Справа № 199/8112/20
В И Р О К

іменем України

11 березня 2025 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

Головуючий - суддя ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

За участі секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6

ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000663, за обвинуваченням

ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, громадянина України, з вищою освітою, ветерана ЗСУ, одруженого, утримує двох неповнолітніх дітей, такого, що не має судимості в силу ст. 89 КК України, зареєстрованого та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_9 06 вересня 2020 року, приблизно о 17:00 год., знаходячись у парку ім. Кірова по вул. Бажова в м. Дніпро, на відкритій ділянці місцевості знайшов бойовий припас - ручну оборонну осколкову гранату Ф-1, промислового виготовлення.

Усвідомивши, що знайдений предмет є бойовим припасом, ОСОБА_9 підняв його з землі та поклав до кишені вдягнених на ньому шортів, внаслідок чого, діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, придбав бойовий припас - ручну оборонну осколкову гранату Ф-1, промислового виготовлення, та, не маючи передбаченого законом дозволу, почав носив її при собі до приблизно 18:00 год. 06 вересня 2020 року, коли, вчиняючи хуліганські дії, він використав зазначену гранату Ф-1.

Так, 06 вересня 2020 року, приблизно о 18:00 год., ОСОБА_9 знаходився у дворі будинку АДРЕСА_2 , де на ґрунті довготривалих неприязних відносин у нього виник конфлікт з раніше знайомим йому ОСОБА_11 .

Використовуючи малозначний привід, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи умисно, з особливою зухвалістю, ОСОБА_9 підняв із землі каміння та декілька разів кинув в належний ОСОБА_11 автомобіль, який стояв припаркований у дворі будинку АДРЕСА_2 , у результаті чого розбив лобове скло зазначеного автомобіля. При цьому ОСОБА_9 , знаходячись у громадському місці, поряд з дитячим майданчиком, голосно кричав та висловлювався нецензурною лайкою.

В той же час ОСОБА_11 , знаходячись на балконі квартири в будинку АДРЕСА_2 , побачив незаконні хуліганські дії ОСОБА_9 та вийшов у двір, де між ним і ОСОБА_9 сталася бійка. Під час бійки з кишені одягнутих на ОСОБА_9 шортів випала ручна оборонна осколкова граната Ф-1, промислового виготовлення, яка є спеціально пристосованим для нанесення тілесних ушкоджень предметом і яку ОСОБА_9 за вищевказаних обставин придбав та носив без передбаченого законом дозволу.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на вчинення хуліганських дій, ОСОБА_9 підняв із землі зазначений бойовий припас та, нехтуючи загальноприйнятими суспільством моральними засадами, усвідомлюючи, що він знаходиться у громадському місці в присутності інших осіб, діючи із хуліганських мотивів, кинув гранату Ф-1 у бік гаражів, які розділяли двори будинків № 34 та № 36 на вул. Бажова у м. Дніпрі, в результаті чого вищевказана граната Ф-1 вибухнула і осколками від неї було спричинено легкі тілесні ушкодження, як такі що спричиняють короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше як три тижні (21 день):

- потерпілому ОСОБА_7 у вигляді мінно-вибухової травми: двох осколкових поранень на шкірі під нижньою губою ліворуч з наявністю стороннього тіла в м`яких тканинах обличчя, осколкового поранення задньої поверхні клітини праворуч по задньо-паховій лінії в проекції 7-го міжребер`я з наявністю стороннього тіла в м`яких тканинах грудної клітини праворуч, осколкового поранення на задній поверхні правого плеча в середній третині, осколкового поранення у нижньо-зовнішньому квадратні правої сідниці, яке переходить в раньовий канал, який йде косо-вниз та на глибині 5 см закінчується сліпо в м`яких тканинах, осколкового поранення на задньо-внутрішній поверхні правої гомілки у верхній третині;

- потерпілому ОСОБА_12 у вигляді мінно-вибухової травми: синця та осколкового поранення на верхній повіці правого ока ближче до внутрішнього кута, осколкового поранення на грудній клітині ліворуч в проекції лівого підребер`я, осколкового поранення у лівій клубовій ділянці (в проекції гребня лівої клубової кістки), осколкового дотичного поранення передньої черевної стінки праворуч в середніх відділах по середньо-ключичній лінії, осколкового поранення середньої третини правої гомілки по передньо-внутрішній поверхні з наявністю стороннього тіла в м`яких тканинах металевої щільності (осколок).

ОСОБА_9 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав частково та показав, що 06 вересня 2020 року він пішов гуляти зі своїми дітьми до парку ім. Кірова. Біля паркану знайшов предмет схожий на гранату, який він поклав собі в карман, з метою віднести його в подальшому до правоохоронних органів. Коли повертався з парку, щоб відвести додому дітей, зателефонувала його колишня дружина ОСОБА_13 . Під час розмови з останньою слухавку взяв ОСОБА_14 і у них стався словесний конфлікт. Коли прийшов у двір будинку, де живуть його діти, він взяв з землі камінь і кинув його в належний ОСОБА_15 автомобіль, розбивши бокове скло. Побачивши з балкону його дії, ОСОБА_11 вибіг з під`їзду та почав його бити. До них підбігли ОСОБА_16 та ОСОБА_13 , які намагалась запобігти його побиттю та відтягували від нього ОСОБА_11 . В процесі бійки у нього із карману випав предмет, схожий на гранату, який він цього ж дня знайшов у парку. Так як він не розумів чи бойовою є ця граната, то підняв її з землі і відкинув на дах одного з гаражів, які знаходились між будинками. Граната вибухнула з іншого боку гаражів, але де саме, він не бачив. Потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_17 за гаражами він не бачив, і не міг бачити.

Попри часткове визнання, винуватість ОСОБА_9 у вчиненні зазначених злочинів повністю доведена сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Потерпілий ОСОБА_7 показав суду, що 06 вересня 2020 року приблизно о 17 годині разом з ОСОБА_18 та ОСОБА_19 знаходились у дворі будинку по АДРЕСА_2 , де займались ремонтом автомобіля. Зі сторони будинку № 36 він чув крики чоловіків, але не бачив їх, оскільки між дворами стоїть ряд гаражів. Раптово, в 5 метрах від нього впала граната та пролунав вибух. Обійшовши гаражі він побачив чоловіків та жінок, які сварились. Запитав у них, хто кинув гранату. Чоловік та жінки вказали на ОСОБА_9 , який одразу ж побіг в бік річки. В результаті вибуху він та ОСОБА_20 отримали тілесні ушкодження. У дворі було пошкоджено декілька автомобілів та вибиті стекла у вікнах. До вказаної події ОСОБА_9 він не знав, будь-яких конфліктів у них не було.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_20 показав, що 06 вересня 2020 року після обіду ремонтував свій автомобіль разом із ОСОБА_19 та ОСОБА_7 біля будинку № 34 по вул. Бажова. В сусідньому дворі відбувався конфлікт між чоловіками, які кричали, але він їх не бачив, оскільки як двори розділені рядом гаражів. Раптово він помітив, як з даху гаражу на землю біля автомобіля впала граната та одразу вибухнула. Хто її кинув, він не бачив. Від вибуху він отримав тілесні ушкодження та «швидкою допомогою» його доставлено до лікарні. Раніше зі ОСОБА_9 знайомий він не був.

Свідок ОСОБА_19 під час допиту показав, що 06 вересня 2020 року у дворі будинку АДРЕСА_2 допомагав ОСОБА_12 ремонтувати автомобіль останнього. Чув у сусідньому дворі крики людей, проте між ким відбувався конфлікт він не бачив, оскільки між будинками розташовані гаражі. Раптово з-за гаражу прилетіла граната, впала на землю та пролунав вибух. Хто кинув гранату, він не бачив.

Під час допиту у якості свідка ОСОБА_21 показав, що мешкає у квартири АДРЕСА_3 . В той день він вийшов на балкон своєї квартири, коли почув крики у сусідньому під`їзді. Побачив у дворі ОСОБА_22 , який кидав каміння в припаркований у дворі автомобіль, в результаті чого розбив скло та влучив в стійку «Джипа». Дівчина, яка була поряд зі ОСОБА_9 , намагалася його зупинити, проте той не заспокоювався, голосно кричав, від чого його теща забрала дітей додому. Коли із будинку вийшов, як він зрозумів, власник автомобіля, між останнім та ОСОБА_9 почалась бійка, яка тривала приблизно 5-7 хвилин. Далі він побачив, що в бік гаражів зі сторони тих чоловіків полетів якийсь предмет, котрий спочатку впав на кришу гаражу, потім задимився та скотився з іншого боку гаражів. Після цього за гаражами одразу ж пролунав вибух. Підтвердив результати проведеного за його участі слідчого експерименту.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_23 показала, що близько 17 години 06 вересня 2020 року знаходилась вдома та почула на вулиці крики. Вийшовши на балкон, побачила, як ОСОБА_9 вдарив камінням автомобіль, на якому приїздить чоловік до колишньої дружини ОСОБА_9 . Коли той чоловік вийшов з під`їзду, між ним та ОСОБА_9 почалась бійка. Вона вибігла у двір за онуками та почула вибух. Оскільки між будинками АДРЕСА_4 та АДРЕСА_2 розташований ряд гаражів та видимості місця, де стався вибух, з її двору немає, вказати, що саме вибухнуло, вона не може.

Свідок ОСОБА_24 показав суду, що 06 вересня 2021 року близько 17 години він знаходився дома. Почувши крики у під`їзді, він вийшов з квартири та побачив ОСОБА_9 , який із силою бив у двері квартири, де раніше мешкав із своєю сім`єю. Через декілька хвилин ОСОБА_9 вийшов на вулицю, взяв каміння та почав кидати їх у автомобіль «Лексус», на якому до колишньої дружини ОСОБА_9 приїхав чоловік. Коли власник автомобіля спустився у двір, між ним та ОСОБА_9 відбулась бійка, під час якої за гаражами пролунав вибух. Одразу ж після вибуху ОСОБА_9 побіг в бік парку, де стрибнув у озеро, звідки його витягли люди та віддали працівникам поліції. Під час порушення громадського порядку, ОСОБА_9 голосно кричав, нецензурно лаявся, розбив лобове скло та пошкодив двері автомобіля «Лексус», від вибуху були пошкоджені автомобілі та декілька вікон у будинку АДРЕСА_4 .

Свідок ОСОБА_25 в суді показав, 06 вересня 2020 року після обіду відпочивав на лоджії своєї квартири, вікна якої виходять у двір. Почувши вибух, він одразу вийшов у двір. На вулиці були сусіді, які повідомили йому, що під час бійки між невідомим хлопцем та ОСОБА_9 , останній кинув у бік гаражів гранату, де та вибухнула.

Допитані у якості свідків працівники патрульної поліції ОСОБА_26 та ОСОБА_27 показали (кожен окремо), що 06 вересня 2020 року приїхали до будинку АДРЕСА_2 на виклик за фактом хуліганських дій. У дворі знаходилось багато людей, які їм повідомили, що між ОСОБА_9 та іншим чоловіком стався конфлікт, під якого ОСОБА_9 кинув гранату, котра вибухнула. До приїзду слідчо-оперативної групи вони забезпечували порядок та охороняли місце вибуху.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_28 показала, що 06 вересня 2020 року знаходилась у себе вдома разом з ОСОБА_29 . Приблизно о 15 годині прийшов її колишній чоловік ОСОБА_9 та почав вибивати вхідні двері в квартиру. Така поведінка була не властива ОСОБА_9 , тому вона вирішила, що той знаходився у стані алкогольного сп`яніння. Коли зателефонувала до поліції, ОСОБА_9 спустився у двір та почав голосно кричати, на що повиходили сусіди. Стверджує, що коли вона спускалася по сходах, чула на вулиці вибух. Проте, хто кинув гранату не знає.

Свідок ОСОБА_30 щодо події, яка сталася 06 вересня 2020 року показала суду, що після прогулянки в парку разом зі ОСОБА_9 та дітьми останнього, вони прийшли до двору будинку АДРЕСА_2 . ОСОБА_9 піднявся до квартири своєї колишньої дружини ОСОБА_31 , але двері йому ніхто не відчинив. Розлютившись, ОСОБА_9 вийшов у двір, взяв каміння та кинув його у бік автомобіля, належного ОСОБА_32 . В цей час, ОСОБА_11 знаходився на балконі квартири ОСОБА_31 та бачив, що лобове скло його автомобіля розбилось. Коли ОСОБА_11 спустився на вулицю, між ним та ОСОБА_9 відбулась бійка. Вона чула вибух у сусідньому дворі, але хто кинув гранату, не бачила.

За протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, або таке, що готується від 06 вересня 2020 року (т. 2 а.с. 17), ОСОБА_13 просить органи поліції вжити заходи до її колишнього чоловіка ОСОБА_9 , який 06 вересня 2020 року за її адресою мешкання погрожував фізичною розправою та у подальшому у дворі будинку АДРЕСА_4 здійснив дії у вигляді підриву гранати.

Згідно протоколу огляду місця події з додатками (т. 2 а.с. 11-13), 06 вересня 2020 року в період часу з 18:40 год. до 18:56 год. слідчим поліції оглянуте місце події, яким є відкрита ділянка місцевості двір багатоповерхового будинку АДРЕСА_2 . Праворуч від будинку розташовані цегляні будівлі гаражів. На відстані 3,5 метри від гаражу № 2 виявлено та вилучено металевий предмет, схожий на ричав від гранати, а на відстані 5 метрів металевий предмет у виді кільця, на якому висить шматочок дроту. Навпроти під`їзду № 3 будинку № 34 по вул. Бажова знаходиться автомобіль «Хонда Сівік», р.н. НОМЕР_1 , права частина якого має механічні пошкодження у виді численних наскрізних отворів. Попереду вказаного автомобіля знаходиться інший автомобіль «Kia Rio», р.н. НОМЕР_2 , який має механічні пошкодження у вигляді двох сколів заднього бамперу. Далі, за вказаним автомобілем знаходиться автомобіль «Рено SCENIC», р.н. НОМЕР_3 , який має механічні пошкодження скла на водійських дверцятах. За результатами огляду біля автомобіля «Хонда Сівік» виявлене місце вибуху. За допомогою магніту з епіцентру вибуху та навколишньої території виявлені та вилучені осколки (попередньо) корпусу гранати F1. Також з епіцентру вибуху було вилучено ґрунт. Далі було зафіксовано наявність механічних пошкоджень фасаду будинку № 34 по вул. Бажова в районі 3-го під`їзду.

Вилучені під час огляду місця події речі і зразки постановою слідчого від 06 вересня 2020 року визнані речовими доказами.

У відповідності до висновку судової комплексної хіміко-вибохово-технічної експертизи № 12-61/6-363 від 17 вересня 2020 року (т. 2 а.с. 134-143), надані на дослідження предмети, а саме: кільце з чекою, спускова скоба, металеві уламки (магнітний збір з місця вибуху) являються фрагментами одного вибухового пристрою, які утворились в результаті вибуху бойової ручної оборонної осколкової гранати Ф-1 промислового виготовлення, яка відносилась до бойових припасів. На наданих на дослідження металевих осколках корпусу бойової ручної оборонної осколкової гранати Ф-1 маються сліди бризантної вибухової речовини тротил. На ґрунті, вилученому з епіцентру вибуху бойової ручної оборонної осколкової гранати Ф-1 виявлені сліди бризантної вибухової речовини тротил.

На підставі постанови прокурора про відібрання зразків (т. 2 а.с. 123), за протоколом від 10 вересня 2020 року (т. 2 а.с. 126-127) у ОСОБА_9 відібрані зразки букального епітелію шляхом здійснення мазків з рота, які постановою слідчого від 18 вересня 2020 року (т. 2 а.с. 153) визнані речовими доказами.

Згідно висновку судової молекулярно-генетичної експертизи № 8-747 від 18 вересня 2020 року (т. 2 ас. 145-151), на скобі та кільці з чекою від гранати (об`єкти №№ 1,2) встановлено наявність клітини з ядрами та їх генетичні ознаки. Генетичні ознаки клітин з ядрами на поверхні скоби від гранати (об`єкт № 1) є змішаними, походять більш ніж від двох осіб та містять домінуючі генетичні ознаки особи чоловічої генетичної статті. Інші генетичні ознаки вказаного сліду не підлягають ідентифікації. Генетичні ознаки клітин з ядрами на поверхні кільця з чекою від гранати (об`єкт № 2) належать особі чоловічої генетичної статті. Встановлено генетичні ознаки зразку букального епітелію підозрюваного ОСОБА_9 (об`єкт № 3). Домінуючі генетичні ознаки клітин з ядрами на поверхні скоби від гранати (об`єкт № 1) збігаються з генетичними ознаками зразку букального епітелію ОСОБА_9 (об`єкт № 3). Генетичні ознаки клітин з ядрами на поверхні кільця з чекою від гранати (об`єкт № 2) збігаються з генетичними ознаками зразку букального епітелію ОСОБА_9 (об`єкт № 3). Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених у зразку букального епітелію ОСОБА_9 (об`єкт № 3) та клітин з ядрами на поверхні кільця з чекою від. гранати (об`єкт № 2) складає 3,811х10-36. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 2,62 х 1035 осіб.

За заявами ОСОБА_6 і ОСОБА_7 (т. 2 а.с. 56, 57) до матеріалів кримінального провадження долучено копії довідок про надання останнім медичної допомоги 06 вересня 2020 року (т. 2 а.с. 58-62).

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 2612е від 17 вересня 2002 року (т. 2 а.с. 66-69), за даними медичної документації та при огляду у ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: мінно-вибухової травми:

- двох осколкових поранень на шкірі під нижньою губою ліворуч (в проекції кута роту та на 1см вниз) з наявністю стороннього тіла (щільної консистенції) в м`яких тканинах обличчя (ближче до нижньої губи);

- осколкового поранення задньої поверхні грудної клітини праворуч по задньо-пахвовій лінії в проекції 7-го міжребір`я з наявністю стороннього тіла (щільної консистенції) в м`яких тканинах грудної клітини праворуч;

- осколкового поранення на задній поверхні правого плеча в середній третині;

- осколкового поранення у нижньо-зовнішньому квадранті правої сідниці, яке переходить в раньовий канал, який йде косо-вниз та на глибині 5см закінчується сліпо в м`яких тканинах;

- осколкового поранення на задньо-внутрішній поверхні правої гомілки у верхній третині.

Виявлені у нього тілесні ушкодження у вигляді: мінно-вибухової травми, спричинені від механічної дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, які володіли пробивною кінетичною енергією та діяли в область обличчя ліворуч, задньої поверхні грудної клітини праворуч, правої сідниці, правої верхньої та нижньої кінцівок, якими могли бути і осколки зарядів вогнепальної зброї, що утворилися внаслідок їх вибуху.

Враховуючи характер та локалізацію виявлених у нього тілесних ушкоджень, ступень ознак їх загоєння та дані медичної документації, можливо вказати, що вони отримані незадовго до звернення за медичною допомогою в КНП «МКЛ №6» ДМР», тобто і в термін на який вказує обстежений та слідчий у постанові. Будь-яких судово-медичних даних за різночасовий термін отримання тілесних ушкоджень при судово-медичній експертизі не виявлено.

Враховуючи характер та локалізацію виявлених у нього тілесних ушкоджень, можливо вказати, що вони могли бути спричинені і від 1-ї механічної дії.

Враховуючи характер отриманої травми (мінно-вибухова), можливо вказати, що вона є не характерною для спричинення при падінні з висоти власного зросту на тверде покриття або виступаючі предмети.

Встановити взаємне розташування обстеженого та особи, яка спричиняла тілесні ушкодження не представляється можливим, у зв`язку з відсутністю судово-медичних експертних даних, можливо лише вказати, що ОСОБА_7 був звернутий правою задньо-бічною поверхнею тіла до травмуючих предметів.

При судово-медичній експертизі будь-яких тілесних ушкоджень характерних для спричинення тупих твердих предметів (кулаками рук, взутою ногою або іншими предметами з аналогічними травмуючими властивостями) не виявлено.

Виявлені у нього тілесні ушкодження у вигляді: мінно-вибухової травми, спричинені за єдиною механічною дією і тому за своїм характером відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, як такі, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день). На підставі п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6.

У відповідності до висновку судово-медичної експертизи № 2615е від 17 вересня 2020 року (т. 2 а.с. 71-72), за даними медичної документації та при огляді у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: мінно-вибухової травми:

- синця та осколкового поранення на верхній повіці правого ока ближче до внутрішнього кута;

- осколкового поранення на грудній клітині ліворуч в проекції лівого підребер`я;

- осколкового поранення у лівій клубовій ділянці (в проекції гребня лівої клубової кістки);

- осколкового дотичного поранення передньої черевної стінки праворуч в середніх відділах по середньо-ключичній лінії;

- осколкового поранення середньої третини правої гомілки по передньо-внутрішній поверхні з наявністю стороннього тіла в м`яких тканинах металевої щільності (осколок).

Виявлені у нього тілесні ушкодження у вигляді: мінно-вибухової травми, спричинені від механічної дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, які володіли пробивною кінетичною енергією та діяли в область обличчя праворуч, грудної клітини ліворуч, черева праворуч та ліворуч і правої гомілки, якими могли бути і осколки зарядів вогнепальної зброї, що утворилися внаслідок їх вибуху.

Враховуючи характер та локалізацію виявлених у нього тілесних ушкоджень, ступень ознак їх загоєння та дані медичної документації, можливо вказати, що вони отримані незадовго до звернення за медичною допомогою в КНП «МКЛ №6» ДМР», тобто і в термін на який вказує обстежений та слідчий у постанові.

За своїм характером виявлені у нього тілесні ушкодження у вигляді: мінно-вибухової травми - відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, як такі, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день). На підставі п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6.

За протоколом проведення слідчого експерименту від 24 березня 2020 року (т. 2 а.с. 175-181), який проводився в квартирі за місцем проживання свідка ОСОБА_21 за адресою: АДРЕСА_5 , на підставі письмової заяви останнього (т. 2 а.с. 174), свідок показав, що, перебуваючи на балконі вказаної квартири, бачив як в дворі біля під`їзду, чоловік на ім`я ОСОБА_33 , тримав в руках предмет, схожий на камінь, та кинув його у водійське бокове скло припаркованого поруч автомобіля, після чого з сусіднього під`їзду вийшов власник автомобіля та почав бити ОСОБА_34 . Після цього він побачив, як на даху гаражу, який знаходився на відстані біля 10 метрів, йде сизий дим та роздався хлопок, після чого якийсь предмет перелетів через гараж та, впавши за гаражем, вибухнув. Хто саме кидав цей предмет, свідок не бачив. Припускає, що це зробив ОСОБА_33 , бо з його положення це було легше всього зробити.

ОСОБА_9 о 18:30 год. 06 вересня 2020 року було затримано за підозрою у вчиненні злочину в порядку ст. 208 КПК України (т. 2 а.с. 79-82)

За висновком судово-медичної експертизи № 3114е/227 від 10 листопада 2020 року (т. 3 а.с. 7-8), відповідно до представленої документації у ОСОБА_9 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді саден на обличчі. Основну роль в механізмі утворення саден відіграє роль ковзання (тертя), тобто рух предмета по поверхні тіла або частини тіла по поверхні предмета при невеликому тисненні. За даними наданої документації встановити давність отримання тілесних ушкоджень у вигляді саден не представляється можливим, у зв`язку з відсутністю судово-медичних експертних даних, так як в документації наявна лише констатацію факту тілесних ушкоджень, але відсутні характеристики саден (колір, дно, наявність чи відсутність коринки тощо) за якими можливо встановити давність спричинення їх. За своїм характером тілесні ушкодження у вигляді саден відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. На підставі пункту 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 16 листопада 2020 року (т. 3 а.с. 9-14), ОСОБА_9 показав місце у парку ім. Кірова м. Дніпра, де він 06 вересня 2020 року знайшов предмет, схожий на гранату, який сховав до кишені вдягнутих на ньому шортів. Після цього у нього в дворі будинку АДРЕСА_2 стався конфлікт і бійка з співмешканцем його колишньої дружини ОСОБА_35 . Під час конфлікту він дістав гранату та переклав її у праву руку. Після цього ОСОБА_36 , побачивши це, висмикнув чеку з гранати, а він кинув цю гранату на гаражі, які були ліворуч від них, після чого стався хлопок та вибух.

У відповідності до висновку судово-психіатричної експертизи № 82 від 07 жовтня 2020 року (т. 2 а.с. 207-209), ОСОБА_9 в період інкримінованих йому діянь на хронічне психічне захворювання, недоумство, тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності або інший хворобливий стан психіки не страждав і в теперішній час не страждає. Іспитований у період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Іспитований у теперішній час також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Заперечення щодо допустимості досліджених судом доказів учасниками судового провадження не висловлені.

Досліджені судом докази, покладені в обґрунтування винуватості ОСОБА_9 , визнаються судом належними і допустимими, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою в цілому та доповнюють один одного.

Європейський Суд з прав людини наголошує, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Надаючи оцінку сукупності досліджених доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд виходить з того, що учасниками судового розгляду не оспорюються сам факт, час та місце придбання і носіння ОСОБА_9 предмету, який виявився бойовою гранатою, конфлікту в дворі житлового будинку між ОСОБА_9 і ОСОБА_11 , а також кидання ОСОБА_9 під час цього конфлікту гаранти в бік двору сусіднього будинку, і такі обставини поза всяким сумнівом достатньо доведені сукупністю вищенаведених доказів.

Сторона захисту оспорює:

- наявність у ОСОБА_9 умислу на незаконне придбання і носіння бойового припасу, оскільки останній достовірно не знав про те, що це бойова граната, підібрав її виключно для того, щоб убезпечити своїх дітей і в подальшому здати її поліції;

- наявність у ОСОБА_9 хуліганського мотиву, оскільки між ним і ОСОБА_11 стався особистий конфлікт, а гранату обвинувачений відкинув в бік виключно для того, щоб не наражати на безпеку оточуючих.

Надаючи оцінку запереченням сторони захисту щодо наявності у обвинуваченого умислу на незаконне придбання і носіння бойового припасу, суд виходить з того, що ОСОБА_9 достеменно усвідомлював, що незаконно придбаний ним предмет є саме бойовим припасом, оскільки поводився з ним саме як з бойовою гранатою. Так, за твердженням останнього, ОСОБА_9 під час конфлікту з ОСОБА_11 відкинув гранату на відстань, яку вважав безпечною для себе і оточуючих, а приведення гранати в бойовий стан (висмикування кільця з чекою із запалу) було пов`язане саме з активними умисними діями обвинуваченого (за висновком судової молекулярно-генетичної експертизи № 8-747 від 18 вересня 2020 року на скобі та кільці з чекою від гранати встановлено наявність клітини з ядрами, генетичні ознаки яких збігаються з генетичними ознаками зразку букального епітелію ОСОБА_9 ). При цьому, твердження ОСОБА_9 про те, що забираючи гранату з місця виявлення ,він мав намір убезпечити своїх дітей суперечить тому, що він продовжував зберігати гранату при собі в присутності тих же дітей за відсутності будь-яких об`єктивних перешкод для виклику поліції на місце виявлення гранати.

З огляду на викладене, відповідні заперечення сторони захисту судом відхиляються.

Щодо посилань сторони захисту на відсутність в діях ОСОБА_9 хуліганського мотиву, суд виходить з того, що для надання правильної правової оцінки діянням особи в кожному випадку необхідно з`ясовувати, чи посягнула ця особа на правоохоронювані цінності, задля збереження яких підтримується громадський порядок, чи були ці діяння безсумнівно хуліганськими як для винного, так і для інших, чи мало діяння характер грубого порушення громадського порядку. Також необхідно звертати увагу і на обставини вчинення хуліганства, зокрема обстановку, місце та час його вчинення, кількість присутніх при цьому інших осіб, поведінку винного під час хуліганських дій.

Суб`єктивна сторона хуліганства характеризується умисною виною і мотивом явної неповаги до суспільства. Неповага до суспільства це прагнення показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі.

Вказана неповага має бути явною. Це означає, що неповага до суспільства є очевидною, безсумнівною як для хулігана, так і для очевидців його дій. Посягання на ці відносини здійснюються в активній формі, в основному з ініціативи правопорушника або через використання незначного (нікчемного) приводу. Хуліганські дії можуть супроводжуватися ненормативною (брутальною, нецензурною) лексикою та/або фізичним насильством.

Досліджені судом докази доводять, що конфлікт між ОСОБА_9 і ОСОБА_11 дійсно почався на ґрунті особистих неприязних відносин.

Разом з тим, наявність особистих неприязних відносин між обвинуваченим та іншою особою, не виключає кваліфікацію дій обвинуваченого як хуліганства, якщо у вчиненому є ознаки суб`єктивної сторони вказаного складу кримінального правопорушення, зокрема хуліганський мотив.

Так, ОСОБА_9 , який використав малозначний привід і виступив ініціатором розвитку конфлікту (за відсутності будь-якої нагальної потреби почав кидати каміння в автомобіль ОСОБА_11 , що очевидно мало на меті змусити останнього вийти на вулицю та вступити у бійку з обвинуваченим), усвідомлював (не міг не усвідомлювати), що такі дії вчиняються ним в громадському місці дворі житлового будинку, та в присутності інших осіб, що вимагало шанобливого ставлення до прав кожного, хто там перебуває, в тому числі й до права на повагу, однак продовжував свої дії: голосно кричав та висловлювався нецензурною лайкою, демонструючи свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві.

Наведене, в сукупності з демонстрацією ОСОБА_9 наявного у нього бойового припасу, його подальшим застосуванням в цьому з громадському місці, доводить, що хуліганський мотив домінував у свідомості останнього.

Встановлене судом обов`язкове поєднання ознак об`єктивної сторони діянь ОСОБА_9 у виді грубого порушення громадського порядку, що супроводжувалися особливою зухвалістю, і суб`єктивної сторони, зокрема, мотиву явної неповаги до суспільства, спростовує відповідні твердження сторони захисту, які з цих підстав судом відхиляються.

Таким чином, вищенаведені докази у своїй сукупності та взаємозв`язку поза всяким розумним сумнівом достатньо доводять винуватість ОСОБА_9 у вчиненні злочинів в обсязі зміненого обвинувачення, яке було підтримане прокурором, і суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 263 КК України,як носінні та придбанні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, та за ч. 4 ст. 296 КК України, як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень. При цьому під час вибору заходу примусу суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. З огляду на принципи справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначаючи покарання ОСОБА_9 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, які є тяжкими, умисними, закінченими злочинами, обставини вчинення кримінальних правопорушень, зокрема і той факт, що ОСОБА_9 придбав і носив бойовий припас, який має значну вражаючу дію, що може спричинити смерть багатьох осіб та інші суспільно небезпечні наслідки (бойова ручна оборонна осколкова граната Ф-1 має максимальну дистанцію ураження осколками до 200 м. з кількістю осколків до 300 шт.), а також застосував такий бойовий припас в дворі багатоквартирного житлового будинку, характер та ступінь тяжкості фактичних наслідків правопорушень, відомості про особу обвинуваченого.

Останній є таким, що не має судимості в силу ст. 89 КК України, має постійне місце проживання та джерело доходу, за місцем проживання характеризується позитивно, утримує двох неповнолітніх дітей, на наркологічному і психіатричному обліках не перебуває, добровільно мобілізовувався до лав ЗСУ, приймав безпосередню участь у відсічі збройної агресії російської федерації та був демобілізований через отримане поранення, в судових дебатах щиро розкаявся.

Обставини, що як пом`якшують, так і обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлені.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_9 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання лише у вигляді позбавлення волі в межах санкції відповідних статей Особливої частини КК України за кожен із злочинів, оскільки підстави для призначення обвинуваченому покарання більш м`якого, ніж передбачено законом, судом не встановлені.

Покарання за сукупністю кримінальних правопорушень підлягає визначенню з урахуванням вимог ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань.

Враховуючі вищевказані обставини вчинення кримінального правопорушення, яке не потягло тяжких фактичних наслідків, встановлена судом позитивна характеристика особи обвинуваченого, зокрема і той факт, що обвинувачений зазнав ушкодження здоров`я під час відсічі збройної агресії російської федерації, відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд вважає, що наявні підстави для висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, досягнення інших цілей покарання, буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи.

Строк тримання обвинуваченого під вартою (з 06 вересня 2020 року по 11 листопада 2021 року включно) підлягають зарахуванню в строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі на підставі ч. 5 ст. 72 КК України.

Запобіжний захід у обвинуваченого на час ухвалення вироку відсутній і клопотання про його обрання судом не заявлялося.

На підставі ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експертів.

Питання подальшої долі речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 7-29, 94, 368, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;

-за ч. 4 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_9 до відбування покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нове кримінальне правопорушення та виконає покладені на нього згідно п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення з 06 вересня 2020 року по 11 листопада 2021 року включно зарахувати ОСОБА_9 у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути із ОСОБА_9 на користь держави витрати на залучення експертів в загальному розмірі 6527 (шість тисяч п`ятсот двадцять сім) гривень 80 (вісідесят) копійок.

Речові докази: кільце і скобу від гранати, магнітний збір і ґрунт з місця вибуху, які зберігаються у ВП № 1 ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області (порядковий номер 01807), знищити як такі, що не мають ніякої цінності.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду за їх зверненням.

______________ _____________ ______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

11.03.2025