КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 3-зв/824/11/2025 Головуючий у ІІ інстанції ОСОБА_4
ПОСТАНОВА

14 березня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ ОСОБА_4, розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_2 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.483 МК України,

УСТАНОВИВ:

У провадженні Київського апеляційного суду під головуванням судді-доповідача ОСОБА_2 перебуває заява про перегляд Постанови Київського апеляційного суду від 18 листопада 2024 року за нововиявленими обставинами у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.483 МК України.

11 березня 2025 року представником ОСОБА_1 - адвокатом ОСОБА_5 , через систему «Електронний суд» до Київського апеляційного суду було подано заяву про відвід судді Київського апеляційного суду ОСОБА_2, яка обґрунтована тим, що суддя Київського апеляційного суду ОСОБА_2 ставиться упереджено до розгляду справи, зокрема, при прийнятті рішення по справі № 758/13407/23 від 18 листопада 2024 року прийняла сторону державного органу при розгляду апеляційної скарги Енергетичної митниці, ігноруючи та не беручи до уваги докази і пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисника ОСОБА_5

Крім того, представник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_5 зазначає, що в ході судового засідання 18 листопада 2024 року з поведінки судді ОСОБА_2 можна зробити висновок, що вона зазделегідь прийняла позицію Енергетичної митниці по задоволенню апеляційної скарги.

Також зазначає, що суддя не звертала увагу на доводи, докази та обставини, які висловлювали ОСОБА_1 та його захисник адвокат ОСОБА_5 при запереченні проти задоволення апеляційних вимог. Суддя не надала жодної об`єктивної оцінки наданим поясненням та доказам ОСОБА_1 та його захисника адвоката ОСОБА_5 та одразу після пояснень сторони захисту оголосила вже складену постанову, якою апеляційну скаргу Енергетичної митниці задовольнила частково, постанову Подільського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2024 року про закриття провадження в справі №758/13407/23 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення порушення митних правил, передбаченого частиною 1 статті 483 МК України скасувала та ухвалила нову постанову, якою ОСОБА_1 визнала винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України.

Вивчивши вказану заяву, апеляційний суд вважає, що заява про відвід судді Київського апеляційного суду ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У Кодексі України про адміністративні правопорушеннявідсутня норма, яка передбачає поняття «відвід судді» та порядок розгляду заяв про відвід (самовідвід), тому вважаю, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відвід судді - є процесуальним інститутом, спрямованим на усунення слідчого судді, судді або присяжного від участі у кримінальному провадженні за умови існування обставин, що виключають їх участь у ньому.

Заявлений відвід з підстав передбачених ст. 75 КПК України за наявності інших обставин, що виключають участь судді у подальшому розгляді справи повинен ґрунтуватися на об`єктивних даних, які викликають сумніви в упередженості суддів.

Відповідно до вимог ст. 80 КПК України відвід судді може бути заявлений особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Відвід повинен бути вмотивованим.

Такі обставини визначені у ст. 75 КПК України і за їх наявності суддя зобов`язаний заявити самовідвід (ч. 1 ст. 80 КПК України), а якщо такі обставини відомі особам, які беруть участь у кримінальному провадженні, то вони заявляють відвід судді (ч. 2 ст. 80 КПК України).

Суд, який розглядає справу має бути «безстороннім» в контексті ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Дослідивши питання безсторонності суддів з двох точок зору, Європейський Суд з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia), рішення від 28.11.2002 року, зазначив, що по-перше, йдеться про суб`єктивний підхід, для того щоб спробувати визначити переконання та особисту поведінку конкретного судді у конкретній обстановці.

Зокрема, суд не повинен суб`єктивно виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання; особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне.

По-друге, слід застосувати об`єктивний підхід, метою якого є пересвідчитися, чи надає суд необхідні гарантії, щоб зняти з цього приводу можливість будь-якого правомірного сумніву (див., серед інших рішення у справах: «Білуха проти України» від 09.11.2006 року п.п.49,54; «Бочан проти України» від 03.05.2007 року, п.66; «Агрокомплекс» проти України» від 06.10.2011 року, п.136; «Олександр Волков проти України» від 09.01.2013 року, п.п.103,107).

Крім того апеляційний суд зазначає, що згідно із практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності і неупередженості суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу, в ході об`єктивної перевірки, має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Таким чином, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.

При цьому не можуть бути підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджені належними й допустимими доказами.

Тобто, обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути обґрунтованими та доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів та доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо відвід не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Захисник ОСОБА_5 зазначає, що дана заява про відвід судді Київського апеляційного суду ОСОБА_2 подана у зв`язку з виникненням сумніву неупередженості при розгляді заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, однак зі змісту вказаної заяви вбачається, що заявник фактично не згоден з рішенням, яке прийняла суддя 18 листопада 2024 року, оскільки в своїй заяві зазначає про обставини, які мали місце в судовому засіданні при розгляді апеляційної скарги Енергетичної митниці, а не під час розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Тому посилання в заяві на те, що суддя ОСОБА_2 проявляла упередженість відносно ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_5 апеляційний суд критично оцінює, оскільки захисником ОСОБА_5 не наведено жодного доказу такої упередженості під час розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, а обґрунтування заяви про перегляд за нововиявленими обставинами фактично зводиться до незгоди з постановою, ухваленою суддею ОСОБА_2 18 листопада 2024 року

Передбачених законом підстав, які б викликали сумніви у об`єктивності та неупередженості судді Київського апеляційного суду ОСОБА_2 заява про відвід не містить, у зв`язку із чим не підлягає задоволенню через необґрунтованість.

Європейський Суд з прав людини у пункті 35 справи «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (case of Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain), рішення від 26 жовтня 1988 року, і, в подальшому, постійно підкреслює, що зацікавлена особа повинна проявляти старанність при виконанні процедурних кроків, що стосуються неї, утримуватися від використання тактики відстрочки і використовувати можливості, передбачені національним законодавством, для скорочення розгляду.

Суд звертає увагу на те, що діючи в рамках дозволеної поведінки - права на відвід суддів, учасники процесу повинні використовувати це право з метою, що не протирічить цілям правосуддя а саме: не затягувати процес та не перешкоджати його здійсненню, а добросовісно користуватися процесуальними правами.

Керуючись ст. 294 КУпАП, ст.ст. 75, 81 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.483 МК України відмовити.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_4