Справа № 635/5033/24
Провадження № 1-кп/635/847/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 року смт Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000401 від 30.01.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,

УСТАНОВИВ:

в провадженні Харківського районного суду Харківської області знаходиться зазначене кримінальне провадження.

Провівши підготовче судове засідання, в ході якого заслухавши прокурора, захисника та обвинуваченого, які проти призначення справи до судового розгляду не заперечували, дослідивши обвинувальний акт, суд встановив, що підстав для прийняття рішень передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК України не вбачається: угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст. ст. 468-475 КПК України до суду не надійшло; підстав для закриття кримінального провадження не вбачається; обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства; підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено.

Враховуючи наявність достатніх підстав, суд вважає необхідним призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду.

Крім того, прокурором подано суду клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

Клопотання обґрунтовано тим, що до обвинуваченого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строк якого спливає 29.12.2024, однак час на даний час продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, який, у відповідності до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, та за вчинення якого йому загрожує максимальне покарання у виді позбавленням волі на строк до 10 років, тому, думка про невідворотність покарання може спонукати його вчинити спроби переховуватися від правосуддя, що свідчить про наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, він може фізично або психологічно незаконно впливати на учасників провадження, а саме примусити змінити свої показання або взагалі відмовитись від них, щоб уникнути покарання, так як судовий розгляд не розпочато, свідки судом не допитані, докази не досліджені, що свідчить про наявність ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Також, у разі перебування на волі, згідно п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України він може вчинити інше кримінальне правопорушення, як то самовільно залишити місце служби, або вчинити ті самі дії з метою ухилення від служби (дезертирство).

Захисник та обвинувачений просили суд відмовити прокурору в задоволені поданого клопотання зазначивши, що прокурором не надано доказів існування ризиків, передбачених п. п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а доводи прокурора про існування таких ризиків мають суттєві суперечності та не відповідають дійсним обставинам справи. Крім того, стороною захисту зауважено, що таке клопотання необхідно вирішувати з урахуванням особу обвинуваченого, стану його здоров`я, сімейного стану.

Вислухавши в підготовчому судовому засіданні доводи учасників судового розгляду та дослідивши надані суду матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Харківським районним судом Харківської області в підготовчому судовому засіданні розглядаються матеріали кримінального провадження № 0000401 від 30.01.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду міста Харкова від 11.04.2024 щодо обвинуваченого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 09.06.2024 та визначено заставу у розмірі тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 90840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) гривень. Судом продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого.

Згідно з ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 та п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При обранні запобіжного заходу слідчим суддею встановлено наявність наступних ризиків, на які посилається прокурор в своєму клопотанні.

В підготовчому судовому засіданні прокурором доведено, що зазначені ризики продовжують існувати і з перебігом часу не зменшились. На думку суду, дані про особу обвинуваченого не дають підстав суду обґрунтовано вважати, що застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу може ефективно запобігати існуючим ризикам та може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, тому суд вважає необхідним клопотання прокурора задовольнити, продовжити застосування до обвинуваченого запобіжного у вигляді тримання під вартою. При цьому суд вважає необхідним визначити розмір застави в розмірі, що був визначений при обранні запобіжного заходу, оскільки така сума буде достатньою для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого у випадку його звільнення з-під варти. Суд вважає доводи сторони захисту про необхідність відмови в задоволенні клопотання прокурора такими, що не знайшли свого підтвердження при розгляді клопотання, оскільки наявність ризиків, передбачених п. п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України в цьому судовому засіданні доведена прокурором та цей факт підтверджений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду міста Харкова від 11.04.2024.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 182 КК України в даному випадку розмір застави може бути визначений щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Частиною четвертою зазначеної статті визначено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. В даному випадку суд обирає заставу в мінімальному розмірі.

Керуючись ст. ст. 314-316 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

кримінальне провадження № 0000401 від 30.01.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 06 січня 2025 року о 10.20.

Розгляд справи здійснювати суддею одноособово.

В судове засіданні викликати всіх учасників судового розгляду.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою задовольнити.

Обвинуваченому ОСОБА_5 продовжити строк тримання під вартою на 60 днів, а саме до 21 лютого 2025 року включно.

Визначити суму застави у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, які необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Харківській області, протягом строку дії ухвали.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 з-під варти - звільнити.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки строком на два місяці, а саме до 23 лютого 2025 року включно: 1) прибувати до слідчого, прокурора, чи суду за першою вимогою; 2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; 3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 4) утримуватись від спілкування зі свідками, понятими, експертами.

Строк дії ухвали в частині продовження строку тримання під вартою встановити до 21.02.2025.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

В іншій частині ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1