Немирівський районний суд Вінницької області
Справа № 930/3194/24
Провадження № 1-кс/930/179/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" березня 2025 р. м. Немирів

Слідчий суддя Немирівського районного суду Вінницької області - ОСОБА_1

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові клопотання старшого слідчого СВ ВП № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , на підставі матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000113 від 02.12.2024 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 358, ч.1 ст. 190, ч.1 ст. 209 КК України ,-

ВСТАНОВИВ:

До Немирівського районного суду звернувся з клопотанням старший слідчий СВ ВП № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , на підставі матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000113 від 02.12.2024 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 358, ч.1 ст. 190, ч.1 ст. 209 КК України, мотивуючи його тим, що ОСОБА_5 , відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) від 10.06.1997 серії ВН № 0358593 належало право на земельну ділянку (пай) землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Мрія» розміром 2,40 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на вищевказану земельну ділянку та заповіт на своє майно не оформлювала.

У квітні 2020 року, більш точну дату та час, під час досудового розслідування не встановлено, у невстановленої особи, якій достовірно було відомо, що померлій ОСОБА_5 належало право на земельну ділянку (пай) землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Мрія» розміром 2,40 в умовних кадастрових гектарах та вона не оформлювала на неї право власності та заповіт, виник злочинний умисел на організацію заволодіння шляхом обману земельною ділянкою ОСОБА_5 , використовуючи підроблені документи, залучивши для цього ОСОБА_6 , який в свою чергу на дану пропозицію погодився.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману ОСОБА_6 , якому достовірно було відомо, що ОСОБА_5 не оформлювала на його ім`я заповіт та відповідно про відсутність у нього законних підстав на набуття, володіння чи розпорядження об`єктом майна ОСОБА_5 , у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, але не раніше 08.10.2020, отримав у вищевказаної невстановленої особи Свідоцтво про право на спадщину серії НВМ № 620151, яке видано державним нотаріусом Вінницької районної державної нотаріальної контори ОСОБА_7 на підставі завідомо підробленого дубліката заповіту від імені померлої ОСОБА_5 , що був посвідчений 16.04.2020 секретарем Побережненської сільської ради Вінницького району Вінницької області за реєстром № 1-979 та який здатний спричинити наслідки правового характеру, в який у свою чергу внесено завідомо недостовірні відомості про те, що 26.09.1990 ОСОБА_5 склала заповіт, засвідчений головою виконавчого комітету Побережненської сільської ради Вінницького району Вінницької області ОСОБА_8 та зареєстрований в реєстрі за № 15, відповідно до якого спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У подальшому ОСОБА_6 , якому достовірно було відомо, що ОСОБА_5 не оформлювала на його ім`я заповіт та відповідно про відсутність у нього законних підстав на набуття, володіння чи розпорядження земельною ділянкою ОСОБА_5 , 11.12.2020 подав заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) до державного реєстратора Вороновицької селищної ради Вінницького району ОСОБА_9 на земельну ділянку з кадастровим номером :05:001:0069 площею 2,7998 га, про що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно внесено відомості за № 39763597.

Внаслідок умисних злочинних дій, ОСОБА_6 незаконно, шляхом обману, отримав у власність земельну ділянку :05:001:0069 площею 2,7998 га, яка розташована за межами с. Побережне Вінницького району Вінницької області, ринкова вартість якої становить 54180 грн., тим самим спричинивши державі, в особі Побережнянської сільської ради Вінницького району Вінницької області (на час вчинення кримінального правопорушення) майнової шкоди на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Крім того, ОСОБА_6 , після вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, за результатами яких він при вищевказаних обставинах незаконно заволодів земельною ділянкою з кадастровим номером :05:001:0069 площею 2,7998 га, що належала Побережнянській сільській раді Вінницького району, діючи за вказівкою невстановленої особи та усвідомлюючи і розуміючи протиправний характер та значення своїх дій, діючи при цьому умисно та цілеспрямовано, достеменно знаючи, що вказана земельна ділянка отримана злочинним шляхом, з метою легалізації (відмивання) незаконно отриманого ним майна, одержаного внаслідок вчинення кримінальних правопорушень, розуміючи, що внаслідок викриття його злочинної діяльності він може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, з корисливих мотивів, 25.11.2020 та 11.01.2021 незаконно розпорядився вищевказаною земельною ділянкою шляхом вчинення правочину з таким майном, а саме уклав договір оренди б/н з Фермерським господарством « ОСОБА_10 » та додаткову угоду договору оренди землі від 25.11.2020, про що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно внесено відомості за № 39780491 умовами яких орендар сплачує до 01.02.2021 орендну плату за весь строк дії договору оренди в розмірі 50 000 гривень в якості попередньої оплати за все строк дії договору і таким чином розпорядився майном на свій розсуд, тобто здійснив його легалізацію (відмивання) шляхом отримання грошових коштів.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 209 КК України, тобто розпорядження майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі вчинення правочину з таким майном, якщо ці діяння вчиненні особою, яка знала, що таке майно прямо чи повністю одержано злочинним шляхом.

У ході проведення досудового розслідування ОСОБА_6 13.03.2025 повідомлено про підозру у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень.

При цьому, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вищевказану земельну ділянку з кадастровим номером :05:001:0069 площею 2,7998 га, власником якої є ОСОБА_6 .

Відповідно до ст. 170 КПК, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 статті 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Із вищенаведеного фактично можливо прийти до висновку про те, що підставою для накладення арешту на майно, є обґрунтована підозра вважати, що вчинено кримінальне правопорушення, а майно, на яке планується накласти обмеження, є доказом вчинення діяння, яке підпадає під ознаки, визначені ч. 1 ст. 11 КК України, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :05:001:0069 площею 2,7998 га необхідно для забезпечення збереження речового доказу та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення та для забезпечення можливої конфіскації майна, як додаткового покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 209 КК України.

За правилами частини 3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В судовому засіданні прокурор Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_3 клопотання старшого слідчого СВ ВП № 5 Вінницького РУП ОСОБА_4 підтримав повністю, просить його задовольнити на підставах викладених у клопотанні.

На підставі ч.2 ст. 163 КПК вказане клопотання розглянуто без виклику осіб, у власності яких перебуває вищевказана земельна ділянка.

Заслухавши пояснення прокурора, вивчивши матеріали, якими слідчий обґрунтовує заявлене клопотання, суд дійшов наступного:

Статтею 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом частини 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Таким чином, Кримінальним процесуальним кодексом чітко визначені підстави накладення арешту майна.

Зазначена слідчим мета застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження вказана як можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

Слід відмітити, що відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (тобто збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності, та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Розглянувши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпеченні збереження речових доказів, та що подане клопотання є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

В свою чергу не накладення арешту на майно може призвести до його зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження та суттєво ускладнить процес встановлення істини по кримінальному провадженні.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання старшого слідчого підлягає задоволенню, й, відповідно захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

Керуючись ст.ст.40,131,132,167, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :05:001:0069 площею 2,7998 га, яка розташована за межами с. Побережне Вінницького району Вінницької області.

Заборонити відчуження та розпорядження земельною ділянкою з кадастровим номером :05:001:0069 площею 2,7998 га, що розташована за межами с. Побережне Вінницького району Вінницької області, власником якої є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 .

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя : ОСОБА_1