ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 688/3167/24

Провадження № 11-кп/820/187/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеокоференції матеріали кримінального провадження №0000834, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 травня 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 листопада 2024 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Шепетівського міськрайонного суду від 21 листопада 2024 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого:

-01.06.2017 Старобільським районним судом Луганської області від за ч.3 ст.407 КК України до покарання у виді штрафу 5100 грн;

-12.06.2018 Шепетівським міськрайонним судом Хмельницької області від за ч.2 ст.307 КК України на 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого 25.07.2023 року по відбуттю строку покарання,

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, і призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Зараховано в строк відбуття покарання ОСОБА_6 час тримання під вартою з 25 червня 2024 року по 21 листопада 2024 року з розрахунку день за день.

Строк відбування покарання ухвалено рахувати з 25 червня 2024 року.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, залишено в силі до набрання вироком законної сили.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 1135,92 грн.

Скасовано арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 травня 2024 року.

Долю речових доказів вирішено відповідно до вимог ст.100 КПК України.

За вироком суду, ОСОБА_6 , маючи непогашену та не зняту судимість за вчинення кримінальних правопорушень, на шлях виправлення не став та умисно з корисливих мотивів вчинив новий тяжкий майновий злочин в умовах воєнного стану при наступних обставинах.

Так, 13.05.2024 року близько 19.00 години ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись поблизу магазину «ОСОБА_12», який розташований за адресою: АДРЕСА_2, достовірно знаючи, що на всій території України діє воєнний стан, який введений в дію Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затверджений Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022, строк дії якого продовжено згідно указу Президента України № 271/2024 від 06.05.2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №3684-ІХ від 10.05.2024, переслідуючи корисливий мотив та мету особистого незаконного збагачення, скориставшись відсутністю потерпілого та тим, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно шляхом вільного доступу таємно викрав велосипед чорного кольору марки «MAXXPRO» моделі «М400» вартістю 7166,33 гривень, який належить ОСОБА_9 , та який останній залишив без нагляду біля магазину «ОСОБА_12», на якому поїхав з місця вчинення злочину.

Таким чином, ОСОБА_6 умисно в умовах воєнного стану таємно викрав майно ОСОБА_9 на загальну суму 7166,33 гривень, чим спричинив потерпілому майнову шкоду на вказану суму.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити та призначити йому покарання із застосуванням вимог ст.75 КК України.

В апеляційній скарзі просить врахувати позицію потерпілого, який не має до нього претензій, позов про стягнення з нього моральної чи матеріальної шкоди не подавав.

Заслухавши суддю-доповідача щодо змісту оскаржуваного судового рішення з коротким викладом доводів апеляційної скарги сторони захисту, вислухавши доводи обвинуваченого та його захисника на підтримку поданої апеляційної скарги з підстав наведених у ній, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи вирок місцевого суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного висновку.

У відповідності до ст.404 КПК України апеляційний суд перевіряє рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, в якій фактичні обставини та правова кваліфікація дій обвинуваченого не оскаржуються.

Дії ОСОБА_6 за ч.4 ст.185 КК України, а саме - таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, кваліфіковано вірно.

Згідно ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Перевіряючи законність та обґрунтованість вироку суду першої інстанції в межах апеляційної скарги в частині пом`якшення обвинуваченому покарання, з врахуванням положень ст. 75 КК України, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення, оскільки покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення волі з реальним його відбуттям, належним чином мотивоване, з врахуванням вимог ст.65 КК України та роз`яснень, що містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року зі змінами, внесеними Постановами № 18 від 10 грудня 2004 року і № 8 від 12 червня 2009 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Загальні засади призначення покарання, визначені ст. 65 КК, наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст.75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо призначено покарання певного виду й розміру, враховано тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, і всі ці дані в сукупності спонукають до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Приймаючи до уваги сукупність наведених обставин, колегія суддів не має сумнівів у тому, що визначена обвинуваченому форма відбування покарання в умовах ізоляції від суспільства є співмірною протиправному діянню, а також є справедливим і виваженим заходом примусу, що забезпечить виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Апеляційним судом під час перевірки призначеної обвинуваченому форми відбування покарання враховуються обставини, якими обґрунтовуються апеляційні вимоги обвинуваченого.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого стосовно того, що потерпілий не має до нього претензій та не заявляв позову про стягнення шкоди не є визначальними і не можуть бути підставою для її задоволення. Крім того, як встановлено судом першої інстанції, потерпілий заперечив повернення йому викраденого майна до теперішнього часу, а свідок ОСОБА_10 показала, що саме вона за власні кошти викупила велосипед в ломбарді та добровільно видала його слідчому.

Тобто, при призначенні покарання судом враховано всі обставини з відповідною їх оцінкою, в тому числі й ті, на які обвинувачений посилається в апеляційній скарзі, а тому колегія суддів не вбачає підстав для зміни вироку та призначення більш м`якого покарання.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу і ухвалити законний, обґрунтований вирок, при перевірці судового рішення щодо ОСОБА_6 в апеляційному порядку не виявлено, а відповідно і підстав для зміни вироку суду щодо останнього не вбачається.

У зв`язку із наведеним, керуючись ст.ст. 404-405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати,

п о с т а н о в и л а:

Вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької областівід 21 листопада 2024 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала набирає чинності негайно та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_11 ОСОБА_3