Справа № 383/1335/24
Номер провадження 1-кп/383/166/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2024 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в м. Бобринець Кіровоградської області, в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області, в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000063 від 26.06.2024 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Бобринець Кіровоградської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта вища, не одруженого, раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення - кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

16 червня 2024 року близько 12 год. 50 хв., більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено ОСОБА_3 , прийшов до домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 та достовірно знаючи, що вказане домоволодіння на праві приватної власності належить потерпілій, ОСОБА_4 , у ОСОБА_3 виник умисел на незаконне проникнення до іншого володіння особи, а саме до приміщення гаражу, розташованого на території домоволодіння.

Реалізовуючи свій протиправний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, впевнившись, що на території домоволодіння нікого не має, порушуючи конституційне право на недоторканість приватної власності та користуючись необізнаністю сторонніх осіб щодо його протиправних дій, ОСОБА_3 увійшов через хвіртку до подвір`я, яка знаходилась зі сторони городу та після чого пройшовши до приміщення гаражу, де відкривши ворота, пройшов у середину даного приміщення, яке знаходиться на території домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_2 , яке відповідно до договору купівлі-продажу від 07.08.2003 року №ВАМ5 84867, зареєстрованого в реєстрі за №1250, на праві приватної власності належить потерпілій ОСОБА_4 , чим порушив конституційне право потерпілої ОСОБА_4 , на недоторканість житла особи.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення - кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 162 КК України.

У ході досудового розслідування кримінального провадження відносно ОСОБА_3 , останній подав заяву від 23.10.2024 року щодо визнання своєї винуватості, згоди зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Добровільність беззаперечного визнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_3 , його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності підтверджена також захисником адвокатом ОСОБА_5 ..

У ході досудового розслідування кримінального провадження відносно ОСОБА_3 потерпіла ОСОБА_4 подала заяву від 23.10.2024 року щодо згоди зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та відсутності заперечень проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Суд, враховуючи вказані заяви, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали згідно ст.ст. 381, 382 КПК України вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, який поставлений останньому у провину, знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до іншого володіння особи, що порушило недоторканість житла громадян.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу засудженого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 « Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При вирішенні питання про призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 162 КК України, суд враховує вимоги ст.65 КК України, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Обставини справи, які пом`якшують покарання обвинуваченого щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

Також, суд враховує данні про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше не судимий, має зареєстроване місце проживання, за яким характеризується посередньо, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Санкцією ч. 1 ст. 162 КК України передбачено покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років.

За таких обставин, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 найм`якіше покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Обмежень для призначення даного виду покарання до обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено. Саме таке покарання буде найбільше відповідати принципам та цілям призначення покарань і буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні потерпілою не заявлявся, судові витрати відсутні.

Речові докази, вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України, а саме:

- флеш-карта пам`яті (носій електронної інформації), чорного кольору Micro SD НС8 Gb на якому містяться записи з відеокамер та яка зберігається в матеріалах справи підлягає залишенню в матеріалах справи.

Керуючись ст.ст. 369- 371, 373, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.162 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 850,00 грн.

Речовий доказ, а саме:

- флеш-карта пам`яті (носій електронної інформації), чорного кольору Micro SD НС8 Gb залишити в матеріалах справи.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку суду шляхом подання апеляційної скарги з урахуванням вимог, передбачених ч.1 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1