Справа 127/7677/25
Провадження 1-кс/127/3378/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0000832 внесеного до ЄРДР 24.05.2024, про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Могилів-Подільський Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором, про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що слідчим проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000832 внесеного до ЄРДР 24.05.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч.ч. 2, 3 ст. 332 КК України, у зв`язку із чим у органу досудового розслідування виникла необхідність в продовженні застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Під час розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що у зв`язку із повномасштабним вторгненням 24.02.2022 російської федерації на територію України та на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони Президент України підписав Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався.

Пунктом 3 Указу передбачено, окрім іншого, що у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватись конституційні права й свободи людини та громадянина, передбачені ст. 33 Конституції України.

Відповідно до «Правил перетинання державного кордону громадянами України» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57 виїзд чоловіків призовного віку за межі України в умовах воєнного стану, за деякими винятками, не дозволяється.

ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 та невстановленими досудовим розслідуванням особами, 15.01.2025 близько 11.30 год, перебуваючи за адресою: м. Вінниця, вул. Праведників Світу, 10А, під час особистої зустрічі повідомив ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який діяв під контролем працівників правоохоронних органів у ході спеціального слідчого експерименту, про можливість переправлення за грошову винагороду через державний кордон України осіб, які тимчасово обмежені у праві на виїзд за кордон на період воєнного стану. При цьому ОСОБА_4 повідомляв ОСОБА_8 умови, суму та різні способи такого переправлення.

У ході розмови ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_8 , що його переправлення через державний кордон буде здійснюватися поза офіційними пунктами пропуску у напрямку Республіки Молдова, за грошову винагороду в сумі 8 200 (вісім тисяч двісті) доларів США (у такому разі, після переміщення через державний кордон України, йому не буде надано допомоги у відповідному документальному оформленні на території іншої країни) або ж 11 500 (одинадцять тисяч п`ятсот) доларів США (у такому разі, йому буде надана відповідна допомога у оформленні документів).

При готовності, грошові кошти потрібно буде передати йому ( ОСОБА_4 ) особисто у визначений ним час та місці. Після отримання грошових коштів ОСОБА_4 , у семи денний термін зобов`язувався забезпечити перевезення ОСОБА_8 до м. Атаки у Республіці Молдова.

У ході подальшого спілкування ОСОБА_8 запитав у ОСОБА_4 про те, чи є можливість організувати незаконний перетин державного кордону України не тільки йому, а ще його знайомому. На вказане запитання ОСОБА_4 повідомив, що це не являється проблемою. На запропоновані ОСОБА_4 умови ОСОБА_8 погодився.

16.01.2025 у ході телефонної розмови ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_4 про те, що його знайомий також погодився на запропоновані умови та виявив бажання незаконного перетнути державний кордон України, однак зможе прибути до міста Вінниці тільки 17.01.2025. Після цього, того ж дня ОСОБА_4 під час особистої розмови із ОСОБА_7 , обговорював умови організації незаконного перетину державного кордону України ОСОБА_8 та його товаришем, а також узгоджували правильність наданих, ОСОБА_4 , інструкцій.

Після цього ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 та невстановленими досудовим розслідуванням особами, 17.01.2025 близько 16 години 30 хвилин на виконання попередньої домовленості, перебуваючи у приміщенні ресторану «МакДональдз», що за адресою: м. Вінниця, Хмельницьке шосе, 114-К зустрівся із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які діяли під контролем працівників правоохоронних органів у ході спеціального слідчого експерименту, з якими додатково обговорили умови, суму та спосіб незаконного переправлення через державний кордон України. У свою чергу ОСОБА_8 та ОСОБА_9 передали ОСОБА_4 грошові кошти у загальній сумі 23 000 доларів США (частина з яких згідно до ст. 273 КПК України являється імітаційними засобами), що згідно до офіційного курсу гривні щодо іноземних валют Національного банку України, станом на 17.01.2025 становило 969910 грн., у якості раніше обумовленої оплати за виконання комплексу дій з переправлення їх через державний кордон України, після чого ОСОБА_4 та ОСОБА_7 затримали працівники правоохоронних органів.

На підставі здобутих доказів 18.01.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тобто в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчиненого щодо кількох осіб за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами, зібраними у ході досудового розслідування:

- протоколом про хід проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіоконтроль особи №136нт/16-01-25 від 14.01.2025, де зафіксовано розмову ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , у ході якої вони обговорювали дії, направлені на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України;

- протоколом про хід проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтроль особи №134нт/16-01-25 від 17.01.2025, де зафіксовано розмову ОСОБА_4 з ОСОБА_8 , який діяв під контролем працівників правоохоронних органів;

- протоколом про хід проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтроль особи №135нт/16-01-25 від 17.01.2025, де зафіксовано розмову ОСОБА_4 з ОСОБА_8 , який діяв під контролем працівників правоохоронних органів;

- протоколом про результати контролю за вчиненням злочину у вигляді спеціального слідчого експерименту від 18.01.2025;

- протоколом про результати здійснення негласної слідчої (розшукової) дії №323нт/16-01-25 від 30.01.2025 де зафіксовано розмову ОСОБА_4 з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які діяли під контролем працівників правоохоронних органів, а також факт отримання ОСОБА_4 грошових коштів за організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , який у своїх показаннях повідомив обставини за яких ОСОБА_4 повинен був організувати його переправлення через державний кордон України;

- протоколом затримання ОСОБА_4 від 17.01.2025, у ході якого було виявлено та вилучено грошові кошти, отримані за організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 20.01.2025 до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з моменту затримання, тобто до 16 години 43 хвилини 17.03.2025, із визначенням застави у розмірі 908 400 гривень.

Установлено, що наразі продовжують існувати ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КК України, які стали підставою для застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зокрема, ризик переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що він підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, не має стабільного законного джерела доходів та стійких соціальних зв`язків, а тому з метою уникнення покарання, будучи обізнаним щодо місць та способів незаконного перетину державного кордону України, може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, в тому числі за межами України.

Також ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків, підозрюваного ОСОБА_7 та інших невстановлених осіб, які причетні до скоєння даного кримінального правопорушення, оскільки наявність такого впливу зберігається до дослідження їх показань безпосередньо судом під час судового розгляду. Відповідно не можна виключати ймовірності того, що не будучи обмеженим у спілкуванні із свідками та іншим підозрюваним, які проживають в одному із ним населеному пункті він може здійснювати на них незаконний вплив, з метою формування певної позиції шляхом викривлення чи надання останніми неправдивих показань.

Всі вищевказані обставини, у своїй сукупності свідчать про те, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 не зможе запобігти встановленим ризикам, а тому існує необхідність у продовженні застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що ОСОБА_4 підозрюється у організації незаконного перетину кордону з корисливих мотивів, при цьому сума отриманої неправомірної вигоди повинна була становити 23 000 доларів США, що згідно до офіційного курсу гривні щодо іноземних валют Національного банку України, станом на 17.01.2025 становило 969910 грн., свідчить про наявність у нього фінансових можливостей, а тому слід залишити визначену заставу у розмірі 908 400 гривень.

На підставі вищевикладеного, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити та продовжити ОСОБА_4 строк дії застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив слідчого суддю клопотання задовольнити та продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування, оскільки вчинено тяжкий злочин, по справі необхідно провести слідчі дії, заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися, зокрема підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Підозрюваний ОСОБА_4 під час судового розгляду заперечив проти задоволення клопотання слідчого, просив слідчого суддю обрати відносно нього більш м`який запобіжний захід.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 підтримав заперечення підозрюваного, слідчому судді пояснив, що ОСОБА_4 активно сприяє органу досудового розслідування у розкритті даного кримінального правопорушення, надає покази, а тому просив слідчого суддю застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням максимальних засобів контролю.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування продовження застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам ухилитися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

При цьому, слід звернути увагу, що згідно положень чинного КПК України, на стадії досудового розслідування оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті їх оцінки з точки зору достатності й допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи.

На цій стадії слідчий суддя, враховуючи правову позицію ЄСПЛ, оцінює оголошену підозру лише з точки зору її обґрунтованості.

Так, згідно позиції, що висловлена у рішеннях ЄСПЛ і яку використовують слідчі судді, зокрема «Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» № 12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.

Тобто, обґрунтованою є підозра яка побудована на фактах, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність і стандарт доказування «обґрунтована підозра» вважається досягнутим, якщо фактів та інформації достатньо, аби переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Щодо рівня імовірності, за якого підозра вважається обґрунтованою, то цей стандарт доказування не передбачає, що уповноважені особи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, які необхідні на наступних етапах кримінального провадження.

За наявності обґрунтованих даних, які спростовують усі чи деякі обставини вчинення кримінального правопорушення, прокурор має право змінити раніше повідомлену підозру чи, за наявності для цього підстав, прийняти рішення про закриття провадження.

В даному випадку, з`ясовані під час розгляду клопотання обставини свідчать про те, що повідомлення про підозру було здійснено за наявності фактичних даних, які давали прокурору можливість дійти висновку, що ОСОБА_4 може бути причетним до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, а додані до клопотання документи містять фактичні дані, які дають підстави слідчому судді на даній стадії процесу вважати, що причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень, які йому інкримінують органи досудового розслідування, є імовірною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру.

Отже, у даному випадку оголошена ОСОБА_4 підозра з огляду на практику ЄСПЛ відповідає критеріям обґрунтованості.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що прокурором наведені, відповідно до ст.ст. 177-178 КПК України, мета та підстави застосування запобіжного заходу, а також враховані обставини, які повинні враховуватися при обранні запобіжного заходу.

Разом з тим, метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто, до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК Україниі встановлених в судовому засіданні, а також, відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність (пп. «а» п. 1ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Вирішуючи питання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, неодружений, утриманців не має, офіційно не працевлаштований, раніше не судимий, підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення.

Разом з цим органом досудового розслідування в ході розгляду клопотання наведено низку ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого умисного злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна. Враховуючи обставини кримінального правопорушення, тяжкість покарання за злочин, особу підозрюваного, відсутність у нього соціально стримуючих факторів, тому слідчий суддя вважає, що ризики в обґрунтування тримання під вартою підозрюваного не зменшилися, тривають та ОСОБА_4 може ухилятися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а тому вказані ризики виправдовують необхідність продовження ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому слід зазначити, що чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що підозрюваний обов`язково здійснюватиме такі дії, однак має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

В ході розгляду клопотання встановлено, що строк тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою закінчується 17.03.2025. Разом з тим, по кримінальному провадженню залишилося виконати ряд слідчих дій.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 11.03.2025 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000832 внесеному до ЄРДР 24.05.2024, продовжено до 4 (чотирьох) місяців, тобто до 18.05.2025.

Прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики не зменшилися та є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним і саме тримання під вартою може запобігти зазначеним в клопотанні ризикам, а тому дане клопотання слідчий суддя вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.

Слідчий суддя вважає термін продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування є обґрунтованим.

Слідчий суддя при постановленні ухвали про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, а тому слідчий суддя вважає, що заставу визначеною ухвалою слідчого судді від 20.01.2025 слід залишити без змін у тому ж розмірі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 183, 193, 197, 199, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів, тобто до 12 травня 2025 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Заставу, визначену ухвалою слідчого судді від 20.01.2025 залишити без змін у тому ж розмірі.

Строк дії ухвали визначити до 12 травня 2025 року включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, однак оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя