Справа № 752/6350/25
Провадження №: 1-кп/752/1751/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000012 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, українця, громадянина України, який працює майстром банно-оздоровчих послуг, з незакінченою вищою освітою, неодруженого, який не має на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який має статус цивільнополоненого, в порядку ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України,

У С Т А Н О В И В :

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Встановлено, що ОСОБА_4 , будучи громадянином України, у відповідності до ст. 68 Конституції України зобов`язаний був неухильно додержуватися Конституції України та законів України, зокрема п.п. 1, 2 Положення про дозвільну систему затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, п.п. 12.1, 12.2, 12.13 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 07.10.1998 р. за № 637/3077.

Однак, ОСОБА_4 , всупереч обов`язку неухильного дотримання вказаних нормативно правових актів, діючи у порушення вищевказаних вимог, умисно вчинив злочин проти громадської безпеки за наступних обставин.

Так, 28.01.2025 приблизно о 11 год 50 хв., ОСОБА_4 , знаходячись неподалік від станції метро «Видубичі» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, знайшов біля кіоску кинджал, який перебував у шкіряних піхвах чорного кольору. В цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на придбання та у подальшому на незаконне носіння кинджалу, без передбаченого законом дозволу. У подальшому, ОСОБА_4 помістив вищевказаний кинджал, який перебував у шкіряних піхвах чорного кольору, до центрального відділення рюкзака, який був при ньому на той час, та розпочав його носити при собі, без передбаченого законом дозволу, до моменту вилучення працівниками правоохоронного органу.

У подальшому, цього ж дня, приблизно о 12 год 05 хв., ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, що виразились у носінні кинджалу без передбаченого законом дозволу, незаконно маючи при собі, а саме у рюкзаку, що був при ньому на той час, кинджал, який перебував у шкіряних піхвах чорного кольору, зайшов до станції метро «Видубичі» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, де у вестибюлі станції був зупинений працівником поліції та на запитання щодо наявності у нього речей та предметів, обіг яких обмежено або заборонено законом, повідомив, що у центральному відділенні рюкзака, який перебуває при ньому, знаходиться кинджал в шкіряних піхвах чорного кольору.

Після чого ОСОБА_4 був запрошений до кімнати поліції, що розташована на вказаній вище станції, де на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України, в присутності двох запрошених понятих чоловічої статі, під час проведення особистого обшуку останнього та обшуку його особистих речей, виявлено та вилучено із центрального відділення рюкзака, який був при ньому, кинджал в шкіряних піхвах чорного кольору, який відноситься до контактної клинкової холодної зброї колюче - ріжучої дії, виготовлений кустарним способом, який останній за вищевикладених обставин придбав та незаконно носив без передбаченого законом дозволу.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 263 КК України, тобто незаконне носіння кинджалу без передбаченого законом дозволу.

Крім того, в кінці листопада 2024, у невстановлений досудовим органом час, у лісопарковій зоні, неподалік с. Чорнобаївка Білозерського району Херсонської області, точної адреси органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , побачив кущі дикої коноплі.

В цей час у ОСОБА_4 винник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та у подальшому виготовлення наркотичного засобу канабіс, обіг якого заборонено, для особистого вживання без мети збуту.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та виготовлення наркотичного засобу канабіс, обіг якого заборонено, ОСОБА_4 зірвав суцвіття з двох рослин конопель, помістив до поліетиленового пакету, тим самим незаконно придав наркотичний засіб канабіс, та направився до свого місця проживання, а саме до будинку АДРЕСА_1 , де на горищі залишив зірвані суцвіття з рослин конопель для висушення.

Через декілька днів, точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання, за допомогою рук та ножиців, подрібнив суцвіття конопель, та розділив пропорційними частинами по двох поліетиленових пакетах з пазовим замком, які поклав до свого рюкзака, тим самим умисно, незаконно виготовив та розпочав зберігати при собі для особистого вживання без мети збуту вищевказаний наркотичний засіб.

У подальшому, 31.11.2024, точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання, взяв рюкзак, у центральному відділенні якого знаходилися два поліетиленові пакети з пазовими застібками, з вмістом подрібненої речовини рослинного походження зеленого кольору, та за допомогою громадського та залізничного транспорту, поїхав до міста Києва, чим незаконного перевіз вказаний вище наркотичний засіб, та залишив зберігати у кімнаті відпочинку, за місцем своєї роботи, а саме у приміщенні готельно-ресторанного комплексу «Чумацький шлях», що розташований за адресою: Київська обл., Обухівський р-н, с. Романків, вул. Соснова, 10, 27-й км нової Обухівської траси.

Надалі, ОСОБА_4 , 28.01.2025 приблизно о 10 год 30 хв., продовжуючи зберігати при собі, а саме у центральному відділенні рюкзака, два поліетиленові пакети з пазовими застібками, з вмістом подрібненої речовини рослинного походження зеленого кольору, скориставшись послугами громадського транспорту, а саме за допомогою маршрутного автобуса доїхав до станції метрополітену «Видубичі» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, чим перевіз виготовлений раніше наркотичний засіб.

Цього ж дня, о 12 год 05 хв., ОСОБА_4 , прибув до станції метро «Видубичі», де у вестибюлі був зупинений працівником поліції та на запитання щодо наявності у нього речей та предметів, обіг яких обмежений або заборонений законом, повідомив, що у центральному відділенні рюкзака, який був при ньому, знаходяться два поліетиленові пакети з пазовими застібками, в яких знаходиться подрібнена речовина рослинного походження, яка являється наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабіс, яку він за вищевказаних обставинах незаконно придбав, виготовив, зберігав та перевіз при собі без мети збуту.

У подальшому, ОСОБА_4 був запрошений до кімнати поліції, де працівниками поліції у присутності двох понятих чоловічої статі проведено обшук у порядку ч. 2 ст. 208 КПК України, під час якого у останнього, з центрального відділенні рюкзака, який був при ньому, на той час, працівниками поліції було вилучено два поліетиленових пакети з пазовими застібками, з вмістом подрібненої речовини рослинного походження зеленого кольору, які містять речовину рослинного походження, а саме наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс, загальною масою 5, 26 г.

Канабіс, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», «Список № 1 Наркотичні засоби, обіг яких обмежено» в «Таблиці IІ», є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

Згідно з Наказом Міністерства охорони здоров`я України 01.08.2000 № 188 (у реакції наказу Міністерства охорони здоров`я України від 29.07.2010 № 634) «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», а саме «Таблиці 2», маса вилученого у ОСОБА_4 канабісу відноситься до невеликих розмірів.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання, виготовлення, зберігання та перевезення наркотичного засобу - канабіс без мети збуту.

2. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним, щиро розкаявся, а також підтвердив встановлені в обвинувальному акті обставини справи. Пояснив, що кижал знайшов за викладених в обвинувальному акті обставинах. Також пояснив, що канабіс вживає після полону, в якому перебував вісім місяців, як заспокійливий засіб. Зазначив, що готов понести відповідальність за свої дії.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутній сумнів щодо добровільності їхньої позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Таким чином, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 незаконному носінні кинджалу без передбаченого законом дозволу та кваліфікує такі його дії за ч. 2 ст. 263 КК України.

Крім того, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у незаконному придбанні, виготовленні, зберіганні та перевезенні наркотичного засобу - канабіс без мети збуту та кваліфікує такі його дії за ч. 1 ст. 309 КК України.

3. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд бере до уваги і визнає обставинами, які пом`якшують покарання - його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжує покарання, не встановлено.

4. Мотиви призначення покарання.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_4 суд у відповідності зі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України не судимий, неодружений, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, працює майстром банно-оздоровчих послуг, має незакінчену вищу освіту, протягом восьми місяців перебував у полоні окупаційних російських військ з 03.10.2022 по 26.05.2023, за місцем проживання характеризується посередньо (відносини з сусідами добрі, скарг на його поведінку не надходило, алкоголем не зловживає).

Суд зауважує, що згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

У правовій державі покарання передусім є виправним та превентивним засобом, в якій має використовуватись не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи.

На реалізацію принципу, встановленого частиною другою статті 61 Конституції України, згідно з яким юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, спрямовані положення статті 65 КК України. Зазначений принцип, зокрема, конкретизовано у положеннях Кримінального кодексу України щодо системи покарань, звільнення від кримінальної відповідальності, звільнення від покарання та його відбування, у тому числі призначення більш суворого покарання.

Керуючись загальними засадами призначення покарання (ст. 65 КК України), суд має призначати покарання конкретній особі за конкретний злочин, максимально індивідуалізуючи покарання.

Призначене судом покарання повинно відповідати ступеню суспільної небезпеки кримінального правопорушення, обставинам його вчинення та враховувати особу винного, тобто бути справедливим.

Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину та передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.

Виходячи з мети покарання й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Тобто, кримінально-правовий зміст принципу справедливості полягає в тому, що покарання, яке застосоване до особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, повинно бути справедливим, тобто таким, що відповідає як тяжкості вчиненого кримінального правопорушення так і конкретним обставинам його вчинення, а також особливостям особистості злочинця.

Отже, санкція ч. 2 ст. 263 КК України передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин, або пробаційного нагляду на строк від двох до п`яти років, або обмеження волі на той самий строк, або позбавлення волі на строк до трьох років.

Санкція ч. 1 ст. 309 передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або пробаційного нагляду на строк до п`яти років, або обмеження волі на той самий строк.

З огляду на викладене, з урахуванням обставин вчинення кримінальних правопорушень, враховуючи відомості про особу обвинуваченого та його посткримінальну поведінку, ураховуючи наявність встановлених судом пом`якшуючих обставин, а також те, що ОСОБА_4 перебував у полоні тривалий час, тобто вчинення правопорушення пов`язано зі складними життєвими обставинами, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкцій інкримінованих статей у розмірі, наближеному до мінімального, що сприятиме запобіганню вчиненню останнім нових правопорушень та буде достатнім для його виправлення.

На переконання суду, у даному випадку саме таке покарання відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України, є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення ОСОБА_4 нових злочинів.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

5. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити згідно з вимогами ст. 100 КПК України.

Документально підтверджені процесуальні витрати по справі на залучення експертів, у зв`язку з проведенням судових експертиз під час досудового розслідування, необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 349, 368-370, 374-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 263 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 18700,00 (вісімнадцять тисяч сімсот) гривень;

- за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 18700,00 (вісімнадцять тисяч сімсот) гривень.

Речові докази:

- кинжал, поміщений до сейф-пакету №4102776, що зберігається в камері зберігання речових доказів УП в метрополітені ГУНП у м. Києві (квитанція № 007810) - знищити;

- канабіс масою 5,26 грамів, поміщений до сейф-пакету №0012356, що зберігається в камері зберігання речових доказів УП в метрополітені ГУНП у м. Києві (квитанція № 003446) - знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати в сумі 1193 грн 85 коп. на проведення експертизи (висновок експерта № СЕ- 19/111- 25/6024-НЗПРАП від 29.01.2025).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати в сумі 1591 грн 80 коп. на проведення експертизи (висновок експерта № СЕ- 19/111- 25/6025-НЗПРАП від 29.01.2025).

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1