Справа № 164/510/25
п/с 1-в/164/285/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2025 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника адміністрації державної

установи „Маневицька виправна колонія № 42 ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Маневичі в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 про приведення у відповідність вироків відповідно до вимог положень Закону № 3886-IX від 18.07.2024, -

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся в суд з клопотанням про приведення у відповідність до вимог закону про декриміналізацію вироків. Вимоги обґрунтовано тим, що 09 серпня 2024 року набув чинності Закон України „Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів від 18 липня 2024 року.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав, просив звільнити його від відбування покарання, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Заслухавши пояснення засудженого, який клопотання підтримав, думку представника адміністрації установи, висновок прокурора, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що вказане клопотання підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 13 лютого 2023 року, ОСОБА_5 було засуджено за ч. 2 ст. 245, ч. 4 ст. 185 КК України. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, визначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців. На підставі ст. 71 КК України, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуте покарання (невідбуте покарання становить 3 (три) роки позбавлення волі) за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09.12.2021 року, і за сукупністю вироків визначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

ОСОБА_5 засуджений за вчинення 09.10.2022 крадіжки майна вартістю 2866 грн. 67 коп.

Вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09 грудня 2021 року, ОСОБА_5 було засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70, ст. 75, ст. 76 КК України на 3 (три) роки позбавлення волі з встановленням іспитового строку 3 роки.

ОСОБА_5 засуджений за вчинення 05.07.2021 крадіжки майна вартістю 515 грн. 38 коп., вчинення крадіжки майна 02.07.2021 вартістю 2805 грн.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК України раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Згідно з вимогами ч. 2 ст.74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

09.08.2024 набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Відповідно до вказаного Закону № 3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги.

Підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначає, що податкова соціальна пільга визначається у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Станом на 1 січня 2021 року неоподатковуваний мінімум доходів громадян (загальна податкова соціальна пільга) становила 1135 гривень, отже, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян становили 2270 гривень. Станом на 1 січня 2022 року неоподатковуваний мінімум доходів громадян (загальна податкова соціальна пільга) становила 1240,50 гривень, отже, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян становили 2481 гривень.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 вчинено крадіжку майна, що мало місце 09.10.2022, його неправомірну діяльність кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 13 лютого 2023 року;

- вчинення крадіжки майна по одному епізоду, що мало місце 02.07.2021, неправомірної діяльності ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09 грудня 2021 року та беручи до уваги, що вартість викраденого майна шляхом крадіжок за вказаними епізодами перевищує розмір 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на 2021-2022 роки, вказані діяння є кримінальними правопорушеннями - злочинами.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання засудженого ОСОБА_5 про приведення у відповідність вироків до вимог положень Закону № 3886-IX від 18.07.2024 та звільнення його від подальшого відбування покарання задовольнити частково.

Встановити такою, що підпадаює під декриміналізацію діяння, вчинення крадіжки засудженим ОСОБА_5 , згідно вироку Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09 грудня 2021 року, за епізодом 05.07.2021 на суму 515 грн. 38 коп.

В зв?язку із декриміналізацією діяння кваліфікованого за ч. 2 ст. 185 КК України епізоду 05.07.2021 то ст. 70 КК України зазначена у вироку Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09 грудня 2021 року - застосуванню не підлягає.

Вважати засудженим ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185 КК України за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09 грудня 2021 року на строк 3 роки позбавлення волі.

Декриміналізація вищезазначеного діяння не впливає на призначене покарання за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 13 лютого 2023 року за ч. 2 ст. 245, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України у виді 6 років позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Маневицький районний суд Волинської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Маневицького районного суду

Волинської області ОСОБА_1