Справа № 164/281/25
п/с 1-кп/164/147/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2025 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в селищі Маневичі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000003 від 6 січня 2025 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Велика Новоселівка Великоновосілківського району Донецької області, жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з професійно-технічною освітою, неодруженої, непрацюючої, раніше не судимої, запобіжний захід щодо обвинуваченої не обирався,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 124 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачена ОСОБА_4 обвинувачується в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень, вчиненому у разі перевищення меж необхідної оборони, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ст. 124 КК України, що вчинений за наступних обставин.

Так, 5 січня 2025 року, біля 18 години 30 хвилин, між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виник побутовий конфлікт в житловому будинку, що по АДРЕСА_1 , під час якого ОСОБА_5 , на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно наніс один удар ножем ОСОБА_4 в область лівого стегна, внаслідок чого спричинив їй тілесне ушкодження, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. В подальшому, ОСОБА_4 , переслідуючи мету самозахисту та припинення протиправних дій нападника ОСОБА_5 , невірно оцінивши небезпечність посягання та обстановку захисту, маючи при цьому реальну можливість залишити місце конфлікту та захистити свої інтереси без заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, перевищуючи межі необхідної оборони, взяла з дивану кухонний ніж та умисно нанесла ним один удар ОСОБА_5 в область грудної клітки, внаслідок чого спричинила потерпілому тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення правої половини грудної клітки з пошкодженням внутрішньої грудної артерії і розвитком пневмогемотораксу, яке відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.

Такі дії обвинуваченої ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст. 124 КК України, як умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони.

Під час досудового розслідування 31 січня 2025 року між потерпілим ОСОБА_5 з однієї сторони та обвинуваченою ОСОБА_4 з іншої було укладено угоду про примирення, що відповідає вимогам ст. 471 КПК України, за умовами якої сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ст. 124 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. Сторонами також узгоджено міру покарання, яке повинна понести ОСОБА_4 , у виді 180 (сто вісімдесят) годин громадських робіт. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 124 КК України, який згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї в разі затвердження угоди судом.

Потерпілий ОСОБА_5 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 з однієї сторони та обвинуваченою ОСОБА_4 з іншої і призначення останній узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що слід скасувати арешт на кухонний ніж з ручкою чорного кольору, ніж з дерев`яною ручкою, змиви слідів біологічного походження з поверхні підлоги, футболку, чорного кольору, з пошкодженнями, штани, чорного кольору, з пошкодженнями.

Речові докази: кухонний ніж з ручкою чорного кольору, ніж з дерев`яною ручкою, змиви слідів біологічного походження з поверхні підлоги слідзнищити, футболку, чорного кольору, з пошкодженнями слід повернути власнику ОСОБА_5 , штани, чорного кольору, з пошкодженнями слід повернути власнику ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 98-100, 110, 174, 314, 369-371, 373-374, 395, 468, 471-475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 31 січня 2025 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 з однієї сторони та обвинуваченою ОСОБА_4 з іншої в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000003 від 6 січня 2025 року.

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ст. 124 КК України, призначивши покарання - 180 (сто вісімдесят) годин громадських робіт.

Скасувати арешт на кухонний ніж з ручкою чорного кольору, ніж з дерев`яною ручкою, змиви слідів біологічного походження з поверхні підлоги, футболку, чорного кольору, з пошкодженнями, штани, чорного кольору, з пошкодженнями.

Речові докази: кухонний ніж з ручкою чорного кольору, ніж з дерев`яною ручкою, змиви слідів біологічного походження з поверхні підлоги - знищити, футболку, чорного кольору, з пошкодженнями - повернути власнику ОСОБА_5 , штани, чорного кольору, з пошкодженнями - повернути власнику ОСОБА_4 .

На вирок може бути подана з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, апеляція до Волинського апеляційного суду через Маневицький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя районного суду ОСОБА_1