Справа № 152/65/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2025 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000241 від 14 вересня 2024 року,

за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мурафа Шаргородського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, студента Державного навчального закладу «ЦПТО №1 м. Вінниці», з базовою середньою загальною освітою, неодруженого, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

сторони кримінального

провадження:

сторона обвинувачення:

прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту:

обвинувачений ОСОБА_3 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

представника служби

у справах дітей ОСОБА_8 ,

представника ювенальної

поліції ОСОБА_9 ,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 13 вересня 2024 року приблизно о 22 годині 20 хвилин, не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, керуючи технічно-справним мотоциклом «Lifan KR 200», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись зі швидкістю близько 60 км/год на заокругленні ділянки дороги в с. Мурафа Жмеринського району Вінницької області у напрямку с. Клекотина Жмеринського району, на ділянці 65 км + 564 м автодороги сполученням смт Тиврів м. Шаргород, не враховував дорожню обстановку, виїхав на смугу зустрічного руху, де побачивши, що в зустрічному напрямку ближче до узбіччя дороги рухається велосипед марки «MЛXX PRO» M300 під керуванням ОСОБА_6 , здійснив різке гальмування транспортного засобу, внаслідок чого мотоцикл виїхав на ліве узбіччя та зіткнувся із велосипедом.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 29 від 10 жовтня 2024 року, отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, лінійного перелому потиличної кістки з розповсюдженням лінії перелому на великий потиличний отвір; забою головного мозку контузії лобних долей головного мозку, субарахноїдольного крововиливу, забитої рани тім`яної ділянки; множинних саден передньо-бокової поверхні правого стегна, садна передньої поверхні правого колінного суглобу по медіальній поверхні правої п`яткової кістки, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя під час заподіяння.

Відповідно до висновку судової інженерно-транспортної експертизи №3007/3008/24-21 від 25 грудня 2024 року: «В діях водія мотоциклом «Lifan KR 200» державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_3 вбачається невідповідність вимогам п. 12.9 «г» Правил дорожнього руху України, що знаходяться у причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди».

Таким чином, водій ОСОБА_3 порушив вимоги п. п. 2.1 «а», 12.9 «г» Правил дорожнього руху України, згідно з якими: п. 2.1 «а» - водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; п. 12.9 «г» - водієві забороняється різко гальмувати (крім випадків, коли без цього неможливо запобігти дорожньо-транспортній пригоді). Порушення вимог п. 12.9 «г» Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_3 знаходяться у причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченогоч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

04 березня 2025 року до початку судового розгляду справи в судовому засіданні, від начальника Шаргородського відділу Жмеринської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_10 до суду надійшла угода про визнання винуватості від 04 березня 2025 року, укладена прокурором у кримінальному провадженні начальником Шаргородського відділу Жмеринської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , разом із законним представником обвинуваченого ОСОБА_5 та захисником ОСОБА_7 відповідно до якої ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, відшкодував шкоду.

Також вказаною угодою сторонами кримінального провадження, з урахуванням пом`якшуючих обставин, а саме: щире каяття , вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім, добровільне відшкодування завданого збитку, відсутністю обтяжуючих обставин, узгоджено покарання за ч. 2 ст. 286 КК України, зурахуванням статті 69 КК України, у вигляді пробаційного нагляду на строк 1 рік, із покладенням на засудженого таких обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою

Зазначеною угодою передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Обвинувачений, його законний представник та захисник у судовому засіданні просили суд затвердити угоду про визнання винуватості. Обвинувачений, окрім того, просив призначити узгоджену в угоді йому міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України у обсязі формулювання обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання.

Прокурор у судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Потерпілий у судовому засіданні не заперечував, щодо затвердження угоди про визнання винуватості, крім цього прокурором долучено заяву потерпілого в якій він висловив позицію щодо відсутності заперечень укладення вказаної угоди.

Розглядаючи у порядку ч. 3 ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить із наступного.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений, законний представник, захисник та прокурор повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим обвинувачений, цілком розуміє права обвинуваченого, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України за обставин, викладених в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості.

Судом роз`яснено обвинуваченому, законному представнику, захиснику та прокурору наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, а також положення ст.ст. 474, 476 КПК України.

У цьому випадку судом перевірено відповідність угоди вимогам закону та фактичним обставинам справи, а також добровільність позицій сторін.

Ураховуючи викладене, суд доходить висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання, зурахуванням статті 69 КК України.

На переконання суду, такий вид покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення обвинуваченим, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання, суд вважає такий вид покарання достатнім для перевиховання обвинуваченого, а також запобігання вчинення ним нових злочинів, що узгоджується з постановою Пленуму Верховного суду щодо призначення покарання (24.10.2003 №7).

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати у провадженні складають 6058,24 грн.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався та підстав для його застосування немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 314, 369, 371, 374, 468, 475, 532 КПК України, суд

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 04 березня 2025 року, між прокурором у кримінальному провадженні начальником Шаргородського відділу Жмеринської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та з урахуванням статті 69 КК України призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати ОСОБА_3 з дня його постановки на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Скасувати арешт накладений на мотоцикл «Lifan KR 200», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Скасувати арешт накладений на велосипед марки «MЛXX PRO» M300.

Речові докази, які перебувають на арешт майданчику ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області: мотоцикл «Lifan KR 200», державний номерний знак НОМЕР_1 повернути власнику ОСОБА_5 ; велосипед марки «MЛXX PRO» M300 повернути власнику ОСОБА_6 .

Процесуальні витрати у провадженні, які складають 6058,24 грн стягнути з законного представника обвинуваченого - ОСОБА_5 .

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не застосовувати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, визначених у ст. 394 КПК України, а саме:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

В умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1