на відстрочку з підстав визначених ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію»?; Чи має ОСОБА_7 інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону її утримувати?; Чи потребує ОСОБА_7 постійного догляду та чи звертався ОСОБА_6 для оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі по догляду за матір`ю?; Чи були поважні причини неприбуття ОСОБА_6 на збірний пункт для відправлення до 199 Навчального Центру (м. Житомир)?

9 серпня 2024 року Житомирський окружний адміністративний суд ухвалив рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_6 щодо відмови у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. Постановою сьомого апеляційного адміністративного суду від 25.12.2024 рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 09.08.2024 залишено без змін.

Станом на 13.02.2025 ОСОБА_6 не звертався до ІНФОРМАЦІЯ_4 із заявою про надання йому відстрочки від призову під час мобілізації, на особливий період.

На підставі вищевикладеного, скаржник просить скасувати постанову слідчої про закриття кримінального провадження №00000053.

В судове засідання скаржник не з`явився. Подав до суду заяву про розгляд скарги без його участі. Скаргу підтримує та просить її задовольнити на підставі наявних у ній доказів.

Старша слідча слідчого відділення ВП №1 в судове засідання повторно не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила відкласти судове засідання у зв`язку із відсутністю у ВП №1 Житомирського РУП матеріалів кримінального провадження №0000053 за ст. 336 КК України, яке витребуване на перевірку до ГУНП в Житомирській області.

За таких обставин, враховуючи те, що слідча двічі в судове засідання не з`явилась та повторно не надала до суду витребувані матеріали кримінального провадження №0000053, враховуючи обмеження в строках розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження, суд дійшов висновку про розгляд скарги у відсутності слідчої на підставі наявних матеріалів.

Розглянувши та дослідивши матеріали скарги приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За приписами ч.5 ст.38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Згідно з п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Диспозиція ст.336 КК України передбачає відповідальність за ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: які мають дружину (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи за умови, що такі особи з інвалідністю не мають інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону їх утримувати.

01 березня 2024 року внесено відомості до ЄРДР за №00000053 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України.

Постановою про закриття кримінального провадження від 30 вересня 2024 року старшого слідчого слідчого відділення поліції №1 Житомирського РУП ГУНП капітана поліції ОСОБА_4 , кримінальне провадження №00000053 від 01.03.2024 закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України.

В оскаржуваній постанові слідча посилається на те, що четвертим ІНФОРМАЦІЯ_6 не взято до уваги додані ОСОБА_6 документи, а саме: копію свідоцтва про народження, копію свідоцтва про смерть батька, відомості з реєстру Стрижівського старостинського округу та документи, які підтверджують наявність інвалідності в матері з якою спільно проживає.

По вказаному кримінальному провадженню до СКП ВП №1 ЖРУП ГУНП в Житомирській області дано окреме доручення та було допитану повторно маму ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , а також її доньку ОСОБА_9 , яка пояснила, що немає змоги доглядати за своєю матір`ю, яка являється інвалідом ІІ групи та потребує постійного догляду у зв`язку з тим, що проживає від матері окремо, має свою смію та у зв`язку з тим, що зайнята постійно на роботі не взмозі доглядати за нею, натомість її брат ОСОБА_6 здійснює постійний догляд за матір`ю так як з нею проживає.

На підставі викладеного, слідча прийшла до висновку про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого ст.336 КК України.

Окрім того, слідча покликалась на те, що в Житомирському окружному адміністративному суді знаходиться справа №240/5268/24 за позовом ОСОБА_6 до ІНФОРМАЦІЯ_4 про визнання протиправним та скасування рішення зобов`язання вчинити дії, рішення по якій не прийнято.

Однак, слідчий суддя не може погодитися з таким процесуальним рішенням слідчого та доходить висновку, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню з таких підстав.

Згідно п.2 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно ч.1 ст.8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно ч.1 ст.10 КПК України, не може бути привілеїв чи обмежень у процесуальних правах, передбачених цим Кодексом, за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних чи інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, громадянства, освіти, роду занять, а також за мовними або іншими ознаками.

Згідно вимог п.1 ч.1 ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, покладається на слідчого, дізнавача, прокурора.

Згідно ч.2 ст.91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно з частиною другою статті 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим, дізнавачем всіх зібраних та перевірених доказів.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосередньої оцінки отриманих фактичних даних, в даному випадку слідчим.

Однак, слідчою ОСОБА_4 передчасно зроблено висновок про відсутність складу кримінального правопорушення.

Так, статтею 1 Закону №3543-XII визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Статтею 23 Закону №3543-XII (із змінама на час ухилення від призову) визначені категорії громадян, для яких встановлена відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, зокрема: не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: які мають дружину (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи за умови, що такі особи з інвалідністю не мають інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону їх утримувати.

Таким чином, з метою реалізації права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації особа повинна надати військово-обліковий документ та інші документи, за результатами розгляду яких військовими органами комплектування та соціальної підтримки за місцем військового обліку приймається рішення про наявність або відсутність у особи права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду від 11.04.2024 у справі №520/7954/22 - право на відстрочку від призову на військову службу повинно бути реалізоване військовозобов`язаним шляхом вчинення ним активних дій та оформлення його у відповідний спосіб уповноваженим органом. При цьому реалізація такого права може бути здійснена лише до моменту набуття ним статусу військовослужбовця.

Тобто, з метою ведення районними територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки спеціального обліку призовників, військовозобов`язаних, резервістів, які мають право на відстрочку від призову на строкову військову службу, військову службу під час мобілізації, особливого періоду на останніх покладено обов`язок із своєчасного повідомлення органу, в якому вони перебувають на військовому обліку про зміни облікових даних військовозобов`язаного.

Отже, право на відстрочку від призову на строкову військову службу, військову службу під час мобілізації, особливого періоду, кореспондує з обов`язком призовників, військовозобов`язаних, резервістів дотримуватися правил військового обліку, зокрема щодо своєчасного повідомлення органу про зміну їх сімейного стану.

Водночас, із матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_6 станом на 27.02.2024 не перебував на обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_4 та не звертався у встановленому порядку до ІНФОРМАЦІЯ_4 з метою реалізації права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, що підтверджується рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2024 року №240/5268/24, яке залишене без змін 25 грудня 2024 року постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду, яким в задоволенні позову ОСОБА_6 про визнання протиправним та скасування рішення щодо відмови у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відмовлено.

Таким чином, слідчим не було здобуто достатніх і об`єктивних даних, які б свідчили про поважні причини неприбуття ОСОБА_6 по повістці о 07:00 год. 27.02.2024 року на збірний пункт для відправлення до 199 Навчального Центру, а саме: наявність отриманою у встановленому порядку відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Крім того, суду не надано доказів того, що момент винесення слідчою ухвали про закриття кримінального провадження №00000053 від 01.03.2024 ОСОБА_6 перебував на обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_4 та доказів того, що останній звертався у встановленому порядку до ІНФОРМАЦІЯ_4 з метою реалізації права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Вищезазначені обставини дають підстави стверджувати про те, що слідчою не здійснено у вказаному кримінальному провадженні усіх необхідних процесуальних та слідчих дій, направлених на забезпечення виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст.2 КПК України, та спрямованих на дотримання принципу законності, встановленого ст.9 КПК України, а тому є підстави для скасування винесеної 30 вересня 2024 року постанови про закриття кримінального провадження №00000053 від 01.03.2024 року за ст.336 КК України. Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя дійшов висновку, що постанову про закриття кримінального провадження необхідно скасувати.

Відтак, з досліджених у судовому засіданні матеріалів встановлено, що постанова слідчої є немотивованою та такою, що ґрунтується на неповноті досудового розслідування.

Враховуючи вищевикладене вважаю, що скарга підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 2, 8, 9, 10, 91,93, 284, 303, 306, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 майора ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову старшого слідчого слідчого відділення ВП №1 Житомирського РУПГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_4 від 30.09.2024 року про закриття кримінального провадження №00000053 від 01.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1