ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1050/25 Справа № 214/1109/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на вирок Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 20 листопада 2024 року відносно ОСОБА_8 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 20 листопада 2024 року

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, одружений, має малолітнього сина, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий останній раз - 11.01.2022 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.263 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік,

визнано винним та засуджено за ч. 1 ст. 115, ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до остаточного покарання у виді 9 (дев`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі. Вирішено долю речових доказів. Стягнуто з нього судові витрати.

Згідно вироку суду першої інстанції, 26.12.2017 року, протягом дня, ОСОБА_8 , знаходився за місцем свого проживання, в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , де разом зі своїми знайомими ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вживав спиртні напої.

Після вживання спиртного, на пропозицію ОСОБА_8 , зазначені особи, з метою незаконного придбання у невстановленої особи, для особистого вживання невстановленої кількості наркотичного засобу метадон, громадським транспортом прибули на зупинку громадського транспорту «вул. Космонавтів» у м. Кривому Розі та пішки прослідували у двір будинку №24 по вул. Космонавтів в Саксаганському районі м. Кривого Рогу. Вказана невстановлена особа, з метою незаконного збуту, сховала наркотичний засіб в обумовленому по мобільному телефону з ОСОБА_8 сховищі у дворі вказаного будинку.

Приблизно о 15-00 годині 26.12.2017 року, прибувши з цією метою, на прибудинкову територію будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_8 побачив раніше йому знайомого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якого запідозрив у спробі викрасти зі сховища на подвір`ї будинку, заготовлений для нього невстановлений наркотичний засіб.

Зазначена підозра викликала в ОСОБА_8 гостру неприязнь до ОСОБА_11 та умисел на заподіяння йому смерті за вказаних мотивів.

Діючи з цим умислом, ОСОБА_8 дістав з правої кишені куртки кухонний ніж фабричного виготовлення, який носив при собі з невизначеною метою, та таким чином, підшукав собі знаряддя вбивства.

Утримуючи підшуканий ніж у правій руці, ОСОБА_8 підбіг до ОСОБА_11 , який в цей час знаходився на ділянці асфальтованої алеї навпроти під`їзду №1 буд. АДРЕСА_3 . Після цього, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння ОСОБА_11 смерті з мотивів гострої неприязні до нього, приблизно о 15-10 годині 26.12.2017 року, проявляючи агресію, посилену станом алкогольного сп`яніння, умисно, зі значною силою, завдав потерпілому ОСОБА_11 , який стояв звернутим до нього обличчям, одного удару клинком вказаного ножа в передню праву ділянку грудної клітини місце розташування життєво-важливих органів людини, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті ОСОБА_11 та бажаючи настання саме таких наслідків.

Після отриманого ножового удару в груди, між потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_8 виникла обопільна бійка, в ході якої вони почали завдавати один одному удари кулаками та взутими ногами в різні ділянки тіла.

Після цього, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які стали безпосередніми очевидцями злочину, відтягнули ОСОБА_8 від ОСОБА_11 , та разом з ним з місця вчинення злочину пішли, а потерпілий ОСОБА_11 впав спиною на землю, де в короткий проміжок часу після отримання тілесних ушкоджень помер.

Таким чином, в результаті протиправних дій ОСОБА_8 , потерпілому ОСОБА_11 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: чотирьох синців в лобній області ліворуч з переходом на тім`яну; проникаючої колото-різаної рани на передній поверхні грудної клітини в проекції 4 міжребір`я праворуч по біля грудинної лінії; розриву верхньої частки правої легені, серцевої сумки, висхідного відділу дуги аорти, задньої поверхні правої плевральної порожнини.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи №2156 від 26.01.2018 року, виявленні у потерпілого ОСОБА_11 тілесні ушкодження в області:

- голови, у вигляді синців, за своїм характером відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я;

- грудної клітини, у вигляді проникаючого колото-різаного поранення, за своїм характером відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя, та перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку зі смертю потерпілого ОСОБА_11 , що настала близько 15-20 години 26.12.2017 року у дворі будинку АДРЕСА_3 , в результаті проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини, яке супроводжувалося ушкодженням верхньої частки правої легені, серцевої сумки, висхідного відділу дуги аорти та ускладнилося гострою крововтратою.

Обвинувачений ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 115 КК України за ознаками: вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

.

По справі надійшли аналогічні скарги обвинуваченого та його захисника ОСОБА_7 , в них вони просять скасувати вирок відносно ОСОБА_8 ч. 1 ст. 115 КК України та повернути справу до суду першої інстанції для нового розгляду. Зазначають, що висновки суду про винуватість ОСОБА_8 у вчиненому злочині є необґрунтованими та спростовуються фактичними обставинами справи. Вказують, що під час досудового та судового слідства на свідків здійснювався тиск, для подачі ними хибних показів, в яких вони були вимушені обумовити обвинуваченого. Апелянти заперечують наявність ножа в кишені ОСОБА_12 26.12.2017 року, оскільки ніж він вибив з рук потерпілого ОСОБА_13 . Суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував чи міг Шеремет після удару рухатись та вчиняти активні дії. Також, суд не взяв до уваги покази свідка ОСОБА_14 про фальсифікацію доказів, а саме ножа, який був вилучений з порушенням вимог КПК України. Зазначають, що вирок винесено за відсутності обвинуваченого. Вказують, що ОСОБА_12 незаконно знаходиться під вартою більше 6 років. Просять звільнити ОСОБА_12 з під варти, вказують, що він має на утриманні мати пенсіонерку, сестру інваліда дитинства, двох малолітніх дітей.

Заслухавши суддю доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів зазначає наступне.

Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, при викладених у вироку обставинах, підтверджені сукупністю належних та допустимих доказів, перевірених судом та наведених у вироку.

Факт виникнення конфлікту та бійки між ОСОБА_12 та ОСОБА_11 ніким не оскаржується, але обвинувачений наполягає, що сварку, а в подальшому і бійку почав потерпілий.

Так, в суді першої інстанції обвинувачений пояснив, що 26.12.2017 року, за адресою свого мешкання: АДРЕСА_1 , разом з ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та співмешканкою ОСОБА_17 вжили півпляшки горілки. Після домовленості ОСОБА_15 про отримання наркотичних засобів, приблизно о 11-00 годині вони ОСОБА_15 , ОСОБА_16 поїхали до будинку №22, розташованому по вул. Космонавтів в м. Кривому Розі. Біля будинку №24 по вул. Космонавтів. Урсуленко зустрів раніше знайомого ОСОБА_11 , який виривав автомобільну шину та щось шукав, він намагався його заспокоїти. В руках у ОСОБА_18 був розкладний ніж з темно-зеленим руків`ям. ОСОБА_12 почав боротися з ОСОБА_19 , намагаючись забрати ніж. ОСОБА_15 намагався їх розняти. Він забрав у ОСОБА_18 ніж, відбіг приблизно на сім метрів та викинув його. Але, потім, ОСОБА_20 знову накинувся на нього, вони почали боротися та впали на землю. У ОСОБА_12 свого ножа при собі не було. Крові ані на потерпілому, ані на ньому, також, не було.

Свідок ОСОБА_9 змінював покази тричі, оскільки до нього слідчими застосовувались незаконного ведення слідства, та в суді першої інстанції пояснив, що 26.12.2017 року він зайшов додому до ОСОБА_21 за адресою АДРЕСА_1 . Вдома були ОСОБА_22 , його цивільна дружина ОСОБА_23 та незнайомий йому чоловік на ім`я ОСОБА_24 . Він, ОСОБА_24 та ОСОБА_22 , приблизно об 11-00 годині, пішли втрьох на вул.Космонавтів, буд.22 в м. Кривому Розі, щоб забрати «закладку» з наркотиком. В дворі вони почули крик та сварку з чоловіком, і побачили незнайомого чоловіка в комбінезоні та куртці, який викопував дві автомобільні шини, які кидав об землю та матюкався. ОСОБА_22 , знав цього невідомого чоловіка, назвав його ОСОБА_25 . Потім, ОСОБА_20 накинувся на ОСОБА_21 , схопив його за куртку та вдарив головою в обличчя. Після цього, ОСОБА_20 з ОСОБА_26 впали на землю та почали боротися. Він намагався їх розборонити. Потім, він почув, як ОСОБА_22 закричав, що у ОСОБА_18 в руках ніж, і вскочив. Коли вони були в ОСОБА_21 вдома, йому зателефонувала ОСОБА_27 , і сказала що ОСОБА_20 лежить вбитий на вул. Космонавтів. ОСОБА_22 поклав слухавку і зателефонував своєму знайомому поліцейському та розповів про конфліктну ситуацію, що сталася. Приблизно через 15 хвилин приїхали працівники поліції і їх двох з ОСОБА_22 затримали.

Свідок ОСОБА_10 надав аналогічні покази, але зауважив, що безпосередньо не був присутнім при початку конфлікту між ОСОБА_12 і ОСОБА_13 .

Свідок ОСОБА_28 суду першої інстанції пояснила, що вона є співмешканкою ОСОБА_12 . Пояснила, що не була присутня при конфлікті ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Повідомила, що ОСОБА_22 при поверненні додому розповів, що у нього сталася бійка та показав їй невеликий складний ніж, який він забрав у потерпілого ОСОБА_29 .

Свідок ОСОБА_30 , суду першої інстанції пояснив, що в грудні 2017 року, приблизно о 15-16 годині, в післяобідній час, йому зателефонував ОСОБА_31 . На той час він працював в Криворізькому районному управлінні поліції оперуповноваженим. В телефонному режимі ОСОБА_22 сказав, що він біля будинку № 22 по вулиці Тинка вдарив ножем чоловіка на прізвище ОСОБА_13 і запитав, що йому робити. Тоді, він запитав у ОСОБА_21 , чи сильно він вдарив ОСОБА_18 , на що останній відповів, що вдарив його у грудну клітину та втік. На його погляд, ОСОБА_22 не знав про наслідки від удару ножем ОСОБА_18 , оскільки у нього був спокійний тон голосу. ОСОБА_22 сказав, що зараз викине ніж до річки, однак він порадив йому залишити ніж при собі і не викидати. Також, ОСОБА_22 йому розповів, що зробив ОСОБА_32 зауваження, і на цьому фоні у них розпочалася бійка. ОСОБА_22 не казав, що ОСОБА_20 на нього напав з ножем. На його погляд, ОСОБА_22 йому зателефонував хвилин через 5 після того, що сталося, оскільки сказав, що це було щойно.

Відповідно до судово-медичної експертизи трупа виявлені тілесні ушкодження: чотири синці в лобній області ліворуч з переходом на тім`яну; проникаюча колото-різана рана на передній поверхні грудної клітки в проекції четвертого міжребір`я праворуч по білягрудинній лінії; розриви верхньої частки правої легені, серцевої сумки, висхідного відділу дуги аорти, задньої поверхні правої плевральної порожнини.

Всі тілесні ушкодження прижиттєві, що підтверджується крововиливами в ушкоджених тканинах, виникли незадовго до настання смерті в проміжок часу, який становить від хвилин до десятків хвилин.

Відповідно до судово-медичної експертизи ОСОБА_8 , у останнього виявлені тілесні ушкодження з такою локалізацією: синець в проекції правого лобного пагорбу; садна по зовнішній поверхні основної фаланги четвертого пальця лівої кисті; по передньо-внутрішній поверхні середньої третини лівого плеча, по передній поверхні середньої третини правого стегна, по передній поверхні верхньої третини лівої гомілки.

Характери виявлених ушкоджень у вигляді синця в проекції правого лобного пагорбу та садна по зовнішній поверхні основної фаланги четвертого пальця лівої кисті, при первинному обстеженні, а саме ступінь їх загоєння, свідчить, що термін їх виникнення може відповідати 26.12.2017 року.

Відповідно до протоколу огляду предмету від 28.12.2017 року, відповідно до якого, слідчим, у присутності двох понятих, проведено огляд, об`єктом якого є кухонний ніж (ніж № 2), який добровільно надала для огляду та вилучення ОСОБА_28 .

Крім того, відповідно до висновку експерта, заподіяння ушкодження грудної клітки праворуч ОСОБА_11 можливе клинком представленого на експертизу ножа №2 (кухонний ніж) або будь-якого іншого предмета з аналогічними властивостями. Можливість заподіяння зазначеного ушкодження клинком представленого на експертизу ножа №1 (складний ніж) виключається.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту та відеозаписом до нього, за участю підозрюваного ОСОБА_8 від 16.01.2018 року, в ході якого підозрюваний детально розповів про обставини скоєного ним кримінального правопорушення. Під час проведення слідчого експерименту, ОСОБА_8 , в присутності захисника та двох понятих, показав, яким чином він наніс удар, та у які ділянки тіла потерпілого ОСОБА_11 ножем.

Під час слідчих експериментів за участю підозрюваного ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_9 був продемонстрований в повному обсязі механізм утворення тілесних ушкоджень виявлених у потерпілого ОСОБА_11 , який не суперечить судово-медичним даним, отриманим в результаті проведення експертизи та викладений у протоколах проведення слідчих експериментів

Аналогічні пояснення на слідчому експерименті від 27.12.2017 надав свідок ОСОБА_9 .

Всі учасники слідчих експериментів з протоколом ознайомлені, зауважень та доповнень не надходило.

Учасники процесуальної дії особисто ознайомились з текстом протоколу слідчого експерименту. Клопотань про внесення змін, доповнень чи зауважень не надійшло

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Також, колегія суддів вважає вказані пояснення свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_28 та висновок експертизи, відповідно до положень ст. 96 КПК України, є достовірними, оскільки вони підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні, не викликають сумнівів та повністю узгоджуються з іншими доказами у справі.

Оцінивши сукупність наведених доказів, колегія суддів вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, доведена поза розумним сумнівом.

Обговорюючи позицію обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що він не наносив жодного удару ножем є безпідставними та спростовуються показаннями свідка ОСОБА_14 який пояснив, що між ОСОБА_12 та потерпілим був конфлікт та він наніс удар ножем потерпілому, висновками експертиз та протоколами слідчих дій, які не суперечать один одному.

Крім того, вказані покази підтверджує свідок ОСОБА_30 , який пояснив, що на час подій, які мали місце, він працював оперуповноваженим в Криворізькому районному управлінні поліції. Тоді, йому зателефонував ОСОБА_8 та сказав, що він ударив у грудну клітину ножем чоловіка на прізвище ОСОБА_13 та втік, і запитав, що йому робити.

Слід зазначити, що факт телефонної розмови ОСОБА_8 з працівником поліції, як сам обвинувачений, так і свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_28 не заперечували.

Крім того, слід зазначити, що вина обвинуваченого в повному обсязі підтверджена сукупністю досліджених судом та наведених вище доказів, тому сам факт не визнання ним своєї вини жодним чином не вплинув та не міг вплинути на обґрунтованість висновків суду щодо умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, оскільки ці доводи не підтверджуються жодними доказами та спростовуються показаннями свідків, висновками експертиз та протоколами слідчих дій, які не суперечать один одному та узгоджуються з іншими доказами у справі.

Колегія суддів, погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо не прийняття пояснень свідка ОСОБА_9 з приводу психологічного тиску зі сторони слідчих, оговорення обвинуваченого ОСОБА_12 та надання кухонного ножа слідчій, без офіційного вилучення.

Вказані обставини, були перевірені судом першої інстанції, шляхом направлення листа до ДУ ДБР у м. Полтаві про застосування до свідків ОСОБА_33 та ОСОБА_14 недозволених методів ведення слідства.

Відповідно до постанови про закриття кримінального провадження від 30.05.2024 року, старшим слідчим в особливо важливих справах третього слідчого відділу (з дислокацією в м.Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_34 , кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000091 від 11.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, закрито, у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Крім того, судом першої інстанції також була перевірена заява обвинуваченого ОСОБА_8 щодо сфабрикування слідчим кримінального провадження відносно нього, можливі неправомірні дій окремих співробітників поліції, вказані факти викладені у заяві ОСОБА_8 під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження №0002303 від 26.12.2017 року за ч.1 ст.115 КК України, які полягають у притягненні заявника, як завідомо невинного до кримінальної відповідальності, не знайшли свого об`єктивного підтвердження та кримінальне провадження було закрите.

Обговорюючи доводи захисту, з приводу незаконного вилучення ножа, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, а саме протоколу огляду предмета від 28.12.2017 року, ніж, який, нібито, підкинув під диван невідомий чоловік в оселі ОСОБА_8 , був добровільно виданий для огляду та вилучення співмешканкою останнього ОСОБА_28 .

Вказана процесуальна дія була виконана слідчою з дотриманням всіх вимог кримінального процесуального закону, зокрема, в присутності, як самої ОСОБА_28 та двох понятих, з фотофіксацією. При цьому, з протоколом всі учасники були ознайомленні, про що свідчать їх особисті підписи, будь-яких зауважень чи доповнень від останніх не надходило, тому всі вказані дії проведені згідно чинного законодавства.

Крім того, відповідно до додаткового висновку експерта №2156/1 від 08.02.2018 року, глибина колото-різаної рани на грудній клітці потерпілого становить 18 см, ширина рани 0,1 см при зведених краях. Тілесних ушкоджень в області верхніх кінцівок, які б вказували на можливий самозахист під час нападу, не виявлено. Під час слідчих експериментів за участю підозрюваного ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_9 був продемонстрований в повному обсязі механізм утворення тілесних ушкоджень виявлених у потерпілого ОСОБА_11 , який не суперечить судово-медичним даним, отриманим в результаті проведення експертизи та викладений у протоколах проведення слідчих експериментів.

Наведені висновки експертиз проведені кваліфікованими експертами, які, відповідно до Закону України «Про судову експертизу», мають право на проведення експертиз, належним чином аргументовані, ґрунтуються на ретельному дослідженні, зроблені на підставі діючого законодавства, містять відповіді на усі поставлені питання, висновки обґрунтовані дослідницькою частиною, фактичні дані викладені у висновках відносяться до провадження і мають доказове значення, а також узгоджуються з іншими дослідженими доказами у провадженні. Підстав недовіряти висновкам експертиз у колегії суддів немає.

При цьому проаналізувавши зазначені висновки експерта, виходячи з правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України №6 від 17.01.1995 року, колегія суддів вважає, що в сукупності з показаннями обвинуваченого, свідків та іншими матеріалами справи, вони підтверджують обставини, спосіб та механізм умисного протиправного заподіяння смерті потерпілому обвинуваченим ОСОБА_8 саме ножем № 2 (кухонний ніж), який був добровільно вилучений у співмешканки ОСОБА_28 28.12.2017р.

Таким чином, з урахуванням усіх встановлених вище обставин, колегією суддів не приймаються до уваги твердження обвинуваченого ОСОБА_8 про непричетність до вбивства ОСОБА_11 , що мало місце 26.12.2017 року, оскільки докази, які підтверджують його вину, зібрані органом досудового слідства з дотриманням процедур визначених КПК України, не викликають сумнівів та є достатніми для висновку про те, що обвинувачений умисно протиправно заподіяв смерть іншій людині.

Окрім того, про умисел обвинуваченого на вчинення саме вбивства потерпілого свідчить і його поведінка відразу після скоєння злочину, а саме, та обставина, що він не викликав швидку медичну допомогу, планував позбутися предмету злочину ножа, не звернувся до відділення поліції, а телефонував до знайомого працівника поліції, щоб порадитися, що робити в ситуації, що склалася. Всі ці дії колегія суддів розцінює як намагання обвинуваченого приховати злочин.

Також, колегія суддів вважає, що обвинувачений, будучи обізнаний про невідворотність покарання у вигляді реального та тривалого позбавлення волі, не бажав бути викритим у його скоєнні та понести законне, справедливе покарання. Така його поведінка є усталеною практикою осіб, притягнутих до кримінальної відповідальності, обрана останнім лінія захисту від суворого покарання за вчинений умисний злочин, тому, на думку колегії суддів, невизнання ОСОБА_8 винуватості не впливає будь-яким чином на доведеність його вини у вчиненні кримінального правопорушення.

Колегія суддів переконана, що мотиви невизнання вини обвинуваченим фактично ґрунтуються на незгоді сторони захисту із доказами, які були отримані стороною обвинувачення під час досудового розслідування та оспорювання встановлених фактів з викладенням власної версії події. Заперечення обвинуваченим своєї вини колегією суддів відхиляються, оскільки вони зводяться до особистого тлумачення норм матеріального та процесуального закону та хибній оцінці деяких доказів.

Колегія суддів зазначає, що сторона захисту, як на підставу пом`якшення покарання ОСОБА_8 посилається на те що він має на утриманні двох неповнолітніх дітей, мати пенсійного віку та сестру інваліда. Ці обставини існували і на момент вчинення інкримінованого злочину, а відтак вони очевидно не утворюють жодних моральних запобіжників при обранні обвинуваченим злочинної моделі поведінки.

Призначене обвинуваченому судом першої інстанції покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

Переглянувши судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг, у відповідності до вимог ст. 404 КПК України, підстав для скасування або зміни вироку, колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Вирок Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 20 листопада 2024 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набуває чинності негайно та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той же строк, з дня вручення йому копії ухвали.

Судді