Справа № 932/1338/25
Провадження № 1-кс/932/700/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

підозрюваного - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_6 по кримінальному провадженню № 0006111 від 08.02.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого на посаді старшого оперуповноваженого управління боротьби з наркозлочинністю в Донецькій області Департаменту боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , одружений, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , малолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітню доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 раніше не судимого, -

ВСТАНОВИВ:

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання, відповідно до якого сторона обвинувачення просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб із визначенням застави у розмірі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В обґрунтування клопотання зазначає, що слідчим ТУ ДБР, розташованого у місті Краматорську за процесуального керівництва Донецької обласної прокуратури проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0006111 від 08.02.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 - ч. 3 ст. 369-2 КК України, за фактом вимагання та отримання оперуповноваженими одного з управлінь поліції в Донецькій області неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення слідчим одного з ВП ГУНП у Донецькій області, у якого в провадженні перебуває кримінальне провадження, з метою пом`якшення покарання та не направлення матеріалів на позбавлення опікунства.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 займає посаду старшого оперуповноваженого управління боротьби з наркозлочинністю в Донецькій області Департаменту боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України.

Таким чином, ОСОБА_4 є працівником правоохоронного органу.

Відповідно до змісту положень ст. 19 Конституції України при здійсненні своїх посадових обов`язків ОСОБА_4 зобов`язаний у своїй роботі керуватися лише Конституцією України, Законами України та покладеними на нього функціональними обов`язками.

Нехтуючи вищезазначеними нормами чинного законодавства, ОСОБА_4 , будучи службовою особою, здійснюючи функції представника влади, діючи умисно, з корисливих мотивів, всупереч інтересам служби, підозрюється у вчиненні злочину за наступних обставин.

Так, 16.01.2025 слідчим відділом ВП № 1 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області зареєстровано кримінальне провадження № 0000035 за ч. 2 ст. 309 КК України за фактом виявлення у громадянки ОСОБА_10 біля відділення ТОВ «Нова пошта» у м. Дружківка посилки з наркотичною речовиною.

В ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000035 ОСОБА_4 разом зі старшим оперуповноваженим управління боротьби з наркозлочинністю в Донецькій області Департаменту боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України ОСОБА_11 упродовж січня - лютого 2025 року, точний час досудовим розслідування не встановлено, неодноразово приходили до ОСОБА_12 за адресою її мешкання: АДРЕСА_3 , та погрожували притягненням їй до кримінальної відповідальності, необхідністю відбувати реальний строк покарання, вжиттям заходів щодо позбавлення її опіки над онуком, висунувши вимогу щодо необхідності передачі їм неправомірної вигоди у розмірі 100 тисяч гривень. За вищевказану грошову суму ОСОБА_11 та ОСОБА_4 обіцяли ОСОБА_12 вплинути на прийняття слідчим, прокурором у кримінальному провадженні № 0000035 рішення щодо завершення досудового розслідування у вигляді направлення до суду обвинувального акта стосовно ОСОБА_12 з угодою про визнання винуватості, відповідно до якої їй буде призначено судом покарання з іспитовим строком.

ОСОБА_12 вимушено погодилась на неправомірні дії працівників поліції, в подальшому звернулась із заявою до ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях щодо притягнення ОСОБА_11 та ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності.

Під час телефонної розмови 12.02.2025 ОСОБА_11 повідомив ОСОБА_12 , що неправомірну вигоду необхідно буде їм передати через знайомого у м. Києві.

Діючи відповідно до вказівок ОСОБА_11 , ОСОБА_12 13.02.2025 приблизно о 14.20 год., перебуваючи у м. Києві, прибула за адресою: вул. Рачинського 2, де передала раніше не відомому їй ОСОБА_13 грошові кошти у сумі 97 тисяч гривень в якості неправомірної вигоди ОСОБА_11 та ОСОБА_4 за вплив на прийняття слідчим, прокурором у кримінальному провадженні № 0000035 рішення щодо завершення досудового розслідування у вигляді направлення до суду обвинувального акта стосовно ОСОБА_12 з угодою про визнання винуватості, відповідно до якої їй буде призначено судом покарання з іспитовим строком

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднаному з вимаганням такої вигоди, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2 КК України.

19.02.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю м. Костянтинівка Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який займає посаду старшого оперуповноваженого управління боротьби з наркозлочинністю в Донецькій області Департаменту боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, отриманими у встановленому КПК України порядку, зокрема: протоколами допитів свідка ОСОБА_12 від 08.02.2025, 12.02.2025, 13.02.2025; протоколом огляду грошових коштів, протоколами обшуків; матеріалами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності та взаємозв`язку.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є, зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Враховуючи вищезазначене, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється в одержанні неправомірної вигоди для себе та третіх осіб за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднаному з вимаганням такої вигоди, вчиненому за попередньою змогою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2 КК України.

З метою забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, як підозрюваного, щодо нього необхідно застосувати запобіжний захід.

Оцінюючи обставини, передбачені ст. 178 КПК України, сторона обвинувачення дійшла до висновків, що:

наявні докази вчинення підозрюваним ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, є вагомими та допустимими, отриманими у встановленому КПК України порядку;

у разі визнання винним, підозрюваному ОСОБА_4 загрожує покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КК України.

Таким чином, для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 за наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Беручи до уваги вищенаведені обставини, особливу тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , матеріальне становище та соціальні зв`язки останнього, у органу досудового розслідування наявні достатні підстави вважати, що лише обрання запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, зможе забезпечити виконання останнім покладених на нього обов`язків.

В судовому засіданні прокурор підтримав доводи клопотання, просив його задовольнити.

Захисник стверджував про необґрунтованість підозри та відсутність належних доказів. Просив відмовити у задоволені клопотання .

Підозрюваний в судовому засіданні підозру не визнав, просив відмовити у задоволені клопотання.

Вислухавши сторону обвинувачення, сторону захисту та підозрюванного, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 7 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, запобіжні заходи, є заходами забезпечення кримінального провадження та застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно вимог ч. 1, 3 ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

За положеннями ч. 5 ст. 131 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Як встановлено ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставами для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до рішення ЄСПЛ за скаргою № 25629/94 від «27» листопада 1997 року по справі «К.Ф. проти Німеччини», п. 57, обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим ТУ ДБР, розташованого у місті Краматорську за процесуального керівництва Донецької обласної прокуратури проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0006111 від 08.02.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 - ч. 3 ст. 369-2 КК України, за фактом вимагання та отримання оперуповноваженими одного з управлінь поліції в Донецькій області неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення слідчим одного з ВП ГУНП у Донецькій області, у якого в провадженні перебуває кримінальне провадження, з метою пом`якшення покарання та не направлення матеріалів на позбавлення опікунства.

Вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри, слідчий суддя враховує, що матеріалами кримінального провадження повністю підтверджується бачення можливості того, що ОСОБА_4 міг вчинити вказані кримінальні правопорушення.

Так, підозра обґрунтовується наступними доказами: протоколами допитів свідка ОСОБА_12 від 08.02.2025, 12.02.2025, 13.02.2025; протоколом огляду грошових коштів, протоколами обшуків; матеріалами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності та взаємозв`язку.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що слідством зібрано достатньо доказів, які дають підстави для обґрунтованої підозри ОСОБА_4 .

З урахуванням цих доказів, слідчий суддя вбачає наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за ч. 2 ст.28, ч.3 ст. 369-2 КК України.

Критерії для обрання того чи іншого запобіжного заходу передбачені у ч. 1 ст. 194 КПК, а тому слідчий суддя вирішує питання про застосування запобіжного заходу, якщо за результатами розгляду клопотання встановить наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує прокурор.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, наявність цього ризику зумовлена тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 3 до 8 років з конфіскацією майна, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, оцінивши негативні наслідки переховування як менш несприятливі, ніж обмеження, пов`язані з триманням під вартою як запобіжним заходом або відбуванням покарання.

Слідчий суддя вважає доведеним ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки сама по собі тяжкість покарання за даний злочин може свідчити про наявність ризику ухилення (переховування) підозрюваного від слідства та / або суду.

Про доведеність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить той факт, що на теперішній час органом досудового розслідування здійснюється збір доказів, не проведено в повному обсязі всі необхідні слідчі (розшукові) дії, спрямовані на отримання речей та документів, які мають значення речових доказів, що свідчить про те, що підозрюваний ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають відношення до вчинення злочинів. Крім того, ОСОБА_4 на момент вчинення кримінального правопорушення перебував на посаді старшого оперуповноваженого управління боротьби з наркозлочинністю в Донецькій області Департаменту боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України та останньому відомо про наявність всіх документів, які ще не вилучені слідчим.

З приводу ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слід зазначити, що наявність ризику незаконно впливати на свідків підозрюваним ОСОБА_4 , зокрема на ОСОБА_12 та інших свідків із числа співробітників поліції, адже знає місцезнаходження останніх та маючи навики користування вогнепальною зброєю, може погрожувати свідкам з метою зміни або відмови від показів, які вони надали або будуть надавати під час досудового розслідування та в суді. Крім того, може здійснити незаконний вплив на свідків у кримінальному провадженні, зокрема шляхом вмовляння та підкупу або прямою вказівкою, що може призвести до зміни їх показів у судовому провадженні.

Отже, стороною обвинувачення доведено як обґрунтованість підозри, так і наявність ризиків того, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.п. 1,2,3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно ч.4 ст. 194 КПК України унормовано, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п. 1,2 ч.1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5, ч. 6 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Приймаючи до уваги наведені норми КПК України, а також враховуючи особу підозрюваного, який дійсно має постійне місце проживання, характеризується позитивно, одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей, з`являється до органів досудового розслідування та суду, слідчий суддя приходить до висновку, що забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання ним відповідних процесуальних обов`язків, мінімізації ризиків, можливо без застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За таких обставин є доцільним відмовити в застосуванні вказаного запобіжного заходу та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до практики ЄСПЛ в рішенні ЄСПЛ за скаргою № 38717/04 від «14» жовтня 2010 року по справі «Хайредінов проти України», п. 29, «…на момент взяття заявника під варту він не мав судимості та мав постійне місце проживання, де, як підтвердили місцеві органи влади, він мав добре налагоджені соціальні зв`язки.

Як вбачається з відповідних постанов суду, жоден із цих факторів не брався до уваги національними судами при ухваленні ними рішення про взяття заявника під варту. Крім того, здійснюючи оцінку особистості заявника, національні суди вирішили посилатися виключно на негативні характеристики та не враховували позитивні».

В силу ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

На переконання слідчого судді, стороною обвинувачення не доведено лише того факту, що застосування інших запобіжних заходів не може запобігти вказаним ризикам. Так, цілодобовий домашній арешт є також достатньо суворим запобіжним заходом, і полягає у забороні підозрюваному залишати своє місце проживання цілодобово.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмовити у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, і обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешті без застосування електронних засобів контролю із забороною залишати місця постійного проживання цілодобово, а також покласти на підозрюваного обов`язки, визначені ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 182, 183, 193, 194, 197, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволені клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_6 по кримінальному провадженню № 0006111 від 08.02.2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі процесуальні обов`язки:

1) цілодобово не залишати місце постійного проживання: АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора або суду, за винятком випадків необхідності отриманні невідкладної медичної допомоги;

2) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

3) утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

4) не вчиняти інших правопорушень.

Виконання ухвали доручити Краматорському районному управлінню поліції ГУНП в Донецькій області.

Ухвала підлягає негайному виконанню органом Національної поліції України.

Строк дії ухвали до 19 квітня 2025 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді учасниками процесу може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1