Справа № 405/8739/24
провадження № 1-в/405/644/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2025 м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника засудженого ОСОБА_4 ,

представника ДУ «Кропивницька виправна колонія (№ 6)» ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про приведення вироку у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024,-

встановив:

до Ленінського районного суду міста Кіровограда надійшло клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про приведення вироку Волноваського районного суду Донецької області від 03.02.2021 (з урахуванням вироку Донецького апеляційного суду від 12.04.2021) у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024.

В обґрунтування подання посилається на те, що 09.08.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX (далі Закон № 3886-IX від 18.07.2024), яким внесені зміни до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідно до яких викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо його вартість на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а ОСОБА_6 засуджений за вчинення крадіжок у меншому розмірі. Тому просить вирішити питання щодо приведення вироку Волноваського районного суду Донецької області від 03.02.2021 (з урахуванням вироку Донецького апеляційного суду від 12.04.2021) у відповідність до Закону № 3886-IX від 18.07.2024.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 просив розглянути питання саме за вироком Волноваського районного суду Донецької області від 03.02.2021 (з урахуванням вироку Донецького апеляційного суду від 12.04.2021) за ч.3 ст.185, ч.2 ст.187 КК України.

Прокурор в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання.

Представник ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» в судовому засіданні просив розглянути клопотання засудженого на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали подання та додані до нього матеріали, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частинами 1, 3 ст. 26 КПК України визначено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами.

За змістом статті 539 КПК України за результатами розгляду питань, пов`язаних із виконанням вироку, судом може бути поставлено ухвалу про задоволення відповідного клопотання або про відмову в його задоволенні.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про зміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 132 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Вироком Волноваського районного суду Донецької області від 03.02.2021 (з урахуванням вироку Донецького апеляційного суду від 12.04.2021) за ч. 3 ст.185 КК України ОСОБА_6 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, за ч.2 ст.187 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років з конфіскацією всього майна, яке є у його власності. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначене покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років з конфіскацією всього майна, яке є у його власності. Сума майнової шкоди завданої крадіжкою за епізодом 20.02.2020 склала 708 грн. 22 коп. та за епізодом від 16.04.2020 1393 грн. 40 коп.

Згідно розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, вирок Волноваського районного суду Донецької області від 03.02.2021 (з урахуванням вироку Донецького апеляційного суду від 12.04.2021) у відношенні ОСОБА_6 набрав законної сили 12.04.2021.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на вказане, кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Отже, Законом № 3886-ІХ фактично були внесені зміни і до законодавства України про кримінальну відповідальність, зокрема в частині визначення розміру викраденого майна, за наявності якого (розміру) настає кримінальна відповідальність.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

В судовому засіданні встановлено, що згідно вироку Волноваського районного суду Донецької області від 03.02.2021 (з урахуванням вироку Донецького апеляційного суду від 12.04.2021). Сума майнової шкоди завданої крадіжкою, які кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України за епізодом 20.02.2020 склала 708 грн. 22 коп. та за епізодом від 16.04.2020 1393 грн. 40 коп.

Станом на 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2102 гривень, а 50 відсотків від його розміру становили 1051 гривня 00 копійок.

З огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_6 злочину (за епізодами від 20.02.2020 та 16.04.2020), передбаченого ч.3 ст.185 КК України, розмір матеріальної шкоди, з якого настає кримінальна відповідальність за ст.185 КК України, становив 2102 гривень (1051х2=2102). Відповідно станом на момент вчинення крадіжки (за двома епізодами) сума викраденого ОСОБА_6 складає суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_6 згідно з ч.2 ст.74 КК України підлягає звільненню від призначеного вироком Волноваського районного суду Донецької області від 03.02.2021 (з урахуванням вироку Донецького апеляційного суду від 12.04.2021) за ч.3 ст.185 КК України покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки у зв`язку з усуненням Законом № 3886-ІХ від 18.07.2024 караності вчиненого ним діяння. Крім того, у зв`язку із відсутністю підстав застосування ч.1 ст.70 КК України, також він підлягає звільненню від покарання призначеного на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворого у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років з конфіскацією всього майна, яке є у його власності, у зв`язку з усуненням Законом № 3886-ІХ від 18.07.2024 караності вчиненого ним діяння.

Враховуючи викладене, ОСОБА_6 слід вважати засудженим вироком Волноваського районного суду Донецької області від 03.02.2021 (з урахуванням вироку Донецького апеляційного суду від 12.04.2021) за ч.2 ст.187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років з конфіскацією всього майна, яке є у його власності.

В іншій частині вирок Волноваського районного суду Донецької області від 03.02.2021 (з урахуванням вироку Донецького апеляційного суду від 12.04.2021) необхідно залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, Законом № 3886-ІХ від 18.07.2024, суд -

постановив:

клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про приведення вироку у відповідність до Закону № 3886-ІХ від 18.07.2024 задовольнити.

Відповідно до ч.2 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_6 від призначеного вироком Волноваського районного суду Донецької області від 03.02.2021 (з урахуванням вироку Донецького апеляційного суду від 12.04.2021) за ч. 3 ст.185 КК України від покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки та покарання визначеного на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточного покарання у вигляді 7 (сими) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є у його власності у зв`язку з усуненням Законом № 3886-ІХ від 18.07.2024 караності вчиненого ним діяння.

Вважати ОСОБА_6 засудженим вироком Волноваського районного суду Донецької області від 03.02.2021 (з урахуванням вироку Донецького апеляційного суду від 12.04.2021) за ч.2 ст.187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років з конфіскацією всього майна, яке є у його власності.

В іншій частині вирок Волноваського районного суду Донецької області від 03.02.2021 (з урахуванням вироку Донецького апеляційного суду від 12.04.2021) залишити без змін.

Копію ухвали направити до ДУ «Кропивницька виправна колонія (№ 6)» для виконання в частині звільнення засудженого від покарання та вручення йому копії даної ухвали.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_7