1Справа № 316/882/18 1-в/335/196/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника уповноваженого органу з питань пробації ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжя подання заступника начальника філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_5 про звільнення від призначеного покарання як особи, засудженої за діяння, караність якого законом усунена, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вітово Чигиринського району Черкаської області, який не одружений, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 13.09.2018 року Енергодарським міським судом Запорізької області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 100 годин громадських робіт,

ВСТАНОВИВ:

30.10.2024 року заступник начальника філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_7 звернулася до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з поданням про звільнення ОСОБА_6 від призначеного покарання як особи, засудженої за діяння, караність якого законом усунена.

Подання обґрунтоване, тим що вироком Енергодарського міського суду Запорізької області від 13.09.2018 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до 100 годин громадських робіт. Вирок набрав законної сили 17.10.2018 та направлений для виконання до уповноваженого органу з питань пробації. Вартість викраденого ОСОБА_6 майна складала 604,05 грн., що на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, визначеного ПК України для застосування в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень.

Законом України № 3886-IX від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», були внесені зміни до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, таким чином, з набранням законної сили даним законом, протиправні дії, за які ОСОБА_6 було засуджено, мають кваліфікуватись за ч. 2 ст. 51 КУпАП.

Посилаючись на зазначені обставини, уповноважений орган з питань пробації просить суд вирішити питання про звільнення ОСОБА_6 , засудженого вироком Енергодарського міського суду Запорізької області від 13.09.2018 року за ч. 1 ст. 185 КК України, від призначеного судом покарання як особу, засуджену за діяння, караність якого законом усунена.

Прокурор та представник уповноваженого органу з питань пробації у судовому засіданні підтримали подання та просили його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі.

Заслухавши думку учасників провадження, дослідивши матеріали подання, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Енергодарського міського суду Запорізької області від 13.09.2018 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та йому призначено покарання у вигляді 100 годин громадських робіт, за яким засуджений вчинив крадіжку майна на загальну суму 604,05 гривень.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України № 3886-IX від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким внесені зміни до ст. 51 КУпАП, встановлено адміністративну відповідальність за ч. 2 ст. 51 КУпАП за вчинення дрібного викрадення чужого майна шляхом крадіжки, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У теорії кримінального права чинність закону про кримінальну відповідальність у часі розуміють як можливість застосування кримінального закону залежно від часу вчинення злочину. Згідно з ч. 2 ст. 4 КК України злочинність і караність діяння визначається законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час вчинення цього діяння.

Припинення чинності закону про кримінальну відповідальність означає, що його норми не можуть застосовуватися до визначених у ньому діянь. Підставами для припинення чинності законом про кримінальну відповідальність є: а) скасування закону про кримінальну відповідальність; б) заміна закону про кримінальну відповідальність іншим законом; в) закінчення строку дії, на який закон був виданий.

Поширення дії нового закону на осіб, що вчинили відповідні діяння до набрання ним чинності, - це і є зворотна дія закону про кримінальну відповідальність у часі. Цей принцип ретроактивності (традиційний для міжнародного права) закріплено у ст. 58 Конституції та визначено у ст. 5 КК України. Він полягає у тому, що ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визначалися законом як правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ч. 4 ст. 5 КК України, якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, тобто необхідно застосовувати найбільш сприятливий для винуватого закон із усіх, що були чинними у цей період.

Під законом про кримінальну відповідальність розуміється не тільки КК України взагалі, але і його окремі структурні елементи (норми), розділи, статті, частини статей, пункти, абзаци, речення, словосполучення, слова і цифри.

Скасування злочинності діяння означає його декриміналізацію (повну або часткову), яка може бути досягнута шляхом: а) скасування норм Особливої частини КК; б) внесення змін до норм Особливої частини КК - включення до диспозицій додаткових ознак або виключення ознак, які були у попередній редакції норми; в) внесення змін до норм Загальної частини КК (наприклад, доповнення відповідної статті КК додатковою обставиною, що виключає злочинність діяння, або включення до КК положення про те, що готування до злочину невеликої тяжкості не тягне за собою кримінальної відповідальності); г) нового офіційного тлумачення кримінально-правової норми, яке змінює обсяг забороненої цією нормою поведінки без зміни її змісту (без зміни "букви закону").

Пом`якшення кримінальної відповідальності особи за вчинене без зміни санкції відповідної норми Особливої частини КК відбувається шляхом: - зменшення (зниження) часової, грошової або іншої верхньої чи нижньої межі того чи іншого виду покарання, визначеного у розд. X "Покарання та його види" Загальної частини КК; - встановлення можливості застосування при вчиненні того чи іншого злочину умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або зменшення строків, які необхідно відбути для такого звільнення; - зміни чи виключення обставин, що обтяжують покарання; - зменшення строків погашення судимості, ін. закон, що має зворотну дію в часі, поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання цим законом чинності та: а) не були притягнуті до кримінальної відповідальності; б) котрим пред`явлене обвинувачення у вчиненні злочину; в) засуджені обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, і відбувають покарання (відповідно до ст. 539 КПК України звільнення від покарання і пом`якшення покарання у цьому випадку проводяться судом за клопотанням (заявою) засудженого, його захисника, законного представника або за поданням прокурора чи органу, що відає виконанням покарання); г) відбули покарання, але мають непогашену чи незняту судимість.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, зміна Законом України № 3886-IX від 18.07.2024 розміру дрібного викрадення чужого майна є зміною кримінального закону в частині кваліфікації кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України, оскільки у тексті кримінального закону цей розмір не визначений і він вказаний в ст. 51 КУпАП.

Враховуючи визначений Податковим кодексом України розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян для застосування в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2018 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб 1 762 грн., який діяв на час вчинення ОСОБА_6 правопорушення, вчинене ним діяння відноситься до адміністративного правопорушення та не може вважатися кримінально караним.

Попри відсутність прямих законодавчих змін до КК України, діючи норми КУпАП дають підстави для висновку про декриміналізацію діяння засудженого.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13 січня 2021 року у справі № 0306/7567/12, вказала, що за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК України раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності.

Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Зазначений підхід закріплено у частині першій статті 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Вказана в ч. 2 ст. 74 КК України підстава застосовується у випадках, коли особу вже засуджено за вчинення діяння.

Звільнення від відбування покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України можна застосувати лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду - засудження особи незалежно від того, відбуває вона покарання чи ні (наприклад, звільнена від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України чи виконання вироку відстрочене ст. 536 КПК України). При цьому законом передбачено негайне звільнення особи від відбування покарання. Слід зазначити, що вказана підстава є обов`язковою для застосування судом. Передумовою для початку провадження щодо звільнення засудженого від відбування покарання за ч. 2 ст. 74 КК України завжди є прийняття і набрання чинності спеціальним законом, яким усувається караність діяння, за яке особу засуджено. Він є передумовою або правовою підставою ініціювання, розгляду питання та прийняття рішення про застосування звільнення від покарання щодо конкретної особи. Така процедура завершується прийняттям конкретного процесуального рішення судом.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

За встановлених обставин, суд приходить до висновку, що караність діяння засудженого ОСОБА_6 , яким вчинено крадіжку майна, вартість якого на момент вчинення правопорушення не перевищувала двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, Законом України № 3886-IX від 18.07.2024 усунена, у зв`язку з чим, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, він підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, подання уповноваженого органу з питань пробації є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись, ст. ст. 9, 537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Подання заступника начальника філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_5 про звільнення від призначеного покарання ОСОБА_6 , як особи, засудженої за діяння, караність якого законом усунена, - задовольнити.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 13.09.2018 року Енергодарським міським судом Запорізької області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт, - звільнити від призначеного покарання як особу, засуджену за діяння, караність якого законом усунена.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя: ОСОБА_1