Провадження №1-кп/367/1005/2024
УХВАЛА

Іменем України

09 грудня 2024 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду кримінальне провадження, внесене 05.10.2024 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001622, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Гостомель, Київської області, українця, громадянина України, працюючого на посаді заступника завідуючого складом в ТОВ «Транскомгруп», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування встановлені фактичні обставини вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 286 КК України за наступних обставин.

04.10.2024 приблизно о 10 годині 26 хвилин, водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем марки Audi А6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Свято-Покровській в селищі Гостомель Бучанського району Київської області в напрямку до автодороги Київ-Ковель, в порушення вимог пунктів 2.3 б), д) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002, згідно з якими «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху», будучи неуважним, належним чином не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, діючи з необережності, проявляючи злочинну самовпевненість, як наслідок своїми діями створив загрозу здоров`ю громадян, а саме в порушення вимог пункту 12.1 Правил дорожнього руху, відповідно до якого «під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість руху транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух, внаслідок чого на лівосторонньому заокругленні не впорався з керуванням автомобіля Audi А6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та виїхав на праве по напрямку руху узбіччя де допустив наїзд на паркан, після чого автомобіль в некерованому стані виїхав на ліве узбіччя із подальшим виїздом на парковку, де допустив наїзд на електроопору з подальшим зіткненням із стоячим автомобілем Nissan Leaf реєстраційний номер НОМЕР_2 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля Audi А6, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 отримала тілесне ушкодження у вигляді перелому 5-ї плеснової кістки правої стопи, яке відноситься до тілесного ущкодження середнього ступеня тяжкості, як таке що спричинило тривалий розлад здоров`я, так як для зрощення перелому такого характеру необхідний термін більще за 21 день.

Грубе порушення водієм ОСОБА_4 вимог пункту 12.1 Правил дорожнього руху України перебуває у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення потерпілій ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесного ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням з потерпілою, мотивуючи тим, що свою вину у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 286 КК України визнає, щиро кається у вчиненому, відшкодував потерпілій завдані збитки, примирився з нею, потерпіла не має до нього матеріальних та моральних претензій. Просив звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України та закрити кримінальне провадження. Зазначив, що йому відомо, що це не реабілітуюча підстава та відомі наслідки закриття кримінального провадження з підстав примирення з потерпілою.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначила, що примирилася із обвинуваченим, він відшкодував їй заподіяну шкоду і вона не має до нього матеріальних та моральних претензій. Не заперечувала проти закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності в зв`язку з їхнім примиренням. Повідомила, що їй відомі наслідки закриття кримінального провадження з підстав примирення з обвинуваченим, це її добровільна позиція, про що надала суду відповідну заяву.

Прокурор ОСОБА_3 висловився про можливість звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України та закриття кримінального провадження з підстав передбачених п. 1 ч. 2 ст. 284 КК України.

Вивчивши обвинувальний акт, клопотання обвинуваченого, заслухавши думки потерпілої, прокурора, суд дійшов наступного висновку.

Згідно із ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Пунктом першим ч. 2 ст. 284 КПК України передбачена можливість закриття кримінального провадження у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною 1 статті 286 КПК України передбачено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України встановлено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Вирішуючи питання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 у зв`язку із примиренням з потерпілою та закриття кримінального провадження з цієї підстави, суд враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він своїми необережними діями, які виразилися у порушенні Правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, спричинив потерпілій ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесні ушкодження, вказане діяння кваліфікується за ч. 1 ст. 286 КК України, яке відповідно до ст. ст. 12, 25 КК України відноситься до нетяжкого злочину з необережною формою вини і не є корупційним, свою провину обвинувачений повністю визнав, обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, щиро розкаявся у вчиненому, відшкодував заподіяну шкоду, та враховуючи думку потерпілої, яка в судовому засіданні просила звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності та зазначила, що шкода їй відшкодована, претензій матеріального й морального характеру до останнього не має, та проти закриття кримінального провадження не заперечує, під час вчинення злочину ОСОБА_4 не перебував у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, не перебував під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, внаслідок чого у суду є підстави для закриття кримінального провадження за примиренням - за ст. 46 КК України, у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 4 ст. 286 КПК України.

Суд впевнився, що примирення з боку потерпілої стало результатом її добровільного волевиявлення.

При закритті провадження по справі з вказаної підстави, питання щодо встановлення вини особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, судом не вирішується. Така правова позиція узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема сформульованою у рішенні по справі «Грабчук проти України» від 26.09.2006, відповідно до змісту якого у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується.

За таких обставин кримінальне провадження необхідно закрити, а обвинуваченого - звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Таким чином, судом встановлено, що наявні підстави для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою та закриття кримінального провадження.

Частиною першою ст. 126 КПК визначено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Оскільки, кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 закривається з підстави, яка є нереабілітуючою, тому процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування на залучення експертів, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави. Така позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07.12.2021 (справа №132/283/21, провадження № 51-4668км21), від 07.10.2021 (справа №584/800/20, провадження №51-1800км21), від 29.09.2021 (справа №342/1560/20, провадження №51-2331км21) та у висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеному у постанові від 12.09.2022 (справа № 203/241/17, провадження № 51-4251км21).

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід не обирався.

Питання речових доказів слід вирішити у відповідності до приписів ст. 100 КПК України, а про скасування арешту вирішити в порядку ст. 174 КПК України.

Керуючись ст. 46 КК України, ст. 100, 284, 369-372, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілою.

Кримінальне провадження № 0001622 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.10.2024 р. за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - закрити у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Гостомель, Київської області, українця, громадянина України, працюючого на посаді заступника завідуючого складом в ТОВ «Транскомгруп», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 в дохід держави процесуальні витрати за проведення Київським НДЕКЦ МВС України експертиз у кримінальному провадженні № 0001622:

- 28.10.2024 року № СЕ-19/111-24/59244-ІТ вартість -3979,50 грн;

- 18.10.2024 року № СЕ-19/111-24/59951-ІТ вартість 2387,70 грн.

Арешт накладений на автомобіль марки Аudi А6 реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова (шасі, рами) НОМЕР_3 відповідно до ухвали слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.10.2024 року - скасувати.

Речовий доказ у кримінальному провадженні автомобіль марки Аudi А6 реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова (шасі, рами) НОМЕР_3 , що перебуває на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: АДРЕСА_2 , повернути власнику ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляції через Ірпінський міський суд Київської області.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію ухвали.

Обвинуваченому та прокурору копія ухвали вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1