Справа №523/8990/18
Провадження №1-кп/523/299/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2024 року Суворовський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурорів Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , прокурора Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , у присутності обвинуваченого, розглянувши у судовому засіданні у залі суду об`єднані обвинувальні з долученими до них документами кримінальних проваджень за №0001031 від 11.06.2018р., №0002406 від 22.12.2018р., №0001055 від 19.10.2022р. за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.186 ч.2, 121 ч.2, 15 ч.2, 185 ч.4 КК України та клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою-

Встановив:

В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси знаходиться об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.186 ч.2, 121 ч.2, 15 ч.2, 185 ч.4 КК України.

Вивченням матеріалів кримінального провадження встановлено, що під час судового провадження на підставі ст.331 КПК України відносно обвинуваченого ОСОБА_6 ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 7.11.2024 року був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор». Строк дії ухвали суду припиняє свою дію 5.01.2025 року.

У ході судового засідання прокурор Малиновської окружної прокуратури м. Одеси надав письмове клопотання про продовження застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи клопотання тим, що обвинувачений обґрунтовано обвинувачується у вчиненні низки тяжких злочинів, в тому числі за ст.121 ч.2 КК України, що спричинило смерть потерпілого, зник з місця події, що свідчить про намагання уникнути відповідальності, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, з поведінки ОСОБА_6 вбачається системний характер вчинення кримінальних правопорушень, крім того не працевлаштований, не має утриманців, постійних джерел доходів, тричі заставодацями вносилася застава, однак, будучи звільненим з-під варти, ОСОБА_6 не виконував покладені на нього обов`язки, у зв`язку з чим був оголошений його розшук, тому ризики, передбачені ст.ст.177, 178 КПК України продовжують існувати та дають підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, не виключається ризик вчинення інших кримінальних правопорушень, на думку прокурора, за викладених підстав тримання ОСОБА_6 під вартою є виправданим, більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належної поведінки обвинуваченого та запобігти ризикам.

Прокурор Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 підтримав клопотання колеги.

Дослідивши надані до суду матеріали, приймаючи до уваги особу ОСОБА_6 , який за змістом обвинувального акту раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, офіційно не працевлаштований, не має постійних джерел доходів, тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, у скоєнні яких обвинувачується ОСОБА_6 та покарання, що загрожує у разі визнання особи винною, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які дають підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду або вдатися до спроб будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню; вислухавши думку учасників процесу захисника ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення клопотанням сторони обвинувачення, зазначаючи, що прокурором ризики не доведені, звертаючи увагу суду, що розгляд кримінального провадження на стадії завершення, залишився лише допит обвинуваченого, у зв`язку з чим просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора, застосувати до підзахисного більш м`який запобіжний захід; обвинуваченого, який підтримав думку захисника; враховуючи положення ст.331 ч.3 КПК України, оцінюючи у сукупності викладені доводи, суд вважає за доцільне продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» за наступними підставами.

За змістом ст.331 ч.3 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до положень ст.178 ч.1 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

За змістом вимог ст.ст.177 та 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги, що судове слідство по об`єднаному кримінальному провадженню ще триває, за змістом пред`явленого обвинувачення дії ОСОБА_6 відповідно до положень ст.12 КК України відносяться до тяжких злочинів, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, офіційно не працевлаштований, не має постійних джерел доходів для матеріального існування, вчинив новий корисний злочин в умовах воєнного стану, що характеризує його як особу схильну до скоєння злочинів, крім того, виходячи з поведінки ОСОБА_6 , який порушив виконання покладених на нього обов`язків в рамках дії запобіжного заходу у вигляді застави, яка була внесена заставодавцями у достатньо великій сумі, зважаючи на його спосіб життя, те, що він був оголошений у розшук, у суду є достатні підстави вважати, що обвинувачений, будучи обізнаним про тяжкість покарання, яке загрожує у разі визнання особи винною, може продовжити переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, або іншим чином перешкоджати розгляду кримінального провадження, не виключається ймовірність вчинення іншого кримінального правопорушення, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне продовжити відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що відповідає характеру та ступеню тяжкості інкримінованих обвинуваченому діянь, як з`ясовано, на теперішній час ризики, передбачені ст.177 КПК України не втратили своєї актуальності, що на даній стадії судового провадження унеможливлює застосування щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, будь-яких виключних обставин, які б були перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст. 183 КПК України, судом не встановлено.

Разом з цим статтею 183 ч.3 КПК України регламентовано, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, крім випадків передбачених частиною четвертою цієї статті.

За змістом положення ст.183 ч.4 п.2 КПК України суд має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини (обвинувачення за ст.121 ч.2 КК України).

Крім цього, в рамках об`єднаного кримінального провадження до обвинуваченого тричі був застосований альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, який виявився не дієвим в якості гаранту виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне не визначати розмір застави.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.177-178, 182, 183, 331, 369-372, 392 КПК України, суд,

Постановив:

Клопотання прокурора Малиновської окружної прокуратури м. Одеси про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, тобто до 21.02.2025 року включно без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали складає 60 днів з дня її проголошення та припиняє свою дію 21.02.2025 року.

Копію ухвали направити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для виконання.

Відповідно положень ст.331 ч.5 КПК України ухвала суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягає апеляційному оскарженню безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання та продовження судового розгляду у суді першої інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_1