ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/2840/24 Номер провадження 11-кп/814/875/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000344 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 17 вересня 2024 року,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нова Олександрівка, Ірбейського району Красноярського краю, РФ, громадянина України, з середньою базовою освітою, розлученого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

22.11.2023 Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч.2 ст.125 КК України на 1 рік обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробування з іспитовим строком 1 рік,

засуджено за ч.1 ст.115 КК України на 9 років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст. 71, пп. б п.1 ч.1 ст.72 КК України до призначеного покарання за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 22.11.2023 та остаточно призначено ОСОБА_9 покарання у виді 9 років 1 місяця позбавлення волі.

Вирішено питання щодо запобіжного заходу, процесуальних витрат, арешту майна та речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_9 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

17 квітня 2024 року, ОСОБА_9 разом зі своїм знайомим ОСОБА_10 перебуваючи в квартирі колишньої дружини останнього ОСОБА_11 , за адресою АДРЕСА_2 , де розпочали розпивати принесені спиртні напої, приблизно о 22.00 год., в приміщенні кухні квартири ОСОБА_11 , між ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 , які перебували у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин розпочалася сварка, під час якої ОСОБА_9 взяв із кухонної тумби ніж кухонний загальною довжиною 30,5 см., з довжиною клинка 12,6 см., та тримаючи його у правій руці, зворотнім хватом, із великою силою наніс один удар клинком ножа, зверху вниз, у передню поверхню грудної клітки ОСОБА_10 , від чого останній помер на місці події.

Смерть ОСОБА_10 настала від проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки справа з повним пересіченням 3-го ребра, крайовим наскрізним пошкодженням правої легені, серцевої сорочки та серця, вираженої внутрішньої кровотечі, що супроводжувалася шоком-крововтратою.

На вирок суду обвинувачений подав апеляційну скаргу, у якій просить вирок суду переглянути.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що під час розгляду справи не було встановлено звідки взялося стільки крові, відсутні його відбитки пальців на ножі та посуду.

Вважає, що суд не врахував показання свідка ОСОБА_11 про те, що вона бачила бійку між ним і ОСОБА_10 . Але будь-яких тілесних ушкоджень на них не встановлено. Також ОСОБА_11 зазначала, що після удару вона попросила, щоб він віддав ножа, який вона взяла і кинула в раковину для миття посуду. Після цього взяв пляшку недопитої горілки та пішов.

Не враховані показання свідка ОСОБА_12 , яка вказала, що того дня він прийшов додому о 16.00 год з недопитою пляшкою горілки «Первак».

Події він пам`ятає смутно.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та захисника в підтримку апеляційної скарги, прокурора та представника потерпілої, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікація дій за ч.1 ст. 115 КК України, є правильним, ґрунтується на належних та допустимих доказах, що були безпосередньо досліджені в судовому засіданні та отримали належну оцінку.

Надаючи суду апеляційної інстанції показання обвинувачений зазначив, що події того дня він пам`ятає нечітко, тому має сумнів, що це він вчинив вбивство ОСОБА_10 . Разом з тим, в суді першої інстанції обвинувачений надав показання про те, що 17.04.2024 він перебував в квартирі ОСОБА_11 , де вживали алкогольні напої з ОСОБА_10 . Не заперечував і наявність конфлікту між ним та ОСОБА_10 , а також те, що він завдав удару ножем, який за проханням ОСОБА_11 , віддав їй. Вказаний ніж свідок кинула в раковину для миття посуду після чого попросила його піти.

Такі показання обвинуваченого узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_11 , яка зазначила, що ввечері 17.04.2024 вона, почувши шум на кухні, де перебували ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , зайшла та побачила, як ОСОБА_9 бив ОСОБА_10 , а потім кухонним ножем наніс один удар в грудну клітину ОСОБА_10 . Ніж вона у ОСОБА_9 забрала та кинула у раковину для миття посуду та попросила ОСОБА_9 піти.

Показання свідком ОСОБА_11 відтворені під час слідчого експерименту 18.04.2024. Продемонстровані під час слідчого експерименту, обставини нанесення ОСОБА_9 ножового поранення ОСОБА_10 , відповідно до висновку експерта №103-Д-1 від 10.06.2024, не протирічать об`єктивним судово-медичним даним, отриманим під час проведення судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 (висновок експерта № 103 від 13.04.2024).

Крім цього місцевим судом встановлено, що на наволочці (напірник), яка вилучена під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 18.04.2024 та його сумці зі шкірозамінника, яка вилучена у обвинуваченого під час затримання виявлено сліди крові, яка може походити від ОСОБА_10 . Походження крові від ОСОБА_9 виключається.

Враховуючи вказане, з огляду на те, що саму подію та факт спричинення ножового порання ОСОБА_10 обвинувачений не оспорює, те, що нанесення ножового поранення ОСОБА_10 було здійснено в присутності очевидця події, а саме свідка ОСОБА_11 , що не заперечує ОСОБА_9 , а також усі досліджені судом першої інстанції докази, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність вини ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, а саме у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті ОСОБА_10 .

Більше того, колегія суддів звертає увагу, що під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_9 свою вину у вчиненні злочину визнавав та погодився зі встановленими місцевим судом обставинами події.

Місцевим судом цілком правильно критично оцінено показання свідка ОСОБА_12 в частині того, що ОСОБА_9 повернувся додому о 16.00 год. з наведенням відповідних мотивів, з якими погоджується й колегія суддів.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до висновку судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 № 103 від 13.05.2024 смерть ОСОБА_10 настала за 13-17 годин до моменту дослідження явищ на місці виявлення трупа, тобто до 10.35 год. (відповідно до протоколу обшуку від 18.04.2024, під час якого було виявлено труп). З показань свідка вбачається, що сварка з нанесенням ножового поранення між ОСОБА_10 та ОСОБА_9 сталася у вечірній час, приблизно о 22.00 год, тобто в проміжок часу, коли могла настати смерть ОСОБА_10 . Сам факт завдання ножового поранення ОСОБА_9 не оспорює. Тому показання свідка ОСОБА_12 про те, що обвинувачений прийшов додому о 16.00 год. не відповідають встановленим та ніким не оспорюваним обставинам справи.

Отже, вина ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, за обставин встановлених судом, є доведеною, ґрунтується на належних та допустимих доказах.

Суд першої інстанції, при призначенні покарання виконав вимоги, передбачені ст. 50, 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення відповідно до ст.12 КК України, особу обвинуваченого, який раніше судимий за ч.2 ст. 125 КК України, негативну характеристику, обставини, які пом`якшують покарання та обставини, які обтяжують покарання, а саме: рецидив кримінальних правопорушень, вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння та щодо особи похилого віку.

Тому суд дійшов правильного висновку, що ОСОБА_9 необхідно призначити покарання з відбуванням в умовах ізоляції від суспільства.

Таким чином, призначене ОСОБА_13 покарання в повній мірі відповідає вимогам статей 50, 65, 71 КК України, за своїм видом і розміром є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

З огляду на викладене вище підстав, передбачених ст.409 КПК України, для зміни чи скасування ухваленого по справі судового рішення щодо ОСОБА_9 , колегія суддів не вбачає. Тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 17 вересня 2024 року щодо ОСОБА_9 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк, з дня отримання копії ухвали.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4