Справа № 627/729/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.12.2024с-ще Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області у складі

головуючої ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Краснокутськ Харківської області кримінальне провадження № 0000124 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Костянтинівка Краснокутського району Харківської області, українця, громадянина України, який має повну загальну середню освіту, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше засудженого 30.11.2023 вироком Краснокутського районного суду Харківської області за ст.126-1 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України,

у с т а н о в и в :

Вироком Краснокутського районного суду Харківської області від 30.11.2023, який набрав законної сили 09.01.2024, ОСОБА_4 був засуджений за ст.126-1 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт.

Так, 17.01.2024 вирок Краснокутського районного суду від 30.11.2023 надійшов до Богодухівського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області та 26 січня 2024 року, ОСОБА_4 був поставлений на облік до зазначеної установи.

26.01.2024 у відповідності із вимогами ст. 36, 37, 40 Кримінально-виконавчого кодексу України ОСОБА_4 під підпис був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт та попереджений про кримінальну відповідальність, передбачену ч.2 ст. 389 КК України, у разі ухилення від його відбуття.

Розпорядженням Краснокутської селищної ради № 61-г/р від 26.01.2024 , ОСОБА_4 з 29.01.2024 прийнято на безоплатні громадські роботи та , відповідно до рішення виконавчого комітету Краснокутської селищної ради № 447 від 22.12.2023, останнього направлено за місцем мешкання для відбуття призначеного йому судом покарання у вигляді громадських робіт, а саме по впорядкуванню та благоустрою Колонтаївського старостинського округу Богодухівського району - прибирання вулиць, парків, скверів та інших територій з режимом не більше 4 годин кожного дня, у вільний від основної роботи та навчання час, крім суботи та неділі.

Також встановлено, що відповідно з вимогами розділу 2 пункту 8.2. Наказу № 271/5/66 від 29.01.2019 «Про затвердження Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань», під ухиленням від відбування покарання вважається невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважної причини, допущення більше двох порушень трудової дисципліни протягом місяця.

В період часу з 29 січня 2024 року по 02 лютого 2024 року ОСОБА_4 відпрацював 20 години з 200 годин відповідно до графіку виходу на роботу засудженого до громадських робіт.

Будучи зобов`язаним відбути визначене вироком суду покарання у виді громадських робіт, ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою ухилення від відбуття вказаного покарання 05.02.2024, 06.02.2024, 07.02.2024, 08.02.2024, 09.02.2024, 12.02.2024, 13.02.2024, 14.02.2024, 15.02.2024, 16.02.2024, 19.02.2024, 20.02.2024, 21.02.2024, 22.02.2024, 23.02.2024, 26.02.2024, 27.02.2024, 28.02.2024, 29.02.2024 для його відбуття до старостату Колонтаївського старостинського округу апарату Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області без поважних причин не з`явився та маючи реальну можливість відбувати призначене йому покарання займався особистими справами за місцем свого мешкання.

У зв`язку з допущеними порушеннями умов та порядку відпрацювання громадських робіт, ОСОБА_4 було викликано до Богодухівського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області та 28.02.2024 він був попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 389 КК України. 01.03.2024 від ОСОБА_4 було відібрано пояснення щодо допущеного ним порушення умов відбування призначеного судом покарання .

Проте засуджений ОСОБА_4 продовжуючи реалізовувати умисел, спрямований на ухилення від відбування призначеного йому судом покарання у виді громадських робіт в період часу з 01 березня 2024 року по 31 травня 2024 року не з`явився до Колонтаївського старостинського округу та до відбування покарання у вигляді громадських робіт не приступив, тому ОСОБА_4 було викликано до Богодухівського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області та 05.04.2024 він повторно був попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 389 КК України.

Крім цього, ОСОБА_4 05.06.2024 працівниками Богодухівського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області було повторно ознайомлено зі ст. 37 КВК України та відібрано пояснення, але ОСОБА_4 діючи умисно, з метою ухилення від відбуття вказаного покарання 03.06.2024, 04.06.2024, 05.06.2024, 07.06.2024, 10.06.2024, 11.06.2024, 12.06.2024, 13.06.2024, 14.06.2024, для його відбуття до старостату Колонтаївського старостинського округу без поважних причин не з`явився та , маючи реальну можливість відбувати призначене йому покарання, займався особистими справами за місцем свого мешкання, відпрацювавши в червні 2024 року ,06.06.2024 та 17.06.2024 , 8 годин з 200 годин по 4 години кожного дня, відповідно до графіку виходу на роботу засудженого до громадських робіт.

Таким чином ОСОБА_4 маючи реальну можливість виконувати покладені на нього як на засудженого обов`язки, усвідомлюючи протиправність своїх дій, систематично не виконував покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 37 КВК України, за що 2 рази виносилось письмове попередження, чим порушив умови відбування покарання у виді громадських робіт, чим ухилявся від відбування покарання у виді громадських робіт ,в розумінні ч. 3 ст. 40 КВК України, і станом на 20.06.2024 відбув 28 годин громадських робіт із призначених йому вироком 200 годин.

Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 , вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, розкаявся у скоєному, погодився із кваліфікацією органом досудового розслідування у вчинені ним діянні, не оспорював встановлених в ході досудового розслідування фактичних обставин справи на підставі яких йому пред`явлені обвинувачення. Пояснив про обставини справи, як викладено вище у вироку.

Прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, судом відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, що немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив учасникам кримінального провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд, переконавшись у правильності розуміння вказаних положень закону сторонами кримінального провадження, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження подій кримінального правопорушення, а також винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого в обсязі обвинувачення, викладеного у обвинувальному акті, повністю доведена і його дії необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.389 КК України, як ухилення засудженим від відбування покарання у виді громадських робіт.

Вивченням особи ОСОБА_4 судом встановлено, що він осудний, раніше судимий, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра КНП «Краснокутська центральна районна лікарня» Краснокутської селищної ради не перебуває, військову службу не проходив, за місцем проживання компрометуючих матеріалів на адресу Колонтаївського старостинського округу апарату Краснокутської селищної ради відносно ОСОБА_4 не надходило.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить із положень ст. 50, 65 КК України, а саме: принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком, його конкретні обставини та наслідки, особу винного, наявність обставини, яка пом`якшує покарання щире каяття, наявність обставини , яка обтяжує покарання- рецедив злочинів .

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень та досягнення цілей покарання, йому необхідно призначити покарання у виді обмеження волі в межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 389 КК України, та саме таке покарання, на переконання суду, є необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого.

Крім того , з матеріалів кримінального провадження вбачається , що вироком Краснокутського районного суду Харківської області від 30.11.2023 ОСОБА_4 засуджений за ст.126-1 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 200 годин. Вирок Краснокутського районного суду Харківської області від 30.11.2023 набрав законної сили 09.01.2024 .

Кримінальний проступок, передбачений ч.2 ст. 389 КК України , ОСОБА_4 вчинив до повного відбуття ним покарання у виді громадських робіт за вироком Краснокутського районного суду Харківської області від 30.11.2023 . Невідбута частина покарання за вироком Краснокутського районного суду Харківської області від 30.11.2023 становить 172 години громадських робіт.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Згідно з ч. 4 ст. 71 КК України, остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Ці приписи закону є імперативними і підлягають обов`язковому виконанню.

На підставі п.4 ч.1 ст.72 КК України, згідно з яким менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню обмеження волі відповідають вісім годин громадських робіт, невідбуте покарання у виді 200 годин громадських робіт за вироком Краснокутського районного суду Харківської області від 30.11.2023 слід перевести у 25 днів обмеження волі та відповідно до ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком слід частково приєднати ОСОБА_4 невідбуту частину покарання за вироком Краснокутського районного суду Харківської області від 30.11.2023 у виді 21 дня обмеження волі та визначити йому остаточне покарання у виді 1 рік 21 день обмеження волі.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини`при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не обирався та підстав для його обрання у суду немає.

Керуючись ст. 369-371, 373-375 КПК України, суд

у х в а л и в :

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, і призначити йому покарання за цим законом у виді 1 (один) рік обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного за цим вироком покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Краснокутського районного суду Харківської області від 30.11.2023, та з урахуванням вимог п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України, виходячи із співвідношення, що одному дню обмеження волі відповідають вісім годин громадських робіт, остаточно призначити ОСОБА_4 до відбування покарання у виді обмеження волі строком 1 (один) рік 21 день.

Після набрання вироком суду законної сили ОСОБА_4 затримати та через Державну установу «Харківський слідчий ізолятор» направити до місць відбування покарання.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 відраховувати з моменту фактичного затримання та приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Краснокутський районний суд Харківської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1