н/п 1-кс/766/1137/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2025 року

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Херсонського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна, у кримінальному провадженні № 0000282 від 17.03.2022 за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 438 КК України,

встановила:

Слідчий за погодженням із прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене під час проведення обшуку 17.01.2025 за адресою: м. Херсон, вул. Нафтовиків, 131-а, залишивши вилучене майно у розпорядженні органу досудового розслідування.

Обґрунтування клопотання:

Слідчим відділенням Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області за процесуального керівництва Херсонської окружної прокуратури Херсонської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000282 від 17.03.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.438 КК України, а саме: жорстоке поводження з військовополоненими або цивільним населенням, вигнання цивільного населення для примусових робіт, розграбування національних цінностей на окупованій території, застосування засобів ведення війни, заборонених міжнародним правом, інші порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також віддання наказу про вчинення таких дій.

Обставини правопорушення детально викладені у клопотанні та стосуються того, що під час тимчасової окупації м. Херсон збройними силами рф, з метою збереження майна представниками Холдінг «Автопланета+», до якого входять: 1. ТОВ «ЮГ-АВТО» + клієнти ТОВ «ЮГ-АВТО». Автомобілі «Volkswagen», м. Херсон, с. Чорнобаївка, Миколаївське шосе, 7 км; 2. ТОВ «ЦЕНТР ХЕРСОН» (ПП «АВТОІМПОРТ») + клієнти. Автомобілі «RENAULT», «SUZUKI», «BMW», м. Херсон, Миколаївське шосе, 5 км.; 3. ТОВ «АВТОПЛАНЕТА ПЛЮС». Автомобілі «Hyundai», м. Херсон, вул. Залізнична 2; 4. АВТОМОБІЛІ ТОВ «ЮГ-АВТО ПЛЮС». Автомобілі «КІА»,м. Херсон, Бериславське шосе, 11, було здійснено вивіз автомобілів на територію ТОВ «Механічний завод» за адресою: м.Херсон, вул. Миколаївське шосе 5й км, де станом на кінець травня початок червня 2022 року перебувало близько 140 автомобілів.

В період часу з 12:58 год. 17.01.2025 року до 14:05 год. 17.01.2025 року слідчим СВ Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області на підставі ухвали слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 від 23.12.2024 року, справа № 766/12747/24 н/п 1-кс/766/10622/24, за адресою: м. Херсон, вул. Нафтовиків, 131-а проведено обшук будівель та приміщень, в ході якого було виявлено та вилучено: 2 аркуша паперу: 1-аркуш паперу «записані два номера телефона російського оператора та зазначено « ОСОБА_5 начальник фонда имущества» 2- аркуш паперу зазначено «ЕВАКУАТОРЫ та їх державні номера в кількості 4 (номера)», які поміщено до сейф-пакету PSP 1099976; документ «Фонд имущества ВГА Херсонской области» в якому зазначено, що начальник «фонда имущества» прохає щодо безперешкодного проїзду чотирьом (4) евакуаторам у зв`язку з перевезенням транспортних засобів, «исх. №249 від 11.07.2022», який поміщено до сейф-пакету PSP 2092204.

Вилучені вищеперераховані документи зі змісту яких встановлено, що на них наявний рукописний та друкований текст, який зазначений російською мовою, а також на документах знаходиться російська символіка, були вилучені в ході проведення обшуку, перебували у володінні, користуванні, розпорядженні невстановлених представників держави-агресора рф та/або особам, які співпрацювали з окупаційною владою рф.

17.01.2025 вищевказані речі і документи, постановою слідчого визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, оскільки вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, мають значення для кримінального провадження та відповідають критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вилучені речі та документи підтверджують факт взаємодії ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 з країною-агресором рф, видані окупаційною владою держави-агресора рф, стосуються протиправної діяльності т.зв. «Фонда имущества Херсонской области», зокрема стосуються оперативного управління, передачі, постановки транспортних засобів та іншого майна на баланс підприємств, установ, організацій, створених окупаційною владою рф, органів державної влади країни-агресора тощо, подальшого розподілу викрадених транспортних засобів, а також підтверджують безпосередню причетність ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 до діяльності Фонду та вчинення кримінального правопорушення. Таким чином є підстави вважати, що вказані речі та документи зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, отже містять ознаки речових доказів, визначених ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, втрати, використання, пересування, передачі майна.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Отже, вилучене під час обшуку майно відповідає вимогам, зазначеним у ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України, вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна під час обшуку, повинно бути подано протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 цього кодексі, тобто якщо вони зберегли на собі сліди учинення кримінального правопорушення та були предметом його вчинення.

Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт тимчасово вилученого майна матиме наслідком його повернення та зміни його конструктивних властивостей, що унеможливить встановлення істини у кримінальному провадженні.

18.01.2025 слідчим за погодженням із прокурором, у передбачений законодавством строк, до слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області подано клопотання про накладення арешту на майно, яке було вилучено в ході проведення обшуку приміщення, що розташовані за адресою: м. Херсон, вул. Нафтовиків, буд. 131а.

23.01.2025 слідчим суддею Херсонського міського суду Херсонської області винесено ухвалу про повернення клопотання прокурору для усунення недоліків протягом строку в сімдесят дві години, встановленого ч.3 ст.172 КПК України, яка надійшла до Херсонської окружної прокуратури Херсонської області 03.02.2025 за №2319-25.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що документи, на які слідчий просить накласти арешт, не підлягають поверненню жодній особі, вони перебувають у розпорядженні слідчого, а тому не можуть бути ніким знищені, пошкоджені, відчужені тощо. Крім того, в ухвалі слідчого судді зазначено про відсутність обґрунтування ризиків, які можуть настати для паперів до яких, крім слідчого, ніхто не має доступу, в разі відсутності їх арешту та чи підлягають вони поверненню якійсь особі, якщо не будуть арештовані. Крім того, клопотання не містить обґрунтування того, що папери є майном в розумінні КПК України.

Так, згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, якою визначено, речовими доказами є матеріальні об?єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об?єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

В силу вимог ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони зокрема: підшукані, виготовлені, пристосовані та використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено (абз.2 ч.5 ст.171 КПК України).

Отже, орган досудового розслідування (зокрема слідчий) не може утримувати у себе вилучені речі та документи за наявності об`єктивної потреби провести експертне дослідження чи за наявності дозволу на його вилучення в ухвалі на обшук за відсутності рішення про арешт такого майна.

Аналіз вищезазначених норм кримінального процесуального законодавства вказує на те, що статус тимчасово вилученого майна набуває усе майно, вилучене під час обшуку, незалежно від того чи надавався слідчим суддею дозвіл на його відшукання, оскільки фактично відбувається обмеження права особи щодо можливості володіти, користуватися та розпоряджатися усім майном, яке вилучається.

В даному кримінальному провадженні завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення тощо. Метою арешту майна є збереження речових доказів, отриманих в ході проведення досудового розслідування, вилучених в ході обшуку приміщень та будівель за адресою: м.Херсон, вул. Нафтовиків, 131 а.

Так, інформація, яка міститься у вказаних речах та документах, що відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, може бути використана як докази під час досудового розслідування та судового розгляду для встановлення у кримінальному провадженні обставин вчиненого кримінального правопорушення, протиправної діяльності окупаційної влади рф, її органів та представників, а також осіб, що з нею співпрацювали, зокрема обставин виконання об`єктивної сторони кримінального правопорушення; кола осіб, які можуть бути причетні до вчинення кримінального правопорушення та зв`язків між такими особами, що забезпечить виконання завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК.

Отже, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження вищезазначеного майна, а також, за необхідності проведення з ними ряду слідчих дій, експертних досліджень, використання речових доказів як доказів факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, виникла необхідність в накладенні арешту з метою збереження речового доказу, запобігання зазначених негативних наслідків, оскільки, в разі незабезпечення збереження речових доказів, особи, які мають доступ до будівель та приміщень за адресою: м. Херсон, вул. Нафтовиків, 131 а, можуть їх змінити, втратити, перетворити, відчужити тощо.

Крім того, застосування арешту вищевказаного майна необхідне з метою збереження речових доказів та запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження вищезазначеного майна з боку осіб у володінні, користуванні, розпорядженні яких вони перебували та/або інших ще невстановлених на даному етапі досудового розслідування осіб, що співпрацювали з окупаційною владою рф у разі їх звернення до слідчого/прокурора з клопотанням про повернення тимчасово вилученого майна та/або їх звернення зі скаргою до слідчого судді на бездіяльність слідчого/прокурора, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, а також з метою недопущення вилучення їх оригіналів на виконання ухвал слідчих суддів про тимчасовий доступ до речей і документів у інших кримінальних провадженнях.

На підставі вищевказаного, у зв`язку із тим, що вищезазначені вилучені речі та документи мають доказове значення у кримінальному провадженні, а тому є достатні підстави для тимчасового позбавлення можливості їх відчужувати, розпоряджатися ними та використовувати, тому слід вирішити питання про накладення на них арешту до встановлення істини у кримінальному провадженні, як на майно яке є речовими доказами, оскільки вони зберегли на собі сліди злочину.

Доводи сторін у справі.

Слідчий повідомлявся про день та час розгляду клопотання, направив заяву про розгляд справи у його відсутності. Неявка учасників процесу не перешкоджає розгляду справи.

Згідно положень ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування розгляду за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось.

Мотивація суду:

Дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, якою визначено, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Частиною 2 ст. 173 КПК України визначено, що повинен врахувати слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділенням Херсонського РУП ГУНП України в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000282 від 17.03.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України.

Обставини правопорушення викладені у клопотанні.

Відповідно до протоколу обшуку від 17.01.2025, проведеного в період часу з 12:58 год. до 14:05 год. у приміщенні житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено: 2 аркуша паперу: 1-аркуш паперу «записані два номера телефона російського оператора та зазначено « ОСОБА_9 начальник безопасности Ахелес, ОСОБА_10 начальник фонда имущества» 2- аркуш паперу зазначено «ЕВАКУАТОРЫ та їх державні номера в кількості 4 (номера)», які поміщено до сейф-пакету PSP 1099976; документ «Фонд имущества ВГА Херсонской области» в якому зазначено, що начальник «фонда имущества» прохає щодо безперешкодного проїзду чотирьом (4) евакуаторам у зв`язку з перевезенням транспортних засобів, «исх. №249 від 11.07.2022», який поміщено до сейф-пакету PSP 2092204.

Ухвалою слідчого судді від 23.01.2025 вказане клопотання раніше поверталося прокурору для доопрацювання. Слідчий суддя звертав увагу прокурора на те, що клопотання, серед іншого, не містить обґрунтування необхідності накладення арешту на майно відповідно до приписів ч.11 ст.170 КПК України, яка визначає, які ризики можуть наступити в разі незастосування арешту майна.

У вищевказаній ухвалі слідчий суддя також зазначав, що у клопотанні про накладення арешту на майно слідчий з прокурором мають довести, що існують конкретні обставини, які підтверджують, що незастосування арешту призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Визнання майна речовим доказом автоматично не тягне такого наслідку як арешт майна. А також, клопотання не містить обґрунтування того, що вилучені «аркуші паперу» та «документи» є майном у розумінні КПК України і існує ризик його втрати.

Зазначених в ухвалі слідчого судді недоліків не було усунуто при повторному зверненні із клопотанням.

Замість зазначення і обґрунтування конкретних ризиків для вилучених аркушів паперу та документів у даному кримінальному провадження слідчий обмежився цитуванням статей КПК України, які в загальному визначають завдання арешту у кримінальному провадженні.

Натомість, слідчий зазначив у клопотанні, що «орган досудового розслідування (зокрема слідчий) не може утримувати у себе вилучені речі та документи за наявності об`єктивної потреби провести експертне дослідження чи за наявності дозволу на його вилучення в ухвалі на обшук за відсутності рішення про арешт такого майна». Однак, слідчим не обґрунтовано чому він не може «утримувати у себе» вилучені аркуші паперу та документи, зважаючи на відсутність ризиків, зазначених у клопотанні, оскільки речові докази документи, зберігаються у слідчого, який відповідно до ст.100 КПК України, забезпечує їх збереження, а тому незрозуміло які ризики можуть існувати щодо приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вилучених документів, які є фактично всі аркушами паперу у даному кримінальному провадженні. Якщо слідчий не забезпечить їх збереження, то наступають передбачені законом наслідки.

Арешт майна є дієвим заходом забезпечення кримінального провадження. Для цього КПК України визначено багато чинників і критеріїв, за наявності яких може бути накладено арешт на майно. А тому арешт майна не може зводитись до формального звернення слідчого, прокурора до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на майно, а відповідно постановленням слідчим суддею процесуального документа Ухвали Іменем України про накладення арешту на майно.

Клопотання слідчого абсолютно не вмотивоване, не містить жодного обґрунтування яке значення у даному кримінальному провадженні мають «аркуші паперу», «документи». За своїм змістом клопотання містить виклад обставин кримінального правопорушення та цитування статей КПК України, які регулюють питання накладення арешту на майно.

Згідно з ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке не відповідає положенням ст.ст.170-173 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.98, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

постановила:

Відмовити слідчому у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно, вилучене 17.01.2025 під час проведення в період часу з 12:58 год. до 14:05 год. обшуку у приміщенні житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: 1-аркуш паперу «записані два номера телефона російського оператора та зазначено « ОСОБА_9 начальник безопасности Ахелес, ОСОБА_10 начальник фонда имущества» 2-аркуш паперу зазначено «ЕВАКУАТОРЫ та їх державні номера в кількості 4 (номера)», які поміщено до сейф-пакету PSP 1099976; документ «Фонд имущества ВГА Херсонской области», в якому зазначено, що начальник «фонда имущества» прохає щодо безперешкодного проїзду чотирьом (4) евакуаторам у зв`язку з перевезенням транспортних засобів, «исх. №249 від 11.07.2022», який поміщено до сейф-пакету PSP 2092204.

Ухвала слідчого судді протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1