ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/396/25 Справа № 214/1018/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2025 року м.Кривий Ріг

04 березня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 04 лютого 2025 року, якою застосовано до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, ОСОБА_7 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 02 квітня 2025 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно до ухвали слідчого судді, 02.02.2025 року приблизно о 15:15 годин ОСОБА_7 , знаходячись за місцем свого мешкання: АДРЕСА_1 , вийшов за територію зазначеного домоволодіння, де поблизу побачив раніше незнайомих йому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час спілкування ОСОБА_7 з потерпілим ОСОБА_8 виник словесний конфлікт через перебування останніх біля території домоволодіння ОСОБА_7 , в ході якого у останнього виникло почуття гострої неприязні до потерпілого ОСОБА_8 та намір на спричинення йому тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, ОСОБА_7 , приблизно о 15:20 годин 02.02.2025, знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_1 , зайшов до гаражу, розташованого на території зазначеного домоволодіння, де з тумби, взяв предмет схожий на пістолет, та діючи умисно, з мотивів раптово виниклої гострої неприязні до потерпілого ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння потерпілому ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, утримуючи предмет схожий на пістолет, здійснив один постріл в ділянку животу, спричинивши таким чином потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді: вогнепального проникнення кульового поранення передньої черевної стінки з пошкодженням печінки та дванадцятипалої кишки, гемоперитонеум, які відповідно до довідки КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» КМР № 482 від 03.02.2025 року, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Умисні дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч.1 ст.121 КК України, за ознаками: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

03.02.2025 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру.

В своєму клопотанні слідча ОСОБА_10 просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб стосовно підозрюваного, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, ОСОБА_7 .

В обґрунтування клопотання слідча зазначила, що наявність підстав для підозри ОСОБА_7 у вчиненні, інкримінованого злочину обґрунтовується наступними зібраними доказами: протоколом огляду місця події від 02.02.2025, протоколом огляду місця події від 02.02.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 02.02.2025, протоколом проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_11 від 02.02.2025, протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину від 02.02.2025 року, показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 від 03.02.2025, протоколом проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_9 від 03.02.2025, довідкою №482 з КМКЛ №2 від 03.02.2025, іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

На думку слідчої існують ризики, передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_7 у разі визнання його винним у вчинені кримінального правопорушення, а також те, що ОСОБА_7 після пострілу потерпілому будь-яку допомогу останньому не надав, залишивши останнього без необхідної допомоги, до правоохоронних органів з заявою про вчинений ним злочин не звернувся, свідчить, що останній зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати на потерпілого та свідків, оскільки ОСОБА_7 вчинив умисний насильницький злочин проти здоров`я потерпілого ОСОБА_8 , залишаючись на свободі, матиме змогу незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні.

Окрім того, у зв`язку з тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти здоров`я особи, з метою запобігання вищезазначеним ризикам, розмір застави в даному випадку, на думку слідчої, визначати недоцільно.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, а також з метою попередження ризиків, передбачених ст.177 КПК України, приймаючи до уваги, що останній, у разі обрання йому запобіжного заходу більш м`якого ніж тримання під вартою, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, а також враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи недостатні для запобігання вищезазначеним ризикам, слідча звернулась до слідчого судді з вказаним клопотанням.

Ухвалою слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 04 лютого 2025 року, застосовано до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, ОСОБА_7 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 02 квітня 2025 року.

На вказану ухвалу слідчого судді захисником ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подано апеляційну скаргу, в якій вона просить ухвалу слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 04 лютого 2025 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати менш суворийзапобіжний захід у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 . Вважає, що відсутні ризики, на які посилається слідчий в своєму клопотанні.

Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали доводи своєї апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні, думку прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти доводів апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

На думку колегії суддів, слідчий суддя при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прийшов до правильного висновку про недостатність застосування у відношенні підозрюваного ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, більш м`якого запобіжного заходу, а ніж тримання під вартою, для запобігання ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, з наступних підстав.

Виходячи зі змісту ст. 177 ч. 2 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ст. 177 ч. 1 КПК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Колегія суддів, вирішуючи питання щодо обґрунтованості та законності застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, погоджується з висновками слідчого судді, що він обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, з санкцією до 8 років позбавлення волі, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що після вчинення злочину, у якому він підозрюється, ОСОБА_7 будь-яку допомогу потерпілому не надав та до правоохоронних органів з заявою про вчинений ним злочин не звернувся.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов до правильного висновку, що ОСОБА_7 може незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, з метою примушування до зміни показів, оскільки має право ознайомитись із матеріалами кримінального провадження, а отже, доказами, здобутими в ході досудового розслідування, тому знатиме анкетні дані потерпілого та його місце мешкання.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов законного та обґрунтованого висновку про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки обмеження його права на свободу в даному випадку є виправданим та необхідним, через неможливість в жодний інший спосіб запобігти його втечі та забезпечити належне виконання ним своїх процесуальних обов`язків. Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчим було доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

За таких обставин, застосування більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вказаним ризикам, також суворість покарання за кримінальне правопорушення та особистість підозрюваного свідчить про те, що наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнані ним менш небезпечними ніж кримінальне переслідування, а тому доводи апеляційної скарги захисника про можливість скасування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не є слушними.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Колегія суддів вважає, що, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, скоєного із застосуванням насильства, слідчий суддя що дійшов до правильного висновку про можливість не визначити розмір застави у вказаному кримінальному провадженні.

Європейським судом з прав людини визнано виправданим тривале тримання під вартою за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя вирішуючи заявлене клопотання, повно та всебічно врахував обсяг пред`явленого обвинувачення ОСОБА_7 , всі ризики, встановлені під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та прийшов до правильного висновку про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення застави.

Таким чином, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді - не обґрунтовані та були предметом розгляду в суді І інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 194, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 04 лютого 2025 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: