1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/9281/24 1-кс/335/5166/2024
За наслідками опрацювання заяви начальника Оріхівської міської військової адміністрації ОСОБА_5 встановлено, що Указом Президента України від 07.04.2023 № 197/2023 «Про утворення військових адміністрацій населених пунктів у Запорізькій області», утворено Оріхівську міську військову адміністрацію Пологівського району Запорізької області.
Розпорядженням Президента України від 07.04.2023 №60/2023-рп «Про призначення ОСОБА_6 начальником Оріхівської військової адміністрації Пологівського району Запорізької області» начальником Оріхівської військової адміністрації призначено ОСОБА_5 .
Управлінням Східного офісу держаудитслужби в Запорізькій області проводилися ревізія окремих питань фінансово-господарської діяльності департаменту з питань цивільного захисту населення Запорізької області державної адміністрації.
Відповідно до протоколів міської комісії з питань ТЕБ та НС вище зазначені паливно-мастильні матеріали розподілено наступним чином:
Згідно із протоколом від 25 квітня 2022 року №2:
- КП «Оріхівський водоканал» дизельного пального 1500л,бензину А9 1500 л.;
- КП «Благоустрій» дизельного пального 1575 л., бензину А92-1585 л.;
- КП «Оріхівжилсервіс» дизельного пального 125 л;.
КНП «Оріхівська БЛІЛ» дизельного пального 800 л,. бензину А92-915 л.
Згідно із протоколом від 26 липня 2022 року №4:
- КП «Оріхівський водоканал» дизельного пального 1500 л., бензину А9 2000 л;
- КІ «Благоустрій» дизельного пального 1000 л., бензину А92-1000 л;
- КП «Оріхівжилсервіс» дизельного пального 1500 л., бензину А92-1000 л.
Проте, перелічені комунальні підприємств Оріхівської міської ради вище зазначені паливно-мастильні матеріали не отримували. Вказане підтверджується, як поясненнями керівників підприємств, наданими голові військової адміністрації, так і долученими до зави листами цих комунальних підприємств.
Крім того, паливно-мастильні матеріали, отримані із Департаменту з питань цивільного захисту населення Запорізької обласної державної адміністрації у 2022 році не були оприбутковані (обліковані) відділом бухгалтерського обліку та звітності виконавчого комітету Оріхівської міської ради оскільки, що до відділу не були надані відповідні первинні документи.
Також, викладені у заяві доводи підтверджуються отриманими у ході досудового розслідування документами, зокрема, протоколами Оріхівської міської комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 25 квітня 2022 року №2 та від 25 квітня 2022 року №2, листами виконавчого комітету Оріхівської міської ради «Про надання звіту» від 04.07.2022 № 03-05/662 та від 05.09.2022 № 03-05/885 щодо фактичного використання комунальними підприємствами вищевказаних паливно-мастильних матеріалів, адресованими до Департаменту з питань цивільного захисту населення Запорізької обласної державної адміністрації та показами свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
З огляду на викладене, в діях службових осіб виконавчого комітет вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 191 К України, саме заволодіння, привласнення, розтрата комунального майна шляхом зловживання службовим становищем, вчиненого в умовах воєнного стану. Як наслідок виконавчому комітету Оріхівської міської ради завдано збитки на загальну суму 595,040 тис. грн.
Так, в ході досудового розслідування допитано свідка ОСОБА_10 начальника відділу фінансів Оріхівської міської ради, який надав покази щодо видачі паливно-мастильних матеріалів як службовим особам Оріхівської міської ради так і службовим особам комунальних підприємств, а також стороннім особам. Видача відбувалась за особистою вказівкою заступника Оріхівського міського голови ОСОБА_7 . У ході допиту свідком було добровільно видано свій діловий щоденник, в якому він особисто вів записи щодо видачі паливно-мастильних матеріалів та інші чорнові записи з даного приводу, також у щоденнику містяться окремі аркуші паперу, які мають особисті записи свідка стосовно видачі палива та записи ОСОБА_7 із вказівками щодо надання тим чи іншим особам цього палива.
13.12.2024 року слідчим було проведено огляд виданих ОСОБА_10 діалогового щоденника із наявними у ньому окремими аркушами паперу, про що складено відповідний протокол.
13.12.2024 слідчим винесено постанову про визначення «ділового блокноту на 126 аркушах та 15 аркушів паперу», на яких містяться чорнові записи ОСОБА_10 та особи, виконані від імені ОСОБА_7 та посвідчені відповідним підписом, речовими доказами, так як вони є матеріальними об`єктами, які зберегли на собі сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження в сукупності з іншими доказами та необхідні для проведення судових експертиз для встановлення наявності на вилученій документації, яка має відношення до кримінального провадження, так як іншим способом отримати дану інформаціє не можливо.
Слідча посилаючись на те, що метою накладення арешту на оглянуті документи є збереження речових доказів у кримінальному провадженні, просить клопотання задовольнити.
В судове засідання слідча не з`явилася, подала заяву про розгляд клопотання за її відсутності, клопотання підтримує, просила його задовольнити.
Власник майна ОСОБА_10 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання слідчого про арешт майна без його участі.
Дослідивши клопотання про арешт майна та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Слідчий суддя, перевіривши клопотання заявника на дотримання вимог Кримінального процесуального Кодексу України (далі - КПК), приходить до наступного.
Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ч. 2 ст. 1 КПК України).
Відповідно ж до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Так, слідчим суддею встановлено, що клопотання про арешт майна подано, у відповідності до ст. 170 КПК України, оскільки останнє містить в собі критерії визначені ч. 2 цієї статті Кодексу, а саме є речовим доказом.
Тож, слідчий суддя погоджується з доводами слідчого про те, що необхідно накласти арешт на майно на підставі ст. 170 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у пункті першому частині другій статті 170 цього Кодексу.
За таких обставин, слідчий суддя враховуючи правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню та, вважає за необхідне застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, тобто такий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах осіб та накласти арешт саме на підставі ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.
Керуючись ст.ст. 1-29, 131-132, 170-173, 309, 369-372, 376, 534 КПК України, слідчий суддя
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на оглянуті 13.12.2024 документи, а саме: діловий щоденник, який складається з 126 аркушів та 15 окремих аркушів паперу, в яких містяться чорнові записи ОСОБА_10 щодо дат, прізвищ осіб та підприємств, установ, організацій, які отримували паливно-мастильні матеріали, відомості про кількість отриманого палива цими особами, об`єму пального та осіб, яким це пальне слід видати, виконані від імені ОСОБА_7 та посвідчені відповідним підписом, який добровільно виданий свідком у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , з позбавленням його власника та інших осіб права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя: ОСОБА_1