ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду за адресою: вул.Перемоги,107-Б, м.Запоріжжя, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002721 від 23.08.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, який на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштованого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , достовірно знаючи, що Указами Президента України на всій території України з 24.02.2022 введено військовий стан, на період дії якого впроваджено ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» заходи правового режиму воєнного стану, вчинив корисливий злочин за наступних обставин.

В подальшому, 22.08.2024 ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи в умовах воєнного стану, умисно, із корисливих мотивів, переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки, та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, таємно викрала грошові кошти з картки, емітованої в АТ «Південний» № НОМЕР_1 , яка належить ТОВ «СІТІ ЛАЙНЕР», шляхом її використання у вигляді оплати товару у торгівельних точках, а також зняття готівки з карти за наступними транзакціями:

22.08.2024 о 15 годині 50 хвилин - зняття готівки у сумі 20 000 гривень у банкоматі АТ КБ «ПриватБанк», розташованому за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 7;

22.08.2024 о 16 годині 03 хвилин годині оплата карткою у магазині «Вина світу» за адресою: просп. Соборний, 53, у м. Запоріжжя на суму 695 гривень 90 копійок;

22.08.2024 о 16 годині 22 годині оплата карткою за товар у магазині «Комфі», розташованому за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 64, на суму 108 696 гривень.

Після чого ОСОБА_7 розпорядився придбаним майном на власний розсуд, тим самим спричинив ТОВ «СІТІ ЛАЙНЕР» матеріальну шкоду на загальну суму 129 391 гривень 90 копійок.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, яке кваліфікується як: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч.1 ст. 337 КПК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини за інкримінованим кримінальним правопорушенням, повністю визнав себе винуватим, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно у серпні 2024 року він був звільнений з ТОВ «Сіті лайнер» якому надавав послуги водія у м.Києві. Після звільнення виявив, що у нього залишилися документи та банківська карта товариства. Усвідомлюючи, що карта йому не належить, він приїхавши додому у м.Запоріжжя здійснював зняття готівки у серпні 2024 року, придбав у магазині «Комфі» два мобільних телефони Самсунг, які у подальшому продав, щоб перевести гроші у готівку, здійснив покупку у магазині «Вина Світу». Гроші витратив на власні потреби. У скоєному кається, жалкує про вчинене, має намір відшкодувати завдану шкоду, позов визнав і просить суворо не карати.

Показання ОСОБА_5 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочинів, добровільності та істинності його позиції.

Представник потерпілого ОСОБА_4 у судовому засіданні позов підтримав і просить його задовольнити в межах суми пред`явленого обвинувачення та стягнути зі ОСОБА_5 129 391 гривень 90 копійок. Пояснив, що обвинувачений надавав ТОВ «Сіті Лайнер» послуги водія за цивільним договором. В серпні 2024 року з ним було розірвано договір, проте залишилась у нього корпоративна банківська карта. Підприємство перевірило рахунки і виявило зникнення коштів, які належать підприємству на потреби заправки транспортних засобів. Бухгалтер обдзвонила усіх і виявила, що карта у ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом представника потерпілого, обвинуваченого, дослідженням зібраних досудовим розслідування матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого та матеріалів, які необхідні для вирішення питання щодо речових доказів.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану. .

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Таким чином реалізується принцип невідворотності кримінального покарання за вчинений злочин.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але й переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_5 покарання, суд відповідно до вимог ст.65 КК України приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином. Також судом враховуються конкретні обставини кримінального правопорушення; ставлення обвинуваченого до вчиненого - вину визнав повністю, щиро кається у вчиненому; дані про особу обвинуваченого, а саме: під наглядом у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, несудимий, має постійне місце реєстрації та проживання.

Згідно зі ст. 66 КК України суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 щире каяття у вчиненому.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України відсутні.

Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

За сукупності вищенаведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням обставин вчиненого кримінального правопорушення, характеру та ступеню суспільної небезпеки скоєного, його наслідків, даних про особу обвинуваченого, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе при застосуванні до нього покарання в межах санкції ч.4 ст.185 КК України.

Згідно ст. 68 КК України при призначенні покарання за незакінчене кримінальне правопорушення суд, керуючись положеннями статей 65-67цього Кодексу, враховує ступінь тяжкості вчиненого особою діяння, ступінь здійснення кримінально протиправного наміру та причини, внаслідок яких кримінальне правопорушення не було доведено до кінця. За вчинення замаху на кримінальне правопорушення строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Беручи до уваги вищевикладене, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_5 , даних про його особу, обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання суд прийшов до висновку про те, що ці дані в сукупності свідчать про те, що виправлення та перевиховання підсудного можливе без ізоляції від суспільства.

З урахуванням викладеного та з врахуванням конкретних обставин злочину, враховуючи дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі та враховуючи обставину, що пом`якшує покарання суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання підсудного можливе без ізоляції від суспільства і приходить до переконання про застосування до підсудного правила ст. 75 КК України, тобто звільнити від відбування покарання з іспитовим строком з покладенням на нього зобов`язань передбачених ст. 76 КК України.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності. Саме таке покарання, як вважає суд, є необхідним і буде цілком достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання про цивільний позов ТОВ «Сіті-Лайнер» заявлений до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди, який обвинуваченими визнано у повному обсязі, суд приходить до наступного.

Під час судового розгляду цивільний позивач заявив про зменшення позовних вимог в частині відшкодування матеріальної шкоди і остаточно просив стягнути з обвинуваченого 129391,90 грн.

Відповідно до ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно до вимог ч. 5 ст. 128 КК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України, за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Як встановлено судом ОСОБА_5 вчинив злочинні дії окреслені у ч.4 ст. 185 КК України. Отже, заявлена вимога цивільного позивача пов`язується з фактом заподіяння злочином матеріальної шкоди, тому з огляду на положення ст.206 ЦПК України, ст. 1166 ЦК України та ст. 128 КПК України та визнання обвинуваченим ОСОБА_5 позову ТОВ «Сіті Лайнер» на суму 129391,90 грн., суд вважає, що вимоги позивача про відшкодування збитків підлягають задоволенню у сумі визнаній обвинуваченим та встановленій органом досудового розслідування, виходячи із меж судового розгляду та кількості та вартості викраденого майна, в якому обвинуваченого визнано винним і вважає за необхідне позов в частині відшкодування матеріальної шкоди задовольнити та стягнути ОСОБА_5 на користь ТОВ «Сіті Лайнер» 129391,90 грн. у відшкодування матеріальної шкоди.

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався, клопотань щодо його обрання до набрання вироком законної сили не надходило. За таких обставин, суд не вбачає підстав і потреби в застосовуванні відносно нього запобіжного заходу на цій стадії судового розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно з п.1 та п.2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:

- DVD-R диск із відеозаписами від 22.08.2024 з камер відеоспостереження магазину «Комфі»; DVD-R диск з документацією банку «Південний» долучені до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов ТОВ "Сіті Лайнер" до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті Лайнер» () у відшкодування матеріальної шкоди 129391 грн 90 коп. (сто двадцять дев`ять тисяч триста дев`яносто одна гривня 90 копіок).

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

На вирок учасниками судового провадження можуть бути подані апеляційні скарги до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції - Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 15 ст. 615 Кримінального процесуального кодексу України судом проголошено резолютивну частину вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1