Справа № 521/397/25
Номер провадження:1-кс/521/784/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Валя Маре, Угненського району, Республіка Молдова, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відносно якого 12.01.2024 року до Комінтернівського районного суду Одеської області направлено обвинувальний акт за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 14, ч.4 ст. 187, ч.1 ст. 263, ч.4 ст. 410, ч.5 ст. 185, ч.4 ст. 408, ч.1 ст. 257, ч.1 ст. 14, ч.5 ст. 185 КК України,

підозрюваного в кримінальному провадженні за №0001246 від 02.10.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

підозрюваного - ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

ВСТАНОВИВ:

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-ХІ від 24.02.2022 введено воєнний стан на всій території України строком на 30 діб», який у подальшому у встановленому законом порядку неодноразово продовжувався, а на момент вчинення кримінального правопорушення, що розслідується - Указом Президента України № 740/2024 від 29.10.2024 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 10.11.2024 строком на 90 діб.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що перебуваючи в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» (далі ДУ «ОСІ»), ОСОБА_7 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та спосіб познайомився із ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та у останніх виникли дружні відносини. Після звільнення, а саме 11.10.2024 з ДУ «ОСІ» ОСОБА_8 , продовжив підтримував дружні відносини з ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, та постійно з ним спілкуючись за допомогою телефонного зв`язку.

В свою чергу ОСОБА_7 , перебуваючи в ДУ «ОСІ», у невстановлений досудовим розслідуванням час та спосіб познайомився із слідчо-заарештованим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який також утримувався в ДУ «ОСІ».

В подальшому у ОСОБА_7 виник злочинний умисел направлений на вимагання грошових коштів з погрозою насильства над потерпілими.

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_7 залучився допомогою ОСОБА_5 , який мав кримінальний авторитет серед ув`язнених осіб, та осіб які раніше утримувалися в ДУ «ОСІ», та на даний час перебували на волі.

В свою чергу, ОСОБА_7 повинен був виконувати активні дії залякування потенційного потерпілого, висувати погрози та здійснювати психологічний вплив, враховуючи своє становище у кримінальній ієрархії, будучи так званим «смотрящим» на 3-му режимному корпусі ДУ «ОСІ», з метою вимагання грошових коштів.

В свою чергу ОСОБА_5 згідно відведеної йому ролі, повинен був виконувати злочинні накази ОСОБА_7 та нав`язувати потерпілому думки про підтримку в складному становищі, за що в подальшому створювати боргові зобов`язання, які потерпілий повинен був виконувати шляхом перерахування грошових коштів на карткові рахунки які надавав ОСОБА_7 та ОСОБА_5 .

В подальшому, з метою реалізації протиправного злочинного умислу, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_5 залучили до своєї протиправної діяльності ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та невстановлену в ході досудового розслідування особу, які раніше утримувалися в ДУ «ОСІ», та на час вчинення кримінального правопорушення перебували на волі, та мали можливість виконувати вказівки ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , користуючись їх авторитетом.

Так, починаючи з липня 2024 року, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 через спільних знайомих познайомився з військовослужбовцем ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , достовірно знаючи, що останній має стабільний дохід, та визначив, предметом свого злочинного умислу грошові кошти, як наявні у ОСОБА_10 .

Надалі ОСОБА_7 , перебуваючи в умовах ДУ «ОСІ», невстановленим шляхом отримав доступ до мобільного телефону з номером НОМЕР_1 , та почав в телефонних розмовах з ОСОБА_10 , погрожувати останньому фізичною розправою, почав вимагати передачі неіснуючого боргу у сумі 850 доларів США, що еквівалентно гривні станом на липень 2024 року - 35000 тисяч гривень, шляхом перерахування коштів на карткові рахунки, які передавав в листування в месенджерах.

Надалі, до дій ОСОБА_7 , підключився ОСОБА_5 та продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на вимагання неіснуючого боргу з ОСОБА_9 , по черзі телефонували потерпілому та здійснювали в розмовах психологічний вплив на нього, який виражався у погрозах застосування фізичного насильства та нанесення тілесних ушкоджень, пригнічуючи волю до супротиву останнього.

Так, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , розуміючи, що для реалізації злочинного умислу на вимагання неіснуючого боргу, потрібна особа, яка перебуває на волі, залучили до протиправних дій ОСОБА_8 , з яким вступили в попередню злочинну змову.

В свою чергу ОСОБА_8 , починаючи з 01.01.2025 разом із невстановленою в ході досудового розслідування особою, в телефонних розмовах, з потерпілим ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , повідомляли йому про неіснуючий борг, встановлений ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , які перебувають в ДУ «ОСІ», і не мають можливості особисто до нього прибути, який необхідно передати. Під час телефонних розмов ОСОБА_8 , залякував потерпілого, погрожував застосування фізичного насильства та нанесення тілесних ушкоджень, чим пригнічував волю ОСОБА_9 до супротиву.

Після чого, 13.01.2025 о 8 годині 55 хвилин ОСОБА_8 , зателефонував потерпілому та призначив зустріч за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , з метою вимагання неіснуючого боргу.

Цього ж дня, приблизно о 9 години 50 хвилин, потерпілий усвідомлюючи реальну перевагу ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та невстановленої особи, приймаючи їх погрози за реальні прибув за місцем проживання ОСОБА_8 . В свою чергу ОСОБА_8 , під приводом вимагання неіснуючого боргу, діючи за попередньою змовою, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння матеріальної шкоди потерпілому і бажаючи їх настання підійшов до потерпілого діючи умисно, та зухвало, виконуючи вказівки ОСОБА_7 , який перебуває в ДУ «ОСІ», застосовуючи до потерпілого психологічний тиск та фізичну силу, яка виразилася в хватанні останнього за шию та погрозами нанесення тілесних ушкоджень, вирвав з руки потерпілого грошові кошти в сумі 400 гривень. Та відійшов на невелику відстань.

В подальшому ОСОБА_8 , повернувся та почав скорочувати дистанцію між ним та ОСОБА_9 , продовжив погрожувати фізичною розправою останньому, та вимагав неіснуючий борг. В ході емоційної розмови потерпілий повідомив ОСОБА_8 , що в нього при собі є грошові кошти в сумі 4600 гривень, останній намагаючись подолати супротив потерпілого та завдати тілесних ушкоджень замахнувся лівою рукою по тулубу потерпілого, однак ОСОБА_9 , попередив нанесення удару ухилившись в сторону, після чого ОСОБА_8 вирвав з руки потерпілого грошових коштів в сумі 4600 гривень, та покинули місце вчинення злочину, та був затриманий співробітниками правоохоронних органів.

Своїми незаконними діями ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та невстановлена в ході досудового слідства особа вчинили завдали майнову шкоду потерпілому ОСОБА_9 на суму 5000 гривень.

17 січня 2025 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України за ознаками: вимога передачі чужого майна з погрозою застосування насильства над потерпілим, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , мотивуючи клопотання тим, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні взаємопов`язаними між собою доказами у сукупності, а саме: показах потерпілого, письмових документах (протоколах слідчих (розшукових) дій, результатами НСРД, допитів свідків, протоколу обшуку) та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Таким чином, на думку слідчого є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , вчинив умисний особливо тяжкий злочин, що згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, дозволяє обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 , покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи викладене, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, слідчий вважає, що відносно ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід саме у виді тримання під вартою, оскільки інші (менш суворі заходи) не забезпечать виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених чинним Кримінальним процесуальним кодексом України і його належної поведінки, слідчий просив клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити в повному обсязі, застосувавши запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, посилаючись на те, що наявні ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник заперечували проти задоволення клопотання.

Розглянувши клопотання слідчого, та вивчивши матеріали які обґрунтовують його доводи, заслухавши думку учасників процесу, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

За визначенням ЕСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яку йдеться у пп. с п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

З наданих до суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України, за ознаками: вимога передачі чужого майна з погрозою застосування насильства над потерпілим, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

При вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відносно підозрюваного, суд приймає до уваги те що він підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України, який є особливо тяжким злочином.

Також слідчий суддя вважає доведеними в ході розгляду клопотання наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, так як ОСОБА_5 будучи освідомленим про передбачене кримінальне покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України, у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, з метою уникнення та ухилення від кримінальної відповідальності та покарання за кримінальне правопорушення у скоєнні якого останній обґрунтовано підозрюється, суд приходить до висновку про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, що дає підстави вважати, що знаходячись на свободі ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

Крім того під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження ОСОБА_5 отримає відомості, щодо потерпілого та свідків у даному провадженні, враховуючи вказане суд приходить до висновку про наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, що дає підстави вважати що знаходячись на свободі ОСОБА_5 може впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, з метою схилити їх до надання неправдивих або зміні свідчень, як на даному етапі, так і у подальшому, та може іншим шляхом перешкоджати кримінальному провадженню, чим може негативно вплинути повному, об`єктивному, всебічному та неупередженому досудовому розслідуванню.

Крім того встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєні особливо тяжкого умисного злочину, з корисливих мотивів, та враховуючи, що він на теперішній час притягується за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 14, ч.4 ст. 187, ч.1 ст. 263, ч.4 ст. 410, ч.5 ст. 185, ч.4 ст. 408, ч.1 ст. 257, ч.1 ст. 14, ч.5 ст. 185 КК України, належних висновків не зробив та знову притягується до кримінальної відповідальності за особливо тяжкий умисний злочин, з корисливих мотивів, є не працевлаштованим, що свідчить про відсутність законних джерел доходів для існування, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, що дає підстави вважати що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , також судом враховано, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим, вік та стан його здоров`я.

Вважаю, що прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, враховуючи неможливість запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів приходжу до висновку, що відносно ОСОБА_5 , необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи положення ч. 4 ст. 183 КПК України, вважаю за необхідне розмір застави не назначати, в зв`язку з тим що в даному випадку ОСОБА_5 , підозрюється у скоєнні злочину, вчиненого із погрозою застосування насильства.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ :

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Розмір застави не назначати.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 27 (двадцять сім) днів і обчислюється з моменту оголошення ухвали, тобто з 15 год. 15 хв. 19.02.2025 р. Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію о 15 год. 15 хв. 17.03.2025 р.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1