печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва - ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 , розглянувши судове провадження у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про відвід слідчому ТУ ДБР у м. Києві у кримінальному провадженні № 00000245 від 10.02.2022 р., -

В С Т А Н О В И В :

05.03.2025 у провадження Печерського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_3 про відвід слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від участі у проведенні досудового розслідування у кримінальному провадженні №00000245 від 10.02.2022р. Заявлений відвід мотивований тим, службовою особою Офісу Генерального прокурора внесено відомості до ЄРДР за №00000245; №00000246; №00000247; №00000248 від 10.02.2022р., щодо вчинення кримінальних правопорушень детективами НАБУ, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст.358, ч.2 ст.366, ч.2 ст.384 та ч.2 ст.397 КК України.Постановою прокурора всі вищезазначені кримінальні провадження були обєднані в одне кримінальне провадження за №00000245 від 10.02.2022р.

Відомості про кримінальне правопорушення було внесено до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 22.12.2021р. вих.№1/1-686 на підставі ухвали слідчого судді, який є потерпілим і заявником у даному кримінальному провадженні відповідно до ч.1,2,5 ст.55 КПК України. Досудове розслідування проводить Територіальне управління ДБР у м.Києві, а саме слідчий ОСОБА_5 . Заявник наголошує на тому, що слідчим ТУ ДБР м.Києва ОСОБА_6 було порушено вимоги етичної та доброчесної поведінки, зокрема дотримання верховенства права та законності, неупередженості та чесності під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні. Слід зазначити,що ОСОБА_3 не був допитаний у к.п. №0000912 від 19.04.2019 у якості заявника,свідка або потерпілого слідчим. Фактично,слідчим було порушено вимоги ст.22 КПК України, яка зазначає про рівність та змагальність сторін у кримінальному провадженні. Крім цього, слідчим було позбавлено мене надати свідчення та докази, які підтверджують мої відомості, які зазначені у заяві про вчинення кримінального правопорушення,що свідчить про наявність істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, пов`язаних, у тому числі, із істотним обмеженням прав учасників кримінального провадження. Дані, незаконні дії слідчого є такими,що викликають сумнів у тому, що слідчий є неупередженим, небезстороннім у цьому кримінальному провадженні. Заявник в судове засідання не зявився, про розгляд заяви повідомлений нажним чином, надав заву про розгляд справи за його відсутності, вимоги заяви підтримує, просить задовольнити з викладених підстав. Слідчий у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду заяви повідомлявся належним чином. Суддею з урахуванням принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, визнано можливим розгляд заяви у відсутність нез`явившихся осіб. Вивчивши заяву, дослідивши матеріали заяви, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку. Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура. Формою процесуального реагування на прояви упередженого ставлення слідчого до особи, яка бере участь в кримінальному провадженні, є подання такою особою заяви про відвід слідчого в порядку ст.77 КПК України. Рекомендація Rec (2004) 6 Комітету Міністрів Державам - членам СЕ, прийнята Комітетом Міністрів 12.05.2004 на 114-й сесії «Про підвищення ефективності внутрішніх засобів правового захисту» декларує, що кожен, чиї права і свободи, викладені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, порушуються, має право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, що діяли як офіційні особи. Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує існування у внутрішньому праві засобів, які надають можливість скористатися правами і свободами, закріпленими в Конвенції, незалежно від того, як вони подані в національній правовій системі. Це положення вимагає, щоб відповідний внутрішній орган вивчив зміст скарги, яка базується на Конвенції, та забезпечив необхідне виправлення порушеного права. (Рішення ЄСПЛ «Chahal v. UK, n. 145). На національному рівні, у ч. 2 ст. 80 КПК України законодавчо закріплено право осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, заявляти відвід слідчому з підстав передбачених ст.77 КПК України. Зміст п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України визначає одну з підстав для застосування відводу слідчого - існування обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості. Своєю чергою, термін «неупередженість» є структурним елементом такого базового принципу кримінального провадження, як законність (ст. 9 КПК України). Більше того, вимога щодо неупередженого дослідження обставин кримінального провадження є головним обов`язком слідчого, що зафіксовано в ч. 2 ст. 9 КПК України. Як зазначав ЄСПЛ у своїх рішеннях «Тимошенко проти України», «Ходорковський проти Росії», структура Конвенці ґрунтується на презумпції добросовісності дій органів державної влади країн - учасниць. Дійсно, будь-яка державна політика чи окремий захід може мати «прихований мотив», а презумпція добросовісності є спростованою. Однак, заявник, який стверджує, що його права і свободи були обмежені з неналежних підстав, повинен переконливо довести, що справжня мета державних органів була не такою, як її було проголошено (або яка може обґрунтовано припускатись, виходячи з контексту). Простої підозри про те, що державні органи користувались своєю владою для іншої мети, ніж та, що передбачена Конвенцією, недостатньо, щоб довести порушення статті 18 Конвенції. Вичерпний перелік підстав, за наявності яких слідчий безумовно підлягає відводу, визначений частиною 1 ст. 77 КПК України. Між тим, згідно з ч. 3 ст. 77 КПК України, слідчий не може брати участь у кримінальному провадженні, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження, а також за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості. Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язанні всебічно, повно і неупереджено дослідити усі обставини кримінального провадження. Лише за такої умови можливе виконання завдань кримінального судочинства. Усебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення, винуватість особи; а-по друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу. Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам. Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, компетентна особа у будь-якому випадку не має права брати участь в здійсненні кримінального провадження, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в її неупередженості та об`єктивності. Окреслюючи загальні завдання кримінального провадження, законодавець в статті 2 чинного КПК України вважає необґрунтований процесуальний примус до особи, яка бере участь в кримінальному провадженні, несумісним із поняттям «неупереджене розслідування». Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, компетентна особа у будь-якому випадку не має права брати участь в здійсненні кримінального провадження, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в її неупередженості та об`єктивності. З огляду на зазначене, слідчий суддя, виконуючи функцію судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, вважає необхідним відвести слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від участі у проведенні досудового розслідування у кримінальному провадженні №00000245 від 10.02.2022р., а протилежного слідчим, слідчому судді не було доведено. Відтак, заявлений відвід підлягає задоволенню. Керуючись ст. ст. 2, 3, 7, 9, 22, 77, 80, 81 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Заяву - задовольнити. Відвести слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань,розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від участі у проведенні досудового розслідування у кримінальному провадженні №00000245 від 10.02.2022р.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1