справа № 619/356/25
провадження № 1-кс/619/293/25
УХВАЛА

іменем України

20 березня 2025 року м. Дергачі

Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000877 від 01 серпня 2024 року, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізюм Харківської області, громадянина України, українця, з базовою середньою освітою, одруженого, військовослужбовця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого на теперішній час за адресою: АДРЕСА_2 , не маючого судимостей,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Дергачівського районного суду Харківської області надійшло клопотання слідчогоСВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 проходить військову службу за мобілізацією у ВЧ НОМЕР_1 на посаді номер обслуги гранатометного взводу роти вогневої підтримки, на підставі наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 19.02.2024 № 52, у військовому званні солдат.

Відповідно до приписів ст.ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», на момент вчинення злочину, солдат ОСОБА_5 вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу. Вимоги ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують солдата ОСОБА_5 захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

У відповідності до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (зі змінами), ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, солдат ОСОБА_5 , під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та інше.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною радою України, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан від 24.02.2022.

Так, ОСОБА_5 у невстановлений в ході досудового розслідування час та у невстановленому в ході досудового розслідування місці, але не пізніше 26.08.2024, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в порушення вимог Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, яка затверджена Наказом МВС України №622 від 21.08.1998 (з подальшими змінами та доповненнями), норм Конституції України, незаконно придбав гранатомет РПГ та 5 осколкових гранат іноземного походження та почав їх зберігати не маючи передбаченого законом дозволу.

Далі, ОСОБА_5 , продовжуючи свої протиправні дії, реалізуючи свій корисливий умисел, спрямований на незаконний збут вогнепальної зброї та бойових припасів, запропонував ОСОБА_8 (анкетні дані змінено), який надав свою добровільну згоду на конфіденційне співробітництво з правоохоронними органами, придбати у нього гранатомет РПГ та 5 осколкових гранат іноземного походження.

Далі, діючи під контролем правоохоронних органів, ОСОБА_8 , з метою викриття протиправної діяльності ОСОБА_5 , у ході проведення оперативної закупки, 26.08.2024 близько 13 год 03 хв, з метою придбання вогнепальної зброї та бойових припасів у ОСОБА_5 , прибув до вказаного останнім місця, а саме до будинку за адресою: АДРЕСА_3 . У вказаному місці ОСОБА_8 зустрівся з ОСОБА_5 після чого, останній поклав до багажнику автомобіля ОСОБА_8 полімерний мішок та наказав від`їхати далі від будинку. Прибувши на відкриту на дільницю місцевості, розташованій поблизу лісосмуги на околиці м. Дергачі Харківського району Харківської області, ОСОБА_8 перевірив полімерний мішок, який передав йому ОСОБА_5 та виявив там гранатомет РПГ та металевий ящик в якому знаходились 4 гранати іноземного походження, корпус гранати іноземного походження та запал до гранати. За придбання зазначених гранатомету та гранат ОСОБА_8 передав у руки ОСОБА_5 заздалегідь ідентифіковані грошові кошти у сумі 15 000 грн, після чого добровільно видав придбані гранатомет та гранати співробітникам правоохоронних органів.

Придбаний ОСОБА_8 у ОСОБА_5 гранатомет, згідно висновку експерта № СЕ-19/121-24/25358-БЛ від 24.09.2024, відноситься до категорії вогнепальної зброї, є ручним протитанковим гранатометом багаторазового використання «РПГ-7В», калібру 40 мм, заводський номер НОМЕР_2 , 1964 року виготовлення, призначений для стрільби пострілами ПГ-7В, ПГ-7ВМ, та ін.

Придбані ОСОБА_8 у ОСОБА_5 4 гранати іноземного походження, корпус гранати іноземного походження та запал до гранати, згідно висновку експерта № СЕ-19/121-24/25377-ВТХ від 12.09.2024 при штатному з`єднанні чотирьох корпусів ручних гранат М67 з чотирма підривачами М213 до ручних гранат утворюються чотири ручні гранати М67, які відносяться до категорії вибухових пристроїв промислового способу виготовлення військового призначення бойових припасів.

Крім того, ОСОБА_5 , діючи повторно, у невстановлений в ході досудового розслідування час та у невстановленому в ході досудового розслідування місці, але не пізніше 23 січня 2025 року, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в порушення вимог Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, яка затверджена Наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 (з подальшими змінами та доповненнями), норм Конституції України, незаконно придбав три гранати та чотири корпуси гранат.

Далі, ОСОБА_5 , продовжуючи свої протиправні дії, реалізуючи свій корисливий умисел, спрямований на незаконний збут вибухових пристроїв, діючи повторно запропонував ОСОБА_8 (анкетні дані змінено), який надав свою добровільну згоду на конфіденційне співробітництво з правоохоронними органами, придбати у нього три гранати та чотири корпуси гранат.

Далі, діючи під контролем правоохоронних органів, ОСОБА_8 з метою викриття протиправної діяльності ОСОБА_5 у ході проведення оперативної закупки, 23.01.2025 близько 07 год 30 хв з метою придбання вибухових пристроїв у ОСОБА_5 , прибув до вказаного останнім місця, а саме до будинку за адресою: АДРЕСА_4 . У вказаному будинку ОСОБА_8 зустрівся з ОСОБА_5 після чого, останній передав ОСОБА_8 полімерний пакет, в якому знаходились граната Ф-1 у кількості 1 штука, граната М-50 з підривачем УЗРГМ 1 штука, граната М-50 з підривачем АФ-11 1 штука, корпус гранати М-50 1 штука, 3 предмети циліндрично-оживальної форми, виготовлені з пластику сірого кольору 2 штуки, предмети циліндрично-оживальної форми, виготовлені з пластику чорного кольору 1 штука, а також автомат Калашникова моделі АК-12 та патрони калібру 5,45 у кількості 149 штук.

За придбання зазначених предметів ОСОБА_8 передав у руки ОСОБА_5 заздалегідь ідентифіковані грошові кошти у сумі 40 000 грн, після чого добровільно видав придбані гранати, автомат та патрони співробітникам правоохоронних органів.

Придбані ОСОБА_8 у ОСОБА_5 предмети, відповідно до Довідок про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 23.01.2025 складених спеціалістами-вибухотехніками УВТС ГУНП в Харківській області надані предмети є: предмети ззовні схожі на корпуси осколкових гранат типу «М-50» у кількості три одиниці, з маркуванням на бічних поверхнях двох корпусів: «С 041500020», корпус ручної осколкової гранати типу «Ф-1», з маркуванням на даній частині «000217-89 Т», які належать до категорії «обмежено небезпечно». Крім того, предмети ззовні схожі на корпуси ручних гранат, виготовлених з пластиду сірого кольору, у кількості дві одиниці, та чорного кольору у кількості одна одиниці, які належать до категорії «небезпечно». Також, предмет за зовнішніми ознаками схожого на підривач іноземного виробництва типу «АF-11» до ручних осколкових гранат іноземного виробництва та два підривача до ручних осколкових гранат типу «УЗРГМ», які належать до категорії «небезпечно».

Крім того, відповідно до висновку експерта № СЕ-19/121-25/3122-БЛ від 06.02.2025 за результатами судової експертизи зброї, надані на дослідження 148 предметів відносяться до категорії боєприпасів; 1 предмет не відноситься до категорії боєприпасів; надані на дослідження 149 предметів є бойовими проміжними патронами калібру 5,45 х 39 АК, що призначені для стрільби зі зброї системи Калашникова, а також з іншої нарізної вогнепальної зброї відповідного калібру та типорозміру патронника (автомати, кулемети). З наданих на дослідження 149 патронів: 15 перевірених патронів придатні для стрільби, зовнішній вигляд та технічний стан 133 патронів, що залишилися, дають підставу припускати і їх придатність для стрільби, 1 патрон не придатний для здійснення пострілу (у зв`язку з пошкодженням його конструкції).

Також, відповідно до висновку експерта № СЕ-19/121-25/3121-БЛ від 12.02.2025 за результатами судової експертизи зброї, відповідно до якого: наданий на дослідження предмет відноситься до категорії вогнепальної зброї, є бойовою нарізною вогнепальною зброєю - автоматом системи Калашникова «АК-12», калібру 5,45 мм (під патрон калібру 5,45х39 АК), заводський номер НОМЕР_3 , виготовлений промисловим способом (рф), придатний для здійснення пострілів.

Крім того, ОСОБА_5 , у невстановлений в ході досудового розслідування час та у невстановленому в ході досудового розслідування місці, але не пізніше 23.01.2025, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в порушення вимог Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, яка затверджена Наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 (з подальшими змінами та доповненнями), норм Конституції України, незаконно придбав підствольний гранатомет «ГП-25» який в подальшому приєднав до автомату «АК-47» № НОМЕР_4 , закріпленого за ним відповідно до військового квитка серії НОМЕР_5 та продовжував зберігати за адресою: АДРЕСА_5 до 23.01.2025.

23.01.2025 співробітниками поліції проведено невідкладну слідчу дію, а саме огляд місця події у домоволодінні у якому мешкає ОСОБА_5 розташованому за адресою: АДРЕСА_5 , в ході якого в присутності понятих поблизу спального місця ОСОБА_5 виявлено та вилучено предмет, ззовні схожий на підствольний гранатомет «ГП-25», який був приєднаний до автомату «АК-47» № НОМЕР_4 закріпленого за ОСОБА_5 відповідно до військового квитка серії НОМЕР_5 .

Вилучений в ході огляду місця події предмет, відповідно до висновку експерта №СЕ-19/121-25/4090-БЛ від 18.02.2025 за результатами судової експертизи зброї, відноситься до категорії вогнепальної зброї та є 40-мм підствольним дульнозарядним гранатометом «ГП-25», заводський номер НОМЕР_6 (на кронштейні/ на стволі), призначеним для стрільби 40-мм дульнозарядним безгільзовими пострілами ВОГ-25, ВОГ-25П та ін., ймовірно придатний для здійснення пострілів.

23 січня 2025 року о 07 год 03 хв ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , затримано в порядку ст. 208 КПК України поблизу будинку за адресою: АДРЕСА_4 .

23 січня 2025 року ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

27.02.2025 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри за ч. 1 ст. 263 КК України, а саме: у придбанні, зберіганні та збуті вогнепальної зброї, вибухових пристроїв та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами.

24 січня 2025 року ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області застосовано до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» строком на шістдесят днів, а саме: до 23.03.2025 включно, з визначенням ОСОБА_5 суму застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень.

Постановою керівника Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_9 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000877 від 01.08.2024 продовжено до 24.04.2025.

В органу досудового розслідування виникла необхідність у продовженні строків тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 в рамках строків досудового розслідування, що дасть змогу в повному обсязі провести всі слідчі дії, отримати висновки судових експертиз та при завершенні досудового розслідування надати відкрити сторонам кримінального провадження матеріали для ознайомлення.

У зв`язку з тим, що завершити досудове слідство без продовження строку досудового розслідування неможливо, а також продовження строку запобіжного заходу відносно підозрюваного та враховуючи необхідність встановлення та перевірки всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, а також отримання висновків призначених судових експертиз для остаточного та беззаперечного доведення вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, у кримінальному провадженні необхідно виконати наступне: - встановити та допитати додаткових свідків, які володіють інформацією щодо вчинених ОСОБА_5 кримінальних правопорушень; - отримати від УСБУ в Харківській області матеріали проведення НСРД відносно ОСОБА_5 ; - зняти грифи секретності з протоколів, клопотань та ухвал слідчого судді; - провести дослідження вилученого речового доказу мобільного телефону, який належить ОСОБА_5 ; - отримати висновки призначених судових експертиз; - встановити власників зброї та бойових припасів, які було вилучено у ході досудового слідства;-виконати з підозрюваним вимоги ст. 290 КПК України; - скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування; - виконати інші слідчі та розшукові дії, необхідність яких може виникнути в ході досудового розслідування.

23 березня 2025 року закінчується строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , а ризики, передбачені ст. 177 КПК України на теперішній час не зменшились, то виникає необхідність у його продовженні, так як метою і підставами застосування запобіжного заходу, згідно з пп. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; - знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; - незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні;- вчинити інше кримінальне правопорушення.

Одночасно ці обставини та ризики, підтверджують недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, а вищевказані обставини виправдовують застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На цих підставах ініціатор клопотання просить продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 24 квітня 2025 року, у межах строку досудового розслідування.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з підстав, викладених у ньому.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували проти обставин, викладених в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначивши, що органом досудового розслідування не враховано, що підозрюваний одружений, має дружину, яка на даний час не працює, неповнолітню дитину, у нього міцні соціальні зв`язки, є військовослужбовцем, має бойові нагороди, при визначенні розміру застави, не враховано майновий стан підозрюваного, який на даний час перебуває під вартою і не отримує грошове забезпечення. Захисник надала письмові заперечення на клопотання про продовження строку запобіжного заходу.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані до суду матеріали та докази в їх сукупності, слідчий суддя доходить до наступного.

Так, слідчим відділенням ВП № 3 Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000877 від 01 серпня 2024 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 , за ознаками ч. 1 ст. 263 КК України.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 застосовано 24 січня 2025 року слідчим суддею Дергачівського районного суду Харківської області та діє до 23 березня 2025 року включно.

З матеріалів доданих до клопотання вбачається, що 23.01.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 263 КК України, а саме: в придбанні, зберіганні та збуті вогнепальної зброї та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

27.02.2025 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри за ч. 1 ст. 263 КК України, а саме: у придбанні, зберіганні та збуті вогнепальної зброї, вибухових пристроїв та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

За результатами розгляду даного клопотання про продовження застосування запобіжного заходу слідчим суддею встановлено, що висновки органу досудового розслідування про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими, виходячи з наданих стороною обвинувачення доказів.

Слідчий суддя констатує, що на цій стадії кримінального провадження, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд повинен лише надати оцінку тому чи достатньо отриманої інформації та досліджених доказів, для того, щоб допустити можливість, що особа щодо якої вирішується питання про застосування запобіжного заходу могла вчинити кримінальне правопорушення, яке їй інкримінується. Питання ж оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні того чи іншого злочину входить до компетенції суду під час розгляду кримінального провадження по суті.

З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри, на даній стадії проведення досудового розслідування кримінального провадження, щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України за викладених у клопотанні обставин. Вказане може бути підставою для продовження застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді запобіжного заходу.

З наданого до суду клопотання вбачається неможливість завершити досудове розслідування у зв`язку із необхідністю:

- встановити та допитати додаткових свідків, які володіють інформацією щодо вчинених ОСОБА_5 кримінальних правопорушень;

- отримати від УСБУ в Харківській області матеріали проведення НСРД відносно ОСОБА_5 ;

- зняти грифи секретності з протоколів, клопотань та ухвал слідчого судді;

- провести дослідження вилученого речового доказу мобільного телефону, який належить ОСОБА_5 ;

- отримати висновки призначених судових експертиз;-встановити власників зброї та бойових припасів, які було вилучено у ході досудового слідства;

- виконати з підозрюваним вимоги ст. 290 КПК України;

- скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування;

- виконати інші слідчі та розшукові дії, необхідність яких може виникнути в ході досудового розслідування.

Постановою керівника Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_9 від 19.03.2025 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000877 від 01.08.2024 продовжено до 24.04.2025.

Щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий суддя зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя враховує наявність ризиків, передбачених пп. 1, 2, 3, 5 ст. 177 КПК України, а саме: - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; - знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; - незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні;- вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідчий суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 у сукупності з іншими обставинами.

Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що на цей час досудове розслідування кримінального провадження триває, вирішується питання про проведення низки слідчих дій, з метою отримання доказів, з урахуванням механізму злочинної діяльності підозрюваного, знищення доказів даного кримінального провадження полягає у можливості знищення будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення,зокрема, речей та/або інших предметів, які можуть перебувати у будинку за місцем мешкання підозрюваного та які зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, тощо.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Надаючи оцінку можливості підозрюваним вчинення інших кримінальних правопорушень суд бере до уваги, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, може симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення судового слідства. Зокрема, достовірність перевірки підстав неявки до органу досудового розслідування або суду вимагатимуть від сторони обвинувачення певного часу, що в свою чергу призведе до необґрунтованого затягування строків досудового розслідування та створить можливості для ОСОБА_5 , незаконно впливати на свідків, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

З урахуванням конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваному, даних про особу ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, суд вважає, що обставини, зазначені у клопотанні, виправдовують подальше тримання даної особи під вартою.

Доводи сторони захисту про недоведеність ризиків суд не приймає, оскільки ризики є реальними та триваючими.

Судом розглядалась можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначеним ризикам, проте, враховуючи наведені вище обставини в їх сукупності, слідчий суддя вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання існуючим ризикам.

Суд вважає, що наявні обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, для продовження тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , оскільки є достатньо підстав вважати, що підозрюваний може ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення.

На підставі вищезазначеного, для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, суд приходить до висновку про необхідність продовження підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах досудового розслідування, а саме: до 23 квітня 2025 року (включно).

Згідно із ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» (п. 78, 820) ЄСПЛ зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 ст. 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а, зокрема, прибуття обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути врахована наявність грошових засобів у обвинуваченого.

Отже, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати стримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки.

Відповідно ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При визначенні розміру застави, слідчий суддя враховує обставини кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, відсутні відомості щодо наявності у підозрюваного рухомого та нерухомого майна, на даний час ОСОБА_5 є військовослужбовцем, однак, знаходячись під вартою, він не отримує грошове забезпечення, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

Слідчий суддя, відповідно до положень ч. 5 ст. 182 КПК України, враховуючи фактичні обставини кримінального провадження, визначає ОСОБА_5 заставу у розмірі 60розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181 680 гривень і ця сума зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених цим Кодексом, зпокладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного наступні обов`язки: - прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом; - не відлучатися із населеного пункту, в якому розташована або тимчасово розташована військова частина, де проходить військову службу підозрюваний, без дозволу командира військової частини, суду або прокурора; - повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи/служби; - утримуватись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні № 0000877, окрім як з дозволу та в порядку визначеному слідчим, прокурором або судом; - здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; - повернутися до виконання покладених військових обов`язків до постійного або тимчасового розташування військової частини, де наразі перебуває його частина.

Слід також зазначити, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси підозрюваного з метою забезпечення кримінального провадження.

При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне відзначити, що відповідно до положень статті 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, за результатами розгляду клопотання про продовження строків тримання під вартою, висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-179, 194, 196, 197, 199, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000877 від 01 серпня 2024 року, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити частково.

Продовжити щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізюм Харківської області- запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування на 35 (тридцять п`ять днів), тобто до 23 квітня 2025 року (включно).

Строк дії ухвали (в частині тримання під вартою) до 17 год 37 хв 23 квітня 2025 року (включно).

Визначити ОСОБА_5 суму застави у розмірі 60 (шістдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181 680 (сто вісімдесят одну тисячу шістсот вісімдесят) гривень, яка може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: ТУ ДСА України в Харківській області (Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26281249; Банк отримувача Державна казначейська служба України (м. Київ), код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок: UA 0006674 (призначення платежу - застава), протягом дії ухвали.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом строку дії ухвали.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 з-під варти - звільнити.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому розташована або тимчасово розташована військова частина, де проходить військову службу підозрюваний, без дозволу командира військової частини, суду або прокурора;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи/служби;

-утримуватись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні № 0000877, окрім як з дозволу та в порядку визначеному слідчим, прокурором або судом;

- здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- повернутися до виконання покладених військових обов`язків до постійного або тимчасового розташування військової частини, де наразі перебуває його частина.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 23 квітня 2025 року.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розміру, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та Дергачівський районний суд Харківської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

В іншій частині клопотання відмовити.

Копію ухвали надіслати учасникам судового провадження та керівнику Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України - для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, підозрюваним - в цей же строк з моменту отримання копії ухвали суду.

Повний текст ухвали оголошений учасникам судового провадження в приміщенні Дергачівського районного суду Харківської області 21 березня 2025 року о 15 годині 15 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1