Справа № 461/5666/24
Провадження № 1-кп/461/198/25
УХВАЛА

21.01.2025 року м. Львів

Галицький районний суд м.Львова

у складі: головуючого судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м.Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000254 від 17.10.2023 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2, ч.3 ст. 368 КК України та клопотання захисника обвинуваченого про визнання незаконними та недопустимими слідчих та процесуальних дій, вчинених поза межами строків досудового розслідування та закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Галицького районного суду м.Львова перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000254 від 17.10.2023 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2, ч.3 ст. 368 КК України.

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого авдокат ОСОБА_6 заявив клопотання про визнання незаконними та недопустимими слідчих та процесуальних дій, вчинених поза межами строків досудового розслідування та закриття кримінального провадження №0000254 від 17.10.2023 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2, ч.3 ст. 368 КК Українина підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України

Подане клопотання мотивоване тим, що відповідно до постанови заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_7 від 15.05.2024, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000254 від 17.10.2023 року продовжено до 20.05.2024. Вказує, що вказаний строк формує процесуальні підстави для дотримання вимог ст. 219 КПК України та свідчить про завершення слідства 20.05.2024 р. з прийняттям процесуального рішення. Зазначає, що у відповідності до матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000254 від 17.10.2023 року, після 20.05.2024 р. за межами визначених строків досудового розслідування, слідчим проведено ряд процесуальних дій, зокрема: 27.05.2024 р. протокол допиту свідка ОСОБА_8 ; 28.05.2024 протокол допиту свідка ОСОБА_9 ; 29.05.2024 р. надано запит до Департаменту архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної військової (державної) адміністрації; 04.06.2024 р. повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_4 ; 10.06.2024 р. винесено постанову про зміну складу групи прокурорів у кримінальному провадженні; 12.06.2024 р. ОСОБА_4 та адвокату ОСОБА_6 оголошено про закінчення досудового розслідування; 01.07.2024 р. затверджено обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 .

Вказує, що упродовж з 15.05.2024 ні слідчим, ні процесуальними прокурорами не було оскаржено чи спростовано визначені строки у постанові заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_7 від 15.05.2024, та не було винесено постанови про зміну даних обрахування строків досудового розслідування, та завчасно не внесено додаткового клопотання про продовження строків досудового розслідування.

Вважає, що відсутність своєчасного та належного виконання повноважень прокурора, передбачених в ст. 36 КПК України, вказує на повну обізнаність прокурорів у визначених строках, які вказані у постанові про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000254 від 17.10.2023 р. року та закінчення строку досудового розслідування 20.05.2024 р., а відкриття матеріалів розпочато 12.06.2024 р. та завершено 01.07.2024 р.

У зв`язку з наведеним просив закрити кримінальне провадження №0000254 від 17.10.2023 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2, ч.3 ст. 368 КК України на підставі п. 10 ст. 284 КПК України та визнати недопустимими докази.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні підтримав клопотання захисника та просив таке задовільнити.

Прокурор ОСОБА_10 у підготовчому судовому засіданні щодо задоволення вказаного клопотання сторони захисту заперечувала, вважає що підстав для закриття даного кримінального провадження немає, надала письмові заперечення.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд дійшов такого висновку.

У відповідності до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з положеннями п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 219 КПК, строк досудового розслідування обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно з вимогами з п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України, з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування повинно бути закінчено протягом 2 місяців.

Положеннями ч. 4 ст. 294 КПК України, строк досудового розслідування злочину може бути продовжений до трьох місяців, якщо його неможливо закінчити внаслідок складності провадження, до шести місяців - внаслідок особливої складності провадження, до дванадцяти місяців - внаслідок виняткової складності провадження.

За змістом п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

При цьому слід зазначити, що згідно зі ст. 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Положеннями ч. 2 ст. 283 КПКУкраїни, законодавець визначив, що прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: закрити кримінальне провадження; звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

З матеріалів кримінального провадження №0000254 від 17.10.2023 року, зокрема з обвинувального акту та додатків до нього, клопотання сторони захисту та доданих до нього копій документів, а також з наданих прокурором відомостей суд встановив таке.

17 жовтня 2023 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000254 та розпочато досудове розслідування кримінального провадження.

Постановою заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_7 від 15.05.2024 продовженно строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000254 від 17.10.2023 року.

Постановою заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_7 про заміну складу групи прокурорів у кримінальному провадженні від 10.06.2024р. прокурора першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Львівської обласної прокуратури ОСОБА_11 , включено до складу групи прокурорів і кримінальному провадженні №0000254 від 17.10.2023 р.

Як слідує зі змісту клопотання сторони захисту строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000254 від 17.10.2023 року продовжено до 20.05.2024 р. та підлягає закриттю у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування.

Вирішальним для обчислення строків у даному кримінальному провадженні є перевірка доводів сторони захисту щодо відповідності вимогам КПК України винесеної 15.05.2024 року постанови заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_7 про продовження строку досудового розслідуванняу кримінальному провадженні №0000254 від 17.10.2023 року.

Зі змісту постанови прокурора від 15.05.2024 слідує, що підставою для продовження строків досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000254 від 17.10.2023 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.369-2, ч.3 ст.368 КК України, є ч. 4 ст. 294 КПК України - слугувала неможливість закінчення такого внаслідок складності провадження.

В обґрунтування постанови прокурор вказав, що у рамках даного кримінального провадження ОСОБА_4 .03.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369-2, ч. 3 ст. 368 КК України. При цьому двомісячний строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні закінчується 20.05.2024, однак завершити досудове розслідування до закінчення зазначеного строку неможливо, внаслідок особливої складності провадження, необхідності здійснення процесуальних дій, проведення яких потребує додаткового часу, з метою отримання додаткових доказів задля повного, всебічного і неупередженого з`ясування обставин вчиненого кримінального правопорушення, а саме: допиту в якості свідка директора Департаменту архітектури та розвитку Львівської обласної військової адміністрації або його представника; допиту в якості свідків працівників управління охорони історичного середовища Львівської міської ради; тимчасового доступу до матеріалів справи № 380/9773/21 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Віденська кав`ярня» до Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради про визнання протиправним та скасування припису; розсекречення матеріалів поведених в провадженні негласних слідчих (розшукових) дій та вирішення питання щодо необхідності призначення криміналістичної експертизу відео-звукозапису; з врахуванням відомостей, отриманих в ході проведення зазначених слідчих (розшукових) дій надатиостаточну правову кваліфікацію кримінальному правопорушенню; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.Вказані процесуальні та слідчі (розшукові) дії не проведено у двомісячний строк у зв`язку зі складністю кримінального провадження, що зумовлено значним обсягом інформації, що підлягає огляду та детальному аналізу, виконанням вимог законодавства щодо використання результатів негласних слідчих (розшукових) дій, необхідністю проведення додаткових слідчих дій з урахуванням результатів досудового розслідування, без яких неможливо завершити досудове розслідування.Для проведення необхідних процесуальних та слідчих (розшукових) дій строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні необхідно продовжити до 3 місяців

У матеріалах кримінального провадження наявне клопотання слідчого від 09.05.2024 про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні до 3 (трьох) місяців, тобто до 20.06.2024, яке вручене обвинуваченому ОСОБА_4 та його захиснику ОСОБА_12 09.05.2024.Вказана дата «до 20 травня 2024 року» у постанові заступника керівника Львівської обласної ОСОБА_13 від 15.05.2024, є технічною помилкою (опискою), тоді як дійсною датою продовження строку досудового розслідування є до 20.06.2024, що випливає із змісту постанови.Окрім цього, про наявність саме технічної помилки у постанові свідчить рух кримінального провадження №0000254 по ЄРДР, відповідно до якого 20.05.2024 заступником керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_7 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості щодо продовження строку досудового розслідування до 3 (трьох) місяців, тобто до 20.06.2024.

В свою чергу, сторона захисту посилається на те, що строк формує процесуальні підстави для дотримання вимог ст. 219 КПК України та вказує про завершення слідства ще 20.05.2024 з прийняттям процесуального рішення.

Суд зазначає, що дійсно нормами КПК України не врегульований порядок виправлення описок у процесуальних рішеннях чи інших документах слідчого, прокурора.

Разом з тим ст. 379 КПК України врегульований порядок виправлення описок і очевидних арифметичних помилок у судовому рішенні. При цьому описки допускаються слідчим і прокурором на стадії досудового розслідування у кримінальному провадженні. Механізм виправлення таких описок у рішеннях слідчого, прокурора відсутній.

Так, на практиці слідчий чи прокурор з метою виправлення допущеної описки виносить відповідну постанову. На переконання суду, такий підхід є правильним, з огляду на те, що законодавець не в змозі врахувати всі потреби практики, які виникають під час досудового розслідування, а тому цілком обґрунтовано дозволив виносити постанови, які не передбачені законом, однак чи слідчий або прокурор визнає це за необхідне. Так, слідчий, прокурор виносять постанови, які не передбачені нормами КПК України, з метою усунення недоліків правового регулювання окремих кримінальних правовідносин та з метою виконання завдань кримінального провадження.

При цьому суд акцентує увагу на тому, що слідчий чи прокурор, вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у прийнятому останніми процесуальному документі, не вправі змінювати зміст такого документа, а лише усуває неточності щодо встановлених подій чи обставин (наприклад, дати події, номера і дати документа, найменування сторони, прізвища особи тощо).

Суд зазначає, що під опискою слід розуміти механічну (мимовільна, випадкова) граматична помилка в процесуальному документів, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер.

З аналізу викладеного можна зробити висновок, що під описками слід розуміти неправильне написання слів, прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків. Не є описками граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприйняття: неправильне розташування розділових знаків, неправильні відмінки слів.

Отже виправлення допущених у процесуальних документах описок чи арифметичних помилок допускається, якщо при цьому не змінюється зміст цих документів.

Вимогами ч. 3 ст. 110 КПК України передбачено, щорішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

Вимоги до постанова слідчого, дізнавача, прокурора передбачені в ч. 5 ст. 110 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова прокурора складається з вступної, мотивувальної та резолютивної частини.

Зокрема, мотивувальна частина постанови повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Зазначені вимоги до форми та змісту мотивувальної частини постанови прокурора від 15травня 2024 року про продовження строку досудового розслідування були виконані, адже текстова частина постанови від 15травня 2024 року містить правове обґрунтування мотивів винесення зазначеної постанови .

З аналізу положень п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України якими передбачено, що досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, слідує, що початок обчислення вищезазначеного строку у два місяці пов`язаний з настанням такої події як повідомлення ОСОБА_4 про підозру.

Суд встановив, що перебіг зазначеного двомісячного строку у вказаному кримінальному провадженні розпочався з наступного дня після повідомлення ОСОБА_4 про підозру, тобто з 21березня 2024 року та відповідно повинен був закінчитися 20травня 2024 року включно, оскільки положеннями ч. 5 ст. 115 КПК України встановлено, що при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, проведення стаціонарної психіатричної експертизи, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання, взяття під варту чи поміщення до відповідного медичного закладу.

З системного аналізу вищевикладених положень слідує, що включно до 20 травня 2024 року досудове розслідування у даному кримінальному провадженні повинно було закінчитися прийняттям прокурором одного з рішень, передбачених ч. 2 ст. 283 КПК України.

Разом з тим 15травня 2024 року заступник керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000254 від 17.10.2023 рокуприйняв постанову про продовження строку досудового розслідуванняу відповідності до параграфу 4 глави 24 КПК України.

Зважаючи те, що постанова прокурора про продовження строку досудового розслідування від 15травня 2024 року містить законні підстави для продовження строку досудового розслідування, тому на переконання суду, останнім днем строку досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні є саме 20червня 2024 року.

При цьому посилання захисника в обґрунтування своєї позиції на те, що строк формує процесуальні підстави для дотримання вимог ст. 219 КПК України та вказує про завершення слідства ще 20.05.2024 з прийняттям процесуального рішення на переконання суду є хибними.

З аналізу викладеного слідує, що 20 травня 2024 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000254 від 17.10.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2, ч.3 ст. 368 КК України не закінчився 20 травня 2024 року, а продовжився до 20 червня 2024 року, і усі дії щодо обвинувального акту, проведено в межах строків досудового розслідування , у зв`язку з чим суд не бере до уваги доводи сторони захисту з приводу затвердження обвинувального акту 01.07.2024 неуповноваженою особою прокурором першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Львівської обласної прокуратури ОСОБА_11 , оскільки постановаою заступника керівника Львівської обласної прокуратури від 10.06.2024 така включена до складу групи прокурорів і кримінальному провадженні №0000254 від 17.10.2023.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 КПК України, суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Приписи статей 314, 315 КПК України регламентують порядок та мету проведення підготовчого судового засідання, відповідно до яких, після отримання обвинувального акта суд не пізніше п`яти днів з дня його надходження призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження.

У підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування або закрити провадження або повернути обвинувальний акт або направити його до відповідного суду для визначення підсудності або призначити судовий розгляд, а також вирішити питання щодо доручення представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

Надалі суд проводить підготовку до судового розгляду, а також може вирішити питання щодо застосування заходів забезпечення кримінального провадження та у передбачених законом випадках щодо розгляду питання про розгляд кримінального провадження колегіально судом у складі трьох суддів, а також вирішує питання про призначення судового розгляду.

Після призначення судового розгляду, відповідно до положень статей 342 - 368 КПК України, суд відкриває та починає судове засідання, в ході якого оголошується суть обвинувачення, встановлюється особа обвинуваченого, визначається обсяг доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження та переходить до безпосереднього їх дослідження.

За результатом судового розгляду, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити, зокрема, питання, чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення;

Положення ст. 374 КПК України передбачає, що у мотивувальній частині вироку зазначаються, зокрема, у разі визнання особи винуватою формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Крім того, ст. 372 КПК України встановлює вимоги для ухвали суду, відповідно до якої мотивувальна частина ухвали повинна містити, зокрема встановлені судом обставини із посиланням на докази, а також мотивів неврахування окремих доказів.

Системний аналіз вказаних норм кримінального процесуального закону свідчить про те, що суд встановлює обставини, які викладені в обвинувальному акті, та винуватість особи у вказаних діях тільки після дослідження та оцінки доказів в ході судового розгляду. Водночас встановлення обставин справи під час підготовчого судового засідання не відповідає меті вказаній стадії судового процесу.

Більш того, за змістом п. 16 ч. 1 ст. 7, ст. 23, ст. 91, ст. 94 КПК України, суд надає оцінку доказам на предмет їх належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність щодо достатності лише на підставі їх безпосереднього дослідження.

Дотримання цієї вимоги виступає необхідним елементом процесуальної форми судового розгляду та забезпечує реалізацію таких засад кримінального провадження, як верховенство права, законність, презумпція невинуватості, забезпечення доведеності вини та права на захист. Без безпосереднього дослідження доказів, їх належної перевірки та оцінки, суд позбавлений можливості встановити обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та відповідно правильно кваліфікувати вчинене особою діяння, а також вирішити інші питання, які має вирішуватися при постановленні будь-якого судового рішення.

Безпосередність дослідження доказів означає звернену до суду вимогу закону про дослідження ним усіх зібраних у конкретному кримінальному провадженні доказів шляхом допиту обвинувачених, потерпілих, свідків, експерта, огляду речових доказів, оголошення документів, відтворення звуко- і відеозапису тощо. Ця засада кримінального судочинства має значення для повного з`ясування обставин кримінального провадження та його об`єктивного вирішення. Безпосередність сприйняття доказів дає змогу суду належним чином дослідити і перевірити як кожний доказ окремо, так і у взаємозв`язку з іншими доказами, здійснити їх оцінку за критеріями, визначеними у ч. 1 ст. 94 КПК України, і сформувати повне та об`єктивне уявлення про фактичні обставини конкретного кримінального провадження.

Така позиція узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 11.09.2024 у справі № 428/430/22.

Суд зазначає, що норми чинного КПК України не надають суду повноважень до ухвалення вироку оцінювати рішення слідчого, прокурора, слідчого судді, оскільки з`ясування таких обставин виходить за межі компетенції суду на стадії підготовчого судового засідання, а також те, що суд не наділений правом досліджувати докази, що стосуються цих рішень, так як такі обставини можуть бути досліджені судом під час судового розгляду.

Тому, суд не бере до уваги доводи сторони захисту щодо недопустимості доказів, зокрема: протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 27.05.2024; протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 28.05.2024; запиту до Департаменту архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної військової (державної) адміністрації від 29.05.2024; повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_4 від 04.06.2024; постанову про зміну складу групи прокурорів у кримінальному провадженні від 10.06.2024; оголошенню про закінчення досудового ОСОБА_14 та захиснику від 12.06.2024; затверджено обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 від 01.07.2024.

Враховуючи викладене, суд, розглянувши клопотання сторони захисту про визнання незаконними та недопустимими слідчих та процесуальних дій, вчинених поза межами строків досудового розслідування та закриття кримінального провадження №0000254 від 17.10.2023 рокупро обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2, ч.3 ст. 368 КК Українина підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, приходить до висновку, що клопотання сторони захисту задоволенню не підлягає

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 89, 110, 113, 284, 314, 372, 532 КПК України, суд-

у х в а л и в:

в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про визнання незаконними та недопустимими слідчих та процесуальних дій, вчинених поза межами строків досудового розслідування та закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України - відмовити.

Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя ОСОБА_1