Справа № 405/1295/25
провадження № 1-кс/405/613/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2025 м. Кропивницький

слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кропивницькому клопотання старшого слідчого в ОВС ВР ОТЗ СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000131 від 25.02.2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Бережинка, Кіровоградського району, Кіровоградської області, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , такому, що проходить військову службу за контрактом на посаді старшого водія автомобільного відділення взводу забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_2 , у військовому званні старший солдат, з середньою спеціальною освітою, одруженому, маючому на утриманні малолітню дитину, раніше не судимому

ВСТАНОВИВ:

слідчий звернувся з даним клопотанням до слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда, відповідно до якого просив застосувати у вказаному вище кримінальному проваджені запобіжний захід у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Прокурор у судовому засіданні надав пояснення, згідно з якими клопотання підтримав та просив задовольнити.

Підозрюваний та захисник заперечували проти задоволення клопотання слідчого, вказали на те, що ризики, на які посилався прокурор не підтвердженні, а підозра є необґрунтованою. Просили застосувати інший запобіжний захід, який не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт, в нічний час доби.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступних висновків.

Встановлено, що в провадженні відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Кіровоградській області перебуває кримінальне провадження № 0000131, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, за матеріалами якого 10.05.2023 громадянин України ОСОБА_4 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 №78-РС, прийнятий на військову службу за контрактом.

Згодом Наказом начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 23.05.2024 № 776-РС старшого солдата ОСОБА_4 , старшого стрільця відділення охорони взводу охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 призначено старшим водієм автомобільного відділення взводу забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_2 військової частини НОМЕР_2 , ВОС 790702А .

У подальшому 06.06.2024 Старшого солдата ОСОБА_4 , призначеного наказом начальника Генерального штабу Збройних Сил України (по особовому складу) від 23 травня 2024 року 2024 року №776-РС, який прибув із військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 на посаду старшого водія автомобільного відділення взводу забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, з моменту зарахування 10.05.2023 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу, та з того ж дня, 10.05.2023, приступив до виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Так, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється в тому, що він будучи військовослужбовцем який проходить військову служба за контрактом на посаді старшого водія автомобільного відділення взводу забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_2 , у військовому званні старший солдат, не бажаючи займатися суспільно-корисною працею, маючи злочинний намір, спрямований на вимогу передачі чужого майна з погрозою обмеження прав, свобод та законних інтересів особи став на шлях їх реалізації.

Так, ОСОБА_4 , застосовуючи психологічний тиск, а також погрози нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, примушував ОСОБА_7 до вчинення дій майнового характеру на свою користь, а саме: до передачі грошових коштів у сумі 2300 доларів США за неіснуючий борг.

Так, досудовим розслідуванням встановлено перших числах лютого 2025 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, до ОСОБА_7 , звернувся його знайомий ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який при особистій зустрічі, знаючи що ОСОБА_7 працює в ІНФОРМАЦІЯ_4 та хотів дізнатись про можливі шляхи уникнення від мобілізації.

В свою чергу ОСОБА_7 , повідомив, що до його посадових та функціональних обов`язків не входить безпосереднє здійснення мобілізаційних заходів, а тому нічим допомогти йому не зможе, та в свою чергу ОСОБА_8 , наполягаючи все одно надав оригінали документів а саме довідки про проходження ним ВЛК та військово-обліковий документ, щоб ОСОБА_7 , все одно посприяв у допомозі вирішення даного питання. Вказані документи ОСОБА_7 , взяв до себе додому, та поклав на лавку у себе в дворі. Через деякий час ОСОБА_7 побачив, що ці документи схопила та пошкодила (погризла) собака.

Через кілька днів ОСОБА_7 зателефонував ОСОБА_9 та повідомив, що, нічим не зможе допомогти у вирішенні питання щодо уникнення мобілізації, а також повідомив про його документи частково пошкодила собака.

В подальшому приблизно 13-14 лютого, точного часу та дати досудовим розслідуванням встановити не представилось можливим, до ОСОБА_7 зателефонував чоловік який представився ОСОБА_10 та сказав, що до нього є кілька питань та попросив вийти до нього на вулицю, та коли ОСОБА_7 вийшов на вулицю, то побачив, що біля його двору стоїть ОСОБА_8 , невідомий чоловік та особа яка телефонувала на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В ході розмови ОСОБА_4 , запитав у ОСОБА_7 , що сталось із військово-обліковими документами ОСОБА_8 , на що ОСОБА_7 , пояснив йому ситуацію, та показав розірвані документи, та в той же час ОСОБА_4 , сказав ОСОБА_7 , що отримання цього документу ОСОБА_11 обійшлось в 2000 (дві тисячі) доларів США, а тому ОСОБА_7 , має або відновити цей документ самостійно, або віддати ОСОБА_11 через нього. В подальшому ОСОБА_8 , власник документів, сказав ОСОБА_7 , що йому потрібні або гроші або документи, і що він не хоче мати жодних справ з ОСОБА_7 , і щоб ці гроші або документи ОСОБА_7 , передав через ОСОБА_4 .

ОСОБА_7 , сказав, що спробує відновити військово-обліковий документ ОСОБА_11 , але йому для цього потрібно приблизно 1,5-2 тижні часу, на що ОСОБА_4 , сказав, що стільки часу в них нема, документи потрібні їм терміново, а тому ОСОБА_7 , має віддати їм грошові кошти, та в свою чергу ОСОБА_7 , сказав, що для нього це велика сума, якої в нього немає, тому він не може її їм віддати. У відповідь на це, ОСОБА_4 , сказав, що це проблеми ОСОБА_7 , і дав йому тиждень строку для збору грошей в розмірі 2000 доларів США, інакше до нього буде застосоване фізичне насильство.

В подальшому, приблизно через 2 дні, до ОСОБА_7 , знову зателефонував ОСОБА_4 , та повідомив про необхідність зустрічі о 20 год. 00 хв. біля кафе «Ваніль», що на зупинці громадського транспорту біля Центральноукраїнського державного педагогічного університету по вул. Шевченка в м. Кропивницькому.

ОСОБА_7 , приїхав на цю зустріч, та до нього підійшов ОСОБА_4 , який маючи умисел на вимагання - вимогу передачі чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, їх наслідки щодо позбавлення можливості особи на власний розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись своїм майном, діючи умисно, усвідомлено посягаючи на чужу власність, передбачаючи спричинення матеріальної шкоди і бажаючи завдати таку шкоду, висунув ОСОБА_7 усну вимогу у сплаті останнім грошових коштів в сумі 2300 тисячі доларів США, застосовуючи до ОСОБА_7 , психологічний тиск, який виражався у погрозах нанесення тілесних ушкоджень потерпілому.

На запитання чому змінилась сума, ОСОБА_4 , сказав, що 2000 це сума, яку витратив ОСОБА_8 , за документи, а решта за доставлені ОСОБА_7 , труднощі. ОСОБА_7 , сказав, що дуже швидко відновити документи не вийде, бо для цього потрібно більше часу, це не так просто, на що ОСОБА_4 , сказав ОСОБА_7 , що він повинен віддати грошові кошти в розмірі 2300 доларів США, інакше у нього будуть проблеми.

Через кілька днів до ОСОБА_7 , знову зателефонував ОСОБА_4 , та запитав як там справи із грошима, на що ОСОБА_7 , відповів, що поки в нього нема такої суми, та в той же час ОСОБА_4 , почав погрожувати фізичною розправою відносно потерпілого.

В подальшому, 25.02.2025 ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, знову зателефонував до ОСОБА_7 , та при цьому з метою переконання серйозності своїх вимог, застосував до ОСОБА_7 , психологічний тиск, який виражався у погрозах нанесення тілесних ушкоджень до потерпілого в разі невиконання висунутої ним вимоги, а саме передачі йому 2300 доларів США, та повідомив, що крайній строк у ОСОБА_7 , до 17 год. 00 хв. 26.02.2025.

Починаючи з 25.02.2025 кожного дня неодноразово, настирно ОСОБА_4 , телефонував ОСОБА_7 , та використовуючи його пригнічений психологічний стан та свою перевагу над ним, застосовуючи до нього образи та приниження, а також висловлюючи погрози фізичного насильства та вилучення майна останнього (транспортного засобу), під тими самими надуманими мотивами та приводами про нібито наявних у ОСОБА_7 перед ними боргових зобов`язань.

Згодом ОСОБА_4 , призначив зустріч ОСОБА_7 , на 03.03.2025 біля кафе «Ваніль», що на зупинці громадського транспорту біля Центральноукраїнського державного педагогічного університету по вул. Шевченка в м. Кропивницькому, де вони зустрілись у вечірній час, та під час зустрічі ОСОБА_4 , вів себе зухвало, погрожував ОСОБА_7 , переслідуваннями, а також фізичною розправою, якщо ОСОБА_7 , не віддасть раніше обумовлену суму грошових коштів.

Після вказаної зустрічі ОСОБА_4 , продовжував ОСОБА_7 , постійно телефонувати, повторюючи свої вимоги, та надав ОСОБА_7 строк, віддати грошові кошти до 07.03.2025.

07.03.2025 після чергового дзвінка ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , повідомив йому, що у нього не має на даний час усієї суми грошових коштів та переніс зустріч на 10.03.2025. Крім того, протягом 08-09.03.2025 ОСОБА_4 , продовжував телефонувати ОСОБА_7 , з метою схилити до якнайшвидшого збору та віддачі йому грошових коштів.

Так 10.03.2025 близько 12 год. 40 хв до ОСОБА_7 , знову зателефонував ОСОБА_4 , та запитав чи зібрав ОСОБА_7 , грошові кошти, та повідомив про необхідність зустрітись в кафе «Ваніль», що на зупинці громадського транспорту біля Центральноукраїнського державного педагогічного університету по вул. Шевченка в м. Кропивницькому, та в свою чергу ОСОБА_7 , повідомив що грошові кошти він зібрав, та буде на місці через 7-10 хвилин, на що ОСОБА_4 , почав в черговий раз погрожувати ОСОБА_7 , та повідомив, що якщо він не буде на місці через 2 хвилини то він його вб`є та пошматує.

В подальшому близько 13 години 10 хвилин, 10.03.2025 ОСОБА_7 , з ОСОБА_4 , зустрітись в кафе «Ваніль», що на зупинці громадського транспорту біля Центральноукраїнського державного педагогічного університету по вул. Шевченка в м. Кропивницькому, та під час вказаної зустірі ОСОБА_7 , передав ОСОБА_12 грошові кошти в сумі 97 000 тисяч гривень, та в той же час запитав чи не буде у нього більше проблем, на що ОСОБА_4 повідомив, що проблем більше не буде.

Згодом 10.03.2025 безпосередньо після передачі близько 13 годині 15 хвилин за адресою: м. Кропивницький, вул Шевченка 6А (кафе «Ваніль», на виконання попередньо висунутої ОСОБА_4 незаконної вимоги передачі грошових коштів ОСОБА_7 , який діяв під контролем правоохоронних органів в рамках проведення спеціального слідчого експерименту, ініційованого з метою перевірки дійсних намірів ОСОБА_4 , спостереження за поведінкою останнього та прийняттям ними рішень щодо вчинення злочину, ОСОБА_4 , грошових коштів на загальну суму 97 000 (дев`яносто сім тисяч) гривень банкнотами номіналом 1000 (тисяча) гривень кожна БР 5869957, ГС 4087022, АП 6732253, АГ 4151070, АР 6567531, ЕГ 9118273, ЕВ 2185391, БК 5282436, АП 6700078, АЛ 7772615, АС 2742389, АР 1995826, АУ 1778933, АУ 1778074, АУ 4274084, БП 9890704, АП 2308068, АА 3100561, АП 4917212, ЯБ 7575749, ЕГ 4682015, АС 0044294, АР 6403374, АБ 7298165, АБ 8096771, АР 0592902, ГН 5807771, БН 5532013, АТ 6435369, ГР 7572384, АБ 7657311, АР 0217255, ГК 1566506, АЗ 5557568, АЛ 1084295, АК 5908276 та банкнотами номіналом 500 (п`ятсот) гривень кожна АК 0903683, ЄЖ 2319846, ВЗ 7533132,ЕИ 9520800, АГ 6134223, ВД 0559774, ЗН 2664775, ЕД 9749017, ГМ 9635250, ЕД 4163145, АЗ 6464513, ХЖ 2908863, ХД 6161434, ЕИ 7067642, ЕГ 9039844, ВС 1872021,АН 1843337, ЕБ 6695586, ВЕ 0127255, ХЖ 5515195, ЦА 8269593, АЛ 5162074,ВД 2237357, ЕН 6677043, ЄВ 4510728, ЄЖ 1485303, ХВ 1308594, ЕВ 8391232,АП 2554308, ЦБ 0739537, ЕА 5149454, ЄИ 3650503, ЕЗ 3271272, ЄБ 9230348,АК 7872945, ГК 0114084, ВД 4846185, АП 0747631, АМ 3052890, ЄИ 7250061,ГК 0114087, ВД 2287312, ХИ 5382336, ЕИ 7009810, ЄА 6139923, АИ 1873234,ХБ 0832390, АЗ 4185265, ЄГ 5061515, ГМ 6403863, ЄЗ 0191654, ВЗ 8149674,ЄЄ 6239150, ВЕ 2078701, АК 8102018, ЕЗ 3848777, АД 9124652, ХЗ 3470032,ХЗ 0611344, АЕ 9379608, АП 6333223, ЄЕ 7108022, ЕА 8147226, ЕВ 2633060,АП 7393547, ЄЗ 5164892, ГЛ 3125806, ГА 2257913, ЕИ 9125465, ЄГ 4356503,ЕБ 9149031, ЄЖ 4505353, ГБ 4259898, ХИ 6894124, ЕА 9145323, ЄВ 8021348,АЛ 0693921, ГБ 1976888, ЄЕ 6220991, ГК 6688411, АП 8354275, ЕТ 6348538,АК 8067125, БА 8280203, ЕЕ 0193720, ВЗ 7377279, ЄС 6867291, ЄЕ 2033502,ВЗ 6712233, ЕИ 2470382, АЖ 2382213, ХБ 3724794, ГА 7289826, ХИ 0949052,ЕД 8429960, ЗА 4710412, ХЖ 1030352, АВ 5850892, ЕЖ 8433776, ЕЖ 7193911,АМ 3756768, ЄЖ 5841482, ВУ 3004277, ЕЗ 8288602, ЗГ 6420937, ВИ 9005685,АН 2973323, ЄЕ 8641507, ВИ 1935205, ЄА 2916513, ЕИ 8729118, ЗБ 5861813,АП 1262818, АЛ 6497006, ХД 1240273, АЖ 6894907, АР 6196172, ЄА 6821760,ВД 0174976, ВЕ 7537591, АА 7367809, ВЕ 5917492 о 13 годині 23 хвилин ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Так, на підставі зібраних під час досудового розслідування доказів у вказаному кримінальному провадженні, у порядку ст. ст. 276 278 КПК України, повідомлено про підозру: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вина якого, у вчинені вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується: протоколами допитів потерпілого, протоколом особистого обшуку, результатами проведених негласних слідчих (розшукових) дій, речовими доказами.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини ( надалі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру, розумна підозра передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

У справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна це питання, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.

Під час розгляду даного клопотання прокурор посилався на наявність ризиків передбачених п. п. 1,3,4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Отже, беручи до уваги зазначені прокурором у судовому засіданні ризики, а також думки підозрюваного та його захисника стосовно існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий суддя вважає, що ризики на які посилався прокурор та представник потерпілої наявні і вони є доведеними.

Згідно з ч. 2 ст. 131 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження, зокрема є запобіжні заходи.

Відповідно до ч. 1 ст. 176 КПК України одним із запобіжних заходів є тримання під вартою.

Згідно з вимогами ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Крім цього, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, згідно ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за особливо тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Крім цього, у рішенні по справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 Європейський суд з прав людини вказав, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.

Беручи до уваги обставини кримінального провадження, враховуючи обґрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий суддя вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 відповідає суспільному інтересу.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 цієї ж статті слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Разом з тим, слідчим суддею встановлено, що не зважаючи на обставини кримінального провадження, при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий просив визначити підозрюваному розмір застави.

Отже, керуючись положеннями ст.ст. 182, 183 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе визначити підозрюваному заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 242 240 грн., при цьому задовольнити клопотання слідчого про застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, що за вказаних обставин справи та серйозністю висунутої проти нього підозри, з урахуванням встановлених ризиків, на думку слідчого судді, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196-197, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 13 год. 23 хв. 10.03.2025 до 13 год. 23 хв. 08.05.2025 року.

Визначити заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 грн., які необхідно внести на депозитний рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26241445, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA0002505. Призначення платежу: забезпечення виконання рішення згідно статті 182 КПК України по справі № 0000131 від 25.02.2025 року.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 в строк до 08.05.2025 року наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора у кримінальному провадженні, слідчого судді, суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у кримінальному провадженні за винятком участі в процесуальних діях та в суді;

5) здати на зберігання до відповідного територіального органу Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч. ч. 8, 9 ст. 182 КПК України у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю підозрюваного, обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.

Строк дії ухвали визначити до 13 год. 23 хв. 08.05.2025 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_13