печерський районний суд міста києва
Справа № 757/3482/25-к
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши судове провадження за заявою адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про відвід старшого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № №0000536 від 21.06.2023,-

В С Т А Н О В И В :

27.01.2025 у провадження Печерського районного суду м. Києва надійшла заява адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про відвід старшого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № №0000536 від 21.06.2023.

Мотивуючи заявлений відвід адвокат вказує, що зазначеним слідчим вчиняється систематична бездіяльність, яка виражається у невиконанні ухвали слідчого судді та не вчиняє жодних дієвих процесуальних дій, спрямованих на всебічне, повне та неупереджене розслідування справи.

Окрім цього, на думку сторони заявника, слідчим ігноруються процесуальні права потерпілої, оскільки ухвалою слідчого судді було скасовано постанову про відмову у визнанні потерпілою ОСОБА_4 .

Також, адвокат послався на те, що слідчий систематично приймає необґрунтовані рішення, відмовляючи у задоволенні копотань сторони заявника, а тому порушує права ОСОБА_4 на участь у досудовому розслідуванні.

Таким чином, адвокат просить суд відвести старшого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № №0000536 від 21.06.2023.

Відповідно до ч. 3 ст. 81 КПК України, при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Заявник у судове засідання подав заяву про преведення судового засідання без фіксування технічними засобами, розгляд відводу без його участі, вимоги підтримав.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду заяви повідомлявся належним чином.

Разом з цим, слідчий подав письмові заперечення, в яких зазначено, що допитана як свідок ОСОБА_4 надала показання щодо обставин, викладених у її заяві, але жодних доказів, які б підтверджували заподіяння будь-якої шкоди, у відповідності до ст. 55 КПК України, не надала.

У подальшому, ОСОБА_4 надсилала клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні, в порядку ст. 220 КПК України.

За результатами розгляду таких клопотань виносились постанови про відмову в їх задоволенні, у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 не є потерпілою у кримінальному провадженні, а тому її клопотання не можуть розглядатися в порядку ст. 220 КПК України, а тому постанови виносились виключно з неупередженого дослідження матеріалів кримінального провадження.

Виходячи з викладеного, дослідивши матеріали кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_4 не є відповідною стороною трудових правовідносин із НАБУ, відповідний трудовий договір (контракт) з НАБУ не заключала, заробітну плату не отримувала та фактично до виконання праці в НАБУ не приступала.

Таким чином, на думку слідчого, ним виносились обґрунтовані та законні постанови про відмову у задоволенні клопотань адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , а також про відмову у визнанні її потерпілою.

З таким твердженням, клопотання ОСОБА_4 не можуть бути розглянуті в порядку ст. 220 КПК України, відмовляючи у задоволенні поданих нею скарг, погоджувались також і слідчі судді Печерського районного суду м. Києва, що підтверджується ухвалами від 05.10.2023 у справі № 757/43658/23-к, від 20.11.2023 у справі № 757/47882/23-к, від 02.02.2024 у справі № 757/2749/24-к.

Таким чином, доводи не можуть бути розцінені, як такі, що дають підстави дл відводу слідчого Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від участі у кримінальному провадженні № 0000536, оскільки не підтверджують ні особистої зацікавленості, ні наявності інших підстав для сумніву в його неупередженості.

Відтак, слідчий просив відмовити в задоволенні заявленого відводу.

Суддею, з урахуванням принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, визнано можливим розгляд заяви у відсутність сторін.

Вивчивши заяву, дослідивши матеріали заяви та клопотання, суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Так, судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000536 від 21.06.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України.

Відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_6 у справі № 757/22217/23-к за заявою ОСОБА_4 від 23.05.2023 вх. ДБР № 1879зкп.

Постановою від 25.12.2024 у вказаному кримінальному провадженні визначено склад слідчої групи, а також визначено старшого слідчої групи - слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 , який керуватиме діями інших слідчих у кримінальному провадженні.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Формою процесуального реагування на прояви упередженого ставлення слідчого до особи, яка бере участь в кримінальному провадженні, є подання такою особою заяви про відвід слідчого в порядку ст.77 КПК України.

Рекомендація Rec (2004) 6 Комітету Міністрів Державам - членам СЕ, прийнята Комітетом Міністрів 12.05.2004 на 114-й сесії «Про підвищення ефективності внутрішніх засобів правового захисту» декларує, що кожен, чиї права і свободи, викладені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, порушуються, має право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, що діяли як офіційні особи.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує існування у внутрішньому праві засобів, які надають можливість скористатися правами і свободами, закріпленими в Конвенції, незалежно від того, як вони подані в національній правовій системі. Це положення вимагає, щоб відповідний внутрішній орган вивчив зміст скарги, яка базується на Конвенції, та забезпечив необхідне виправлення порушеного права. (Рішення ЄСПЛ «Chahal v. UK, n. 145).

На національному рівні, у ч. 2 ст. 80 КПК України законодавчо закріплено право осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, заявляти відвід слідчому з підстав передбачених ст.77 КПК України.

Зміст п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України визначає одну з підстав для застосування відводу слідчого - існування обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості. Своєю чергою, термін «неупередженість» є структурним елементом такого базового принципу кримінального провадження, як законність (ст. 9 КПК України).

Більше того, вимога щодо неупередженого дослідження обставин кримінального провадження є головним обов`язком слідчого, що зафіксовано в ч. 2 ст. 9 КПК України.

Як зазначав ЄСПЛ у своїх рішеннях «Тимошенко проти України», «Ходорковський проти Росії», структура Конвенці ґрунтується на презумпції добросовісності дій органів державної влади країн - учасниць. Дійсно, будь-яка державна політика чи окремий захід може мати «прихований мотив», а презумпція добросовісності є спростованою. Однак, заявник, який стверджує, що його права і свободи були обмежені з неналежних підстав, повинен переконливо довести, що справжня мета державних органів була не такою, як її було проголошено (або яка може обґрунтовано припускатись, виходячи з контексту). Простої підозри про те, що державні органи користувались своєю владою для іншої мети, ніж та, що передбачена Конвенцією, недостатньо, щоб довести порушення статті 18 Конвенції.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких слідчий безумовно підлягає відводу, визначений частиною 1 ст. 77 КПК України.

Між тим, згідно з ч. 3 ст. 77 КПК України, слідчий не може брати участь у кримінальному провадженні, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження, а також за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує існування у внутрішньому праві засобів, які надають можливість скористатися правами і свободами, закріпленими в Конвенції, незалежно від того, як вони подані в національній правовій системі. Це положення вимагає, щоб відповідний внутрішній орган вивчив зміст скарги, яка базується на Конвенції, та забезпечив необхідне виправлення порушеного права. (Рішення ЄСПЛ «Chahal v. UK, n. 145).

На національному рівні, у ч. 2 ст. 80 КПК України законодавчо закріплено право осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, заявляти відвід слідчому з підстав передбачених ст.77 КПК України.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких слідчий безумовно підлягає відводу, визначений частиною 1 ст. 77 КПК України.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Разом з тим, судовим розглядом встановлено, що заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав відводу, що передбачені вищевказаними нормами КПК України, оскільки з зазначеної заяви вбачається, що заявник намагається у позапроцесуальний спосіб оскаржити дії слідчого в рамках кримінального провадження.

Окрім цього, посилання на те, що була скасована постанова про відмову у визнанні потерпілою, а тому ОСОБА_4 є потерпілою, не свідчить про те, що особа була залучена до кримінального провадження в якості потерпілої, оскільки таке рішення приймається уповноваженою особою у кримінальному провадженні, а тому твердження адвоката про статус ОСОБА_4 є передчасним та свідчить про те, що до суду звернулась особа, яка немає статусу у кримінальному провадженні.

З урахуванням викладених обставин та норм законодавства слідчий суддя приходить до висновку, про необґрунтованість та безпідставність заявленого відводу, а відтак приходить до переконання, що заявлений відвід слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 7, 9, 22, 77, 80, 81 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про відвід старшого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № №0000536 від 21.06.2023, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_7