Справа № 346/1104/24
Провадження № 1-кп/346/260/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області, у складі головуючого судді: ОСОБА_1 , секретарка судових засідань: ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі судових засідань суду, угоду про визнання винуватості по кримінальному провадженню № 0000020, в якому ОСОБА_4 (який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Кіцмань Чернівецької області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; на обліку у лікаря-нарколога чи лікаря-психіатра не перебуває; одружений; має на утриманні трьох дітей; учасник бойових дій), обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 413 Кримінального кодексу України,

сторонами та іншими учасниками кримінального провадження № 0000020: з боку обвинувачення - прокурор: ОСОБА_3 , з боку захисту обвинувачений: ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

Щодо обвинувачення:

До суду надійшов обвинувальний акт, складений у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000020, за яким ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 413 Кримінального кодексу України (надалі за текстом КК України), за таких обставин, вказаних обвинувальному акті: 30.11.2019 року ОСОБА_4 з Міністерством оборони України в особі командувача Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » укладено контракт про проходження військової служби в ЗСУ на строк 5 років. І згідно наказу командира військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 30.11.2019 року № 394, молодшого лейтенанта ОСОБА_4 призначено на посаду командира взводу управління мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 . Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 06.12.2019 року № 340 молодшого лейтенанта ОСОБА_4 призначеного на посаду командира взводу управління мінометної батареї денної військової частини, зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення вказаної військової частини. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.10.2021 року № 271 молодший лейтенант ОСОБА_4 , призначено на посаду заступника начальнику штабу з мобілізаційної роботи військової частини НОМЕР_1 . В подальшому молодшому лейтенанту ОСОБА_4 , присвоєно чергове військове звання «Лейтенант». Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Згідно п.п. 1,3 ч.3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком ( розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника). Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України №64/2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», воєнний стан в Україні запроваджено із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому, строк дії введеного на території України воєнного стану продовжено Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.03.2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 року № 2119-ІХ, Украхом Президента України «Про продовження строку дії вожнного стану в Україні» від 14.03.2022 року №133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 року № 2119-ІХ, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 18.04.2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 року № 2212-ІХ, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17.05.2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 року № 2263-ІХ, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12.08.2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 року № 2500-ІХ, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 07.11.2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16.11.2022 року № 2738-ІХ, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06.02.2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 07.02.2023 року № 2915-ІХ, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 01.05.2023 року № 254/2023, затвердженим Законом України від 02.05.2023 року № 3057-ІХ, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 26.07.2023 року № 451/2023, затвердженим Законом України від 27.07.2023 року № 3275-ІХ, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06.11.2023 року № 734/2023, затвердженим Законом України від 08.11.2023 року № 3429-ІХ, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 05.02.2024 року № 49/2024, затвердженим Законом України від 06.02.2024 року № 3654-ІХ- до теперішнього часу.

Про введення в дію воєнного стану старшому лейтенанту ОСОБА_4 достеменно було відомо.

Проходячи військову службу у вищевказаній військовій частині лейтенант ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. 4 Закону України «Про правовий режим майна в Збройних Силах України», ст.ст. 9, 11, 14, 16, 37, 40, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст. 1, 3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», абз.абз. 1, 3 п. 1 розділу І, абз. 9 п. 14 розділу І, абз. 1 п. 15 Розділу ІІ, п. 16 Розділу ІІ, абз.абз. 1, 2 п. 18 Розділу ІІ, абз.абз. 1, 3, 5 п. 19 Розділу ІІ, абз. 1 п. 2 розділу Х «Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України», затвердженої наказом Міністра оборони України від 29.06.2005 № 359, зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, засвоювати все, чого навчають командири (начальники), та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України; досконало знайти й вміло володіти зброєю і технікою відділення, забезпечувати їх правильне зберігання та експлуатацію; дбайливо використовувати військове майно, не допускати його втрати, знищення чи розкрадання; забезпечувати облік, зберігання і комплектність всієї стрілецької зброї та боєприпасів особового складу; залишати стрілецьку зброю та боєприпаси без нагляду; отриману стрілецьку зброю та боєприпаси постійно тримати при собі.

Проте, старший лейтенант ОСОБА_4 , діючи всупереч наведених вимог закону щодо порядку зберігання зброї, допустив її втрату за наступних обставин. В період часу з 24.02.2022 року по 01.05.2022 року лейтенант ОСОБА_4 за наказом командира військової частини НОМЕР_1 перебував у пункті постійної дислокації військової частини НОМЕР_2 , якій підпорядкована військова частина НОМЕР_1 , а саме в АДРЕСА_2 , де проводив мобілізаційну роботу щодо набору до військової частини НОМЕР_1 особового складу.

При цьому, з метою видачі новоприбулим мобілізованим військовослужбовцям стрілецької зброї, старший лейтенант ОСОБА_4 отримав зі складу ракетно-артилерійського озброєння НОМЕР_2 стрілцьку зброю відповідно до наступних накладних:- згідно накладної № 89/22 від 25.02.2022 отримано автомати АКС-74У - 12 одиниць, автомати АК-74 - 35 одиниць, зокрема автомат АК-74 НОМЕР_3 1990 р., автомат АК-74 НОМЕР_4 1990 р.;

- згідно накладної № 249/22 від 09.03.2022 отримано автомати АКС-74У - 192 одиниці, автомати АК-74 - 98 одиниць, зокрема автомат АК-74 НОМЕР_5 1983 р., автомат АК-74 НОМЕР_6 1983 р., автомат АК-74 НОМЕР_7 1983 р., автомат АК-74 НОМЕР_8 1986 р., автомат АК-74 НОМЕР_9 1986 р., автомат АК-74 НОМЕР_10 1986 р., автомат АК-74 НОМЕР_11 1983 р., автомат АК-74 НОМЕР_12 1983 р., автомат АК-74 НОМЕР_13 1984 р., автомат АК-74 НОМЕР_14 1983 р., автомат АКС-74 У НОМЕР_15 1989 р., автомат АКС-74У НОМЕР_16 1990 р., автомат АКС-74У НОМЕР_17 1990 р., автомат АКС-74У НОМЕР_18 1990 р., автомат АКС-74У НОМЕР_19 1990 р., автомат АКС-74У НОМЕР_20 1990 р., автомат АКС-74У НОМЕР_21 1990 р., автомат АКС-74У НОМЕР_22 1990 р., автомат АКС-74У НОМЕР_23 1990 р., автомат АКС-74У НОМЕР_24 1990 р., автомат АКС-74У НОМЕР_25 1990 р., автомат АКС-74У НОМЕР_26 1989 р., автомат АКС-74У НОМЕР_27 1989 р., автомат АКС-74У НОМЕР_28 1989 р., автомат АКС-74У НОМЕР_29 1989 р., автомат АКС-74У НОМЕР_30 1989 р., автомат АКС-74У НОМЕР_31 1989 р., автомат АКС-74У НОМЕР_32 1989 р., автомат АКС-74У НОМЕР_33 1989 р., автомат АКС-74У НОМЕР_34 1989 р., автомат АКС-74У НОМЕР_35 1989 р., автомат АКС-74У НОМЕР_36 1989 р., автомат АКС-74У НОМЕР_37 1989 р., автомат АКС-74У НОМЕР_38 1989 р., автомат АКС-74У НОМЕР_39 1989 р., автомат АКС-74У НОМЕР_40 1989 р., автомат АКС-74У НОМЕР_41 1989 р., автомат АКС-74У НОМЕР_42 1989 р., автомат АКС-74У НОМЕР_43 1990 р., автомат АКС-74У НОМЕР_44 1990 р., автомат АКС-74У НОМЕР_45 1990 р., автомат АКС-74У НОМЕР_46 1990 р., автомат АКС-74У НОМЕР_47 1990 р., автомат АКС-74У НОМЕР_48 1990 р., автомат АКС-74У НОМЕР_49 1990 р., автомат АКС-74У НОМЕР_50 1990 р., автомат АКС-74У НОМЕР_51 1990 р., автомат АКС-74У НОМЕР_52 1990 р., автомат АКС-74У НОМЕР_53 1990 р., автомат АКС-74У НОМЕР_54 1990 р.;

- згідно накладної № 331/22 від 25.03.2022 отримано автомати АКС-74У- 12 одиниць, зокрема автомат АКС-74У НОМЕР_55 1991 р.;

- згідно накладної № 244/22/1 від 01.05.2022 отримано автомати АК-74 - 7 одиниць, автомати АКС-74 - 1 одиниця, автомати АКС-74У - 6 одиниць, зокрема автомат АКС-74 НОМЕР_56 1988 р., автомат АКС-74У НОМЕР_57 1988 р., автомат АКС-74У НОМЕР_58 1988 р., автомат АКС-74У НОМЕР_59 1988 р., автомат АКС-74У НОМЕР_60 1988 р.

Згідно абз.абз. 1, 2 п. 6 Розділу V Інструкції видача стрілецької зброї підрозділам військової частини проводиться службою РАО зі складу РАО за накладними згідно із заявками командирів підрозділів на видачу зброї на підставі рішення командира військової частини. Стрілецька зброя отримується зі складу РАО старшиною підрозділу, за його відсутності - командиром підрозділу.

Відповідно до абз. 1 п. 15 Розділу ІІ Інструкції стрілецька зброя закріплюється за військовослужбовцями рядового, сержантського та старшинського складу під особистий підпис у відомості закріплення зброї за особовим складом, яка реєструється у службі діловодства військової частини. Згідно п. 16 Розділу ІІ Інструкції стрілецька зброя особовому складу видається під особистий підпис у книзі видачі зброї та боєприпасів.

Відповідно до абз.абз. 1, 2 п. 18 Розділу ІІ Інструкції військовослужбовцям, які відбувають у відрядження зі зброєю, до посвідчення про відрядження записуються вид, номер стрілецької зброї. Запис скріплюється підписом особи, яка підписала посвідчення про відрядження, і гербовою печаткою військової частини. Найменування, кількість, номери стрілецької зброї та боєприпасів, призначених для озброєння команди (варти), записуються в посвідчення про відрядження старшого команди (варти). У книзі видачі зброї та боєприпасів під час отримання стрілецької зброї та боєприпасів військовослужбовцями, які відбувають у відрядження зі зброєю, після дати видачі черговим підрозділу (військової частини) записуються номер і дата посвідчення про відрядження, а також зазначається дата повернення цього військовослужбовця з відрядження.

Згідно абз. 1 п. 19 Розділу ІІ Інструкції у разі оголошення тривоги (збору) ящики зі стрілецькою зброєю і боєприпасами підрозділу старшина підрозділу одержує зі складу РАО військової частини під особистий підпис у завчасно підготовленій накладній. Старшина підрозділу перевіряє цілісність ящиків, печаток та замків і під охороною вивозить їх у район зосередження. Відповідно до абз. 3 п. 19 Розділу ІІ Інструкції прибувши до району зосередження, старшина підрозділу відмикає ящики зі стрілецькою зброєю та боєприпасами, перевіряє наявність стрілецької зброї та боєприпасів і за командою прямих начальників видає особовому складу під особистий підпис у книзі видачі зброї та боєприпасів.

Згідно абз. 5 п. 19 Розділу ІІ Інструкції для скорочення часу на видачу стрілецької зброї та боєприпасів солдатам і сержантам у разі оголошення тривоги (збору) в кінці книги видачі зброї та боєприпасів завчасно робиться відповідний запис (список військовослужбовців, назви закріплених за ними видів та номерів зброї, кількість боєприпасів), який за потреби уточнюється під час видачі стрілецької зброї та боєприпасів. Стрілецька зброя та боєприпаси військовослужбовцям строкової служби видаються під їх особистий підпис у книзі видачі зброї та боєприпасів.

Однак, лейтенант ОСОБА_6 , в порушення наведених Вимог нормативно-правових актів, перебуваючи в період часу з 25.02.2022 по 01.05.2022 у пункті постійної дислокації військової частини НОМЕР_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , порушуючи правила зберігання ввіреної йому для службового користування зброї, безконтрольно видав вищевказану отриману ним зі складу РАО стрілецьку зброю новоприбулим мобілізованим військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 , не відобразивши при цьому інформацію про номер зброї та конкретного військовослужбовця, який її отримав, у відомостях закріплення зброї за особовим складом та книзі видачі зброї та боєприпасів чи будь яких інших документах.

В подальшому, 15.11.2022 начальником служби РАО військової частини НОМЕР_1 виявлено нестачу 58 одиниць стрілецької зброї загальною вартістю 289 393,80 грн., яка була видана згідно накладних № 89/22 від 25.02.2022, № 249/22 від 09.03.2022, № 331/22 від 25.03.2022, № 244/22/1 від 01.05.2022 лейтенанту ОСОБА_7 , а саме: автомат АК-74 НОМЕР_3 1990 р., автомат АК-74 НОМЕР_4 1990 р., автомат АК-74 НОМЕР_5 1983 р., автомат АК-74 НОМЕР_6 1983 р., автомат АК-74 НОМЕР_7 1983 р., автомат АК-74 НОМЕР_8 1986 р., автомат АК-74 НОМЕР_9 1986 р., автомат АК-74 НОМЕР_10 1986 р., автомат АК-74 НОМЕР_11 1983 р., автомат АК-74 НОМЕР_12 1983 р., автомат АК-74 НОМЕР_13 1984 р., автомат АК-74 НОМЕР_14 1983 р., автомат АКС-74 НОМЕР_56 1988 р., автомат АКС-74У НОМЕР_57 1988 р., автомат АКС-74У НОМЕР_58 1988 р., автомат АКС-74У НОМЕР_59 1988 р., автомат АКС-74У НОМЕР_60 1988 р., автомат АКС-74У НОМЕР_15 1989 р., автомат АКС-74У НОМЕР_16 1990 р., автомат АКС-74У НОМЕР_17 1990 р., автомат АКС-74У НОМЕР_18 1990 р., автомат АКС-74У НОМЕР_19 1990 р., автомат АКС-74У НОМЕР_20 1990 р., автомат АКС-74У НОМЕР_21 1990 р., автомат АКС-74У НОМЕР_22 1990 р., автомат АКС-74У НОМЕР_23 1990 р., автомат АКС-74У НОМЕР_24 1990 р., автомат АКС-74У НОМЕР_25 1990 р., автомат АКС-74У НОМЕР_26 1989 р., автомат АКС-74У НОМЕР_27 1989 р., автомат АКС-74У НОМЕР_28 1989 р., автомат АКС-74У НОМЕР_29 1989 р., автомат АКС-74У НОМЕР_30 1989 р., автомат АКС-74У НОМЕР_31 1989 р., автомат АКС-74У НОМЕР_32 1989 р., автомат АКС-74 НОМЕР_33 1989 р., автомат АКС-74У НОМЕР_34 1989 р., автомат АКС-74У НОМЕР_35 1989 р., автомат АКС-74У НОМЕР_36 1989 р., автомат АКС-74У НОМЕР_37 1989 р., автомат АКС-74У НОМЕР_38 1989 р., автомат АКС-74У НОМЕР_39 1989 р., автомат АКС-74У НОМЕР_40 1989 р., автомат АКС-74У НОМЕР_41 1989 р., автомат АКС-74У НОМЕР_42 1989 р., автомат АКС-74У НОМЕР_43 1990 р., автомат АКС-74У НОМЕР_44 1990 р., автомат АКС-74У НОМЕР_45 1990 р., автомат АКС-74У НОМЕР_46 1990 р., автомат АКС-74У НОМЕР_47 1990 р., автомат АКС-74У НОМЕР_48 1990 р., автомат АКС-74У НОМЕР_49 1990 р., автомат АКС-74У НОМЕР_50 1990 р., автомат АКС-74У НОМЕР_51 1990 р., автомат АКС-74У НОМЕР_52 1990 р., автомат АКС-74У НОМЕР_53 1990 р., автомат АКС-74У НОМЕР_54 1990 р., автомат АКС-74) НОМЕР_55 1991 р.

У зв?язку із цим, вищевказана стрілецька зброя в кількості 58 одиниць, видана та ввірена лейтенанту ОСОБА_4 для службового користування, втрачена в період часу з 25.02.2022 по 15.11.2022 за невстановлених досудовим розслідуванням обставинах та місці.

І за даними обвинувального акту, ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились в втраті ввіреної для службового користування зброї внаслідок порушення правил її зберігання, вчинене в умовах воєнного стану - вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3ст.413 КК України. Обставинами, які пом`якшують покарання є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставини, які обтяжують покарання - відсутні. Обвинувачений частково відшкодував заподіяну шкоду державі: 289393грн.80коп., на суму 150726грн.41коп. (а.с.2-11).

Оцінка судом угоди про визнання винуватості.

Разом з цим, прокурор подав угоду про визнання винуватості, з урахуванням змін, від 17 березня 2025 року, яку уклав у місті Івано-Франківськ, прокурор Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , і яка містить підписи сторін, що її уклали (а.с.138-144).

За своїм змістом, угода про визнання винуватості повністю відтворює та містить вказані у обвинувальному акті і наведені судом вище фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення, формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію діяння, із зазначенням частини 3 статті 413 КК України, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 (а.с.2-11). І з огляду на зміст угоди, суд вважає, що в ній зазначені усі істотні для вказаного кримінального провадження обставини (а.с.138-144).

Також, зазначена угода про визнання винуватості містить положення про:

- беззастережне, тобто повне визнання ОСОБА_4 своєї винуватості у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 413 КК України;

- обставинами, які пом`якшують покарання є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставини, які обтяжують покарання - відсутні;

- ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Кіцмань Чернівецької області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; на обліку у лікаря-нарколога чи лікаря-психіатра не перебуває; одружений; має на утриманні трьох дітей; учасник бойових дій;

- шкода, заподіяна державі складає 289393грн.80коп., з яких обвинувачений вже відшкодував 255476грн.36коп., а відшкодувати заподіяну шкоду у розмірі 33917грн.44коп. обвинувачений повинен протягом 6 місяців після дати набрання цим вироком законної сили;

- узгоджене між сторонами угоди покарання (за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.413 КК, на підставі ч.1 ст.69 КК України, штраф у розмірі 3000 (трьох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень; враховуючи ч.3 ст.72 КК України, покарання призначене судом за цим вироком та покарання у виді службового обмеження строком на 2 роки, з відрахуванням в дохід держави 20% від суми грошового забезпечення, призначене вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 17.07.2023 року належить виконувати самостійно);

- наслідки укладення та затвердження цієї угоди, що передбачені статтею 473 КПК України;

- наслідки невиконання цієї угоди, що передбачені статтею 476 КПК України (а.с. 138-144).

У судовому засіданні, головуючий роз`яснив обвинуваченому його процесуальні права та обов`язки, прокурор оголосила обвинувальний акт, а головуючий зміст угоди про визнання винуватості від 17.03.2025 року, яку сторони кримінального провадження просили суд затвердити. Далі, встановивши особу обвинуваченого, суд з`ясував у обвинуваченого, що він цілком і повністю розуміє у чому саме він звинувачується, і що він визнає себе винним повністю та безумовно, без будь-яких застережень.

Оголосивши зміст угоди від 17.03.2025 року, на виконання частини 4 статті 474 КПК України, головуючий роз`яснив обвинуваченому його процесуальні права, надані йому законом; роз`яснив наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним; вид покарання й інші заходи, які будуть застосовані до обвинуваченого у разі затвердження судом угоди про визнання винуватості.

Після чого, суд з`ясував у ОСОБА_4 і пересвідчився у тому, що обвинувачений дійсно цілком і повністю розуміє: процесуальні права, надані йому законом; наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені статтею 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним; обов`язок відшкодувати заподіяну шкоду у розмірі 33917грн.44коп. протягом 6 місяців після дати набрання цим вироком законної сили; вид покарання, яке узгоджено сторонами угоди і на яке він погоджується (за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.413 КК, на підставі ч.1 ст.69 КК України, штраф у розмірі 3000 (трьох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень; враховуючи ч.3 ст.72 КК України, покарання призначене судом за цим вироком та покарання у виді службового обмеження строком на 2 роки, з відрахуванням в дохід держави 20% від суми грошового забезпечення, призначене вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 17.07.2023 року - належить виконувати самостійно); інші заходи, які будуть застосовані до обвинуваченого у разі затвердження судом угоди про визнання винуватості.

На виконання частини 6 статті 474 КПК України, суд з`ясував і пересвідчився у тому, що угода про визнання винуватості від 17.03.2025 року була укладена прокурором та обвинуваченим дійсно добровільно. І прокурор, і обвинувачений, і захисник підтвердили, що укладення цієї угоди відбулось сторонами, які її підписали, без наявності та не внаслідок застосування насильства, примусу, погроз, не внаслідок обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені у вказаній угоді.

Також, у судовому засіданні суд з`ясував думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, які наполягали на тому, що відсутні підстави для відмови судом у затвердженні угоди про визнання винуватості.

А для виконання частини 7 статті 474 КПК України, перевіряючи вказану угоду на відповідність вимогам Конституції України, КПК та КК України, суд виходить з наступного: з огляду на те, що кримінальне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 413 КК України є нетяжким злочином та з огляду на зміст всієї угоди, її умови не суперечать вимогам Конституції України, КПК України чи КК України, і вона дійсно могла бути ініційована та укладена тими сторонами, що її уклали та підписали; умови угоди відповідають інтересам суспільства; умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін, які її уклали або інших осіб; обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним судом не встановлені; за угодою, обвинувачений не взяв на себе яких-небудь зобов`язань, неможливість виконання яких є очевидною; відсутність фактичних підстав для визнання винуватості, судом не встановлена.

Таким чином, з мотивів викладених вище суд вважає, що підстави для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості від 17.03.2025 року, яку уклав прокурор та обвинувачений, за участю захисника, дійсно відсутні, і тому цю угоду слід затвердити та ухвалити обвинувальний вирок визнавши ОСОБА_4 винуватим у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 413 КК України, а також призначити йому узгоджене сторонами цієї угоди і вказане вище покарання, та покласти на нього обов`язок відшкодувати невідшкодовану шкоду, у розмірі і порядку, узгодженими сторонами угоди.

Щодо процесуальних витрат.

Положеннями пункту 3 частини 1 статті 118 КПК України передбачено, що процесуальні витрати складаються з витрат, пов`язаних із залученням експертів.

А згідно з частиною 2 статті 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

І хоча суд ухвалює обвинувальний вирок, в силу положень частини 2 статті 124 КПК України, оскільки сторона обвинувачення зазначила, що витрати на залучення експертів відсутні, підстав для розподілу судових витрат не має.

Щодо речових доказів і документів.

В силу положень частини 9 статті 100 КПК України, питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатись до набрання рішенням законної сили. При цьому, частина 9 статті 100 КПК України прямо передбачає, як суду треба вирішити питання про долю конкретних речових доказів і документів.

Однак, в матеріалах справи речові докази відсутні, а тому підстави для вирішення питань щодо їх долі, відсутні. Документи, слід залишити у матеріалах кримінального провадження.

Інші процесуальні питання.

Підстави, для вирішення судом інших питань, передбачених ст.368 КПК України - відсутні.

Таким чином, на підставі всього вище викладеного та керуючись статтями 1-33,36,37,42,45-52,75-83,91-100,107-112,118,124,291-293,314,342-348,369,371,373-376,468-476 КПК України, суд

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 17 березня 2025 року у місті Івано-Франківськ між прокурором Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 413 Кримінального кодексу України та призначити йому узгоджене між сторонами угоди про визнання винуватості, покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 413 Кримінального кодексу України, на підставі ч.1 ст.69 КК України, у виді штрафу у розмірі 3000 (трьох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень.

Відповідно до ч.3 ст.72 КК України, покарання призначене судом за цим вироком у виді штрафу у розмірі 3000 (трьох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень та покарання у виді службового обмеження строком на 2 роки, з відрахуванням в дохід держави 20% від суми грошового забезпечення, призначене вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 17.07.2023 року - виконувати самостійно.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язок відшкодувати державі Україна упродовж 6 місяців після дати набрання цим вироком законної сили не відшкодовану шкоду у розмірі 33917 (тридцять три тисячі дев`ятсот сімнадцять) гривень 44 (сорок чотири) копійки.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення в порядку, передбаченому частиною 4 статті 394 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім під час його проголошення в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку у Коломийському міськрайонному суді Івано-Франківської області.

Суддя: ОСОБА_1