Справа № 742/2553/24 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/160/25
Категорія - про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

09 січня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю сторін кримінального провадження:

засудженого ОСОБА_6

представника органу з питань пробації ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові, одночасно в режимі відеоконференції із Прилуцьким міськрайонним судом, кримінальне провадження в порядку виконання вироку суду за апеляційною скаргою прокурора Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 15 листопада 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні подання Прилуцького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області про скасування звільнення від відбування покарання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та мешканцю АДРЕСА_1 , одруженому, який має на утриманні неповнолітнього сина, є особою з інвалідністю третьої групи, засудженому вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 21 червня 2024 року за ч. 1 ст. 121 КК України до п`яти років позбавлення волі, який був звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75,76 КК України з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки, за умови виконання покладених на нього обов`язків.

Відмовляючи у задоволенні подання, суд вказав на відсутність переконливих доказів того, що ОСОБА_6 злісно ухиляється від виконання обов`язків та не бажає стати на шлях виправлення, вчасно з`являється на реєстрацію, а вчинені ним адміністративні правопорушення не заподіяли суттєвої шкоди, що в сукупності не створює уявлення про умисне ухилення засудженого від відбування покладених на нього судом обов`язків.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати через невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, ухвалити нову, якою задовольнити подання Деснянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області про направлення звільненого від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_6 для відбування покарання, призначеного вироком.

Звертає увагу на те, що після проголошення вироку засуджений ОСОБА_6 вчинив чотири адміністративні правопорушення, що посягають на громадський порядок, за які був притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням штрафу на користь держави та письмового попередження.

З огляду на викладені обставини, прокурор вважає, що своїми діями засуджений підтверджує своє небажання стати на шлях виправлення, легковажно відноситься до відбування покарання у виді звільнення з випробуванням, не виконує обов`язки, які встановлені кримінально-виконавчим кодексом України, Законом України «Про пробацію» та покладені на нього судом, а саме систематично вчиняє адміністративні правопорушення.

У доповненнях до апеляційної скарги прокурора фахівець Прилуцького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області ОСОБА_10 звертає увагу на те, що після проголошення відмови суду в задоволенні подання про скасування звільнення з випробуванням, засуджений не з`явився для реєстрації до ОСОБА_11 , прибувши 10 грудня 2024 року ОСОБА_6 пояснив, що напередодні не прибув на реєстрацію у зв`язку з тим, що перебував на заробітках. Із засудженим було проведено профілактичну бесіду і повторно роз`яснено, що у разі подальшого невиконання обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, матеріали відносно нього будуть направлені до суду.

Фахівець вважає, що своїми діями та поведінкою ОСОБА_6 підтверджує своє зневажливе й зухвале ставлення до суду, який повірив у його каяття та зобов`язання подальшого виконання покладених на нього обов`язків.

Заслухавши доповідача, прокурора та представника органу пробації, які підтримали доводи апеляційної скарги, засудженого, який просив не направляти його в місця позбавлення волі, пояснюючи, що він спиртні напої перестав вживати, є інвалідом, працює неофіційно, щоб прогодувати родину, має одну неповнолітню дитину, дружина на теперішній час вагітна, дослідивши матеріали судової справи та особової справи засудженого, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 21 червня 2024 року ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та засуджений до покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України суд його звільнив від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком три роки, за умови виконання обов`язків, визначених ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно з ч. 3 ст. 164 КВК України, звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до зазначеного органу.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України несприятливий наслідок направлення засудженого для відбування покарання настає в двох випадках. Перший коли засуджений в період проходження іспитового строку не виконує покладених одного чи кількох обов`язків. Другий якщо засуджений протягом іспитового строку систематично (три і більше рази) вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення, види яких, передбачені ст. 24 КУпАП.

26 липня 2024 року вирок суду надійшов на виконання Прилуцькому районному відділу філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області.

13 серпня 2024 року ОСОБА_6 поставлений на облік, ознайомлений зі своїми правами та обов`язками, йому були роз`яснені порядок та умови відбування покарання з випробуванням, а також наслідки порушення цих умов.

Відповідно до постанови про встановлення днів явки на реєстрацію ОСОБА_6 був зобов`язаний з`являтись до Прилуцького РВ філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області другого та четвертого понеділка кожного місяця.

З матеріалів особової справи вбачається, що до звернення з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_6 не допустив жодної неявки на реєстрацію, чим підтвердив свій намір стати на шлях виправлення.

При цьому, матеріали особової справи містять відомості про те, що ОСОБА_6 формально позитивно характеризується за місцем проживання, як особа, на яку скарг від сусідів не надходило, звертався за медичною допомогою до лікаря-психіатра та з 03травня 2020 року перебуває на диспансерному обліку в Прилуцькому наркологічному диспансерному відділенні з діагнозом: Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності.

Разом з тим, матеріали справи не містять відомостей про те, що фахівцем органу пробації з ОСОБА_6 була проведена бодай одна бесіда щодо шкідливості алкоголю, його негативного впливу на життя та здоров`я особи, наслідки, як для особи, яка його вживає, так і для оточуючих тощо. Фактично, встановивши, що ОСОБА_6 є особою, яка страждає на алкогольну залежність, фахівцем органу пробації не було вжито заходів для того, щоб допомогти засудженому позбавитись такої згубної залежності та направити його на шлях здорового способу життя.

Натомість, фахівцем до матеріалів особової справи долучено дві довідки про патріотичне виховання засудженого, що з огляду на встановлені факти притягнення до адміністративної відповідальності, є недоречним за відсутності відомостей про проведені профілактичні бесіди із порушником, під час яких мають бути проведені бесіди не щодо наслідків від вчинення адміністративних порушень, а мають бути проведені бесіди щодо того, як стати на шлях виправлення, знайти роботу та перестати вживати алкогольні напої.

Колегія суддів не приймає до уваги факт вчинення ОСОБА_6 двох адміністративних правопорушень 30 липня 2024 року, оскільки вони були ним вчинені до того, як засуджений був поставлений на облік, ознайомлений зі своїми правами, обов`язками та наслідками, які можуть для нього наступити в разі невиконання обов`язків, встановлених КВК України, Законом України «Про пробацію», а також покладених на нього судом, а також у разі систематичного вчинення правопорушень, що призводять до адміністративних стягнень.

Колегія суддів погоджується з тим, що протягом відбування покарання з випробуванням ОСОБА_6 двічі притягувався до адміністративної відповідальності, а саме: 17 серпня 2024 року за ст. 183 КУпАП та 21 серпня 2024 року за ч. 2 ст. 178 КУпАП.

Разом з тим, аналіз змісту вчинених ОСОБА_6 адміністративних правопорушень свідчить про те, що один раз він притягувався до адміністративної відповідальності за те, що перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння здійснив завідомо неправдивий виклик поліції на лінію «102» про те, що вчиняють домашнє насильство, якого фактично не було, а також за те, що в п`яному стані перебував на вулиці міста Прилуки, при цьому мав неприємний запах алкоголю з ротової порожнини, чим ображав людські гідність і громадську мораль.

Усі адміністративні правопорушення ОСОБА_6 були вчинені в стані алкогольного сп`яніння, але не потягли за собою тяжких наслідків, не були направлені проти життя та здоров`я громадян, не загрожували національній безпеці, тощо.

З огляду на те, що засуджений перебуває на обліку у лікаря-нарколога та має встановлений діагноз психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, колегія суддів звертає увагу на те, що причин вчинення адміністративних правопорушень стало перебування ОСОБА_6 в стані алкогольного сп`яніння, тобто в тому стані, коли особа не контролює себе та не усвідомлює наслідків своїх вчинків.

Більш того, відповідно до судово-психіатричної експертизи №126 від 01 березня 2024 року у ОСОБА_6 мають місце ознаки легкої розумової відсталості (F70 за Міжнародною Класіфікацією Хвороб 10-го перегляду) і хоча за своїм психічним станом йому не показані примусові заходи медичного характеру, а також не показане наркологічне лікування, в сукупності психологічний стан під дією алкоголю, дає підстави стверджувати, що засуджений міг не повною мірою усвідомлювати наслідки вчинених ним адміністративних правопорушень, тобто не свідчать про умисність дій ОСОБА_6 , направлених на порушення умов та порядку відбування покарання та не бажання ставати на шлях виправлення.

Інформація фахівця органу пробації про те, що ОСОБА_6 09 грудня 2024 року не прибув на реєстрацію, а з`явившись 10 грудня 2024 року, тобто наступного дня, повідомив, що не прибув на реєстрацію через те, що перебував на заробітках, приймається колегією суддів до уваги, але не розцінюється, як небажання засудженого стати на шлях виправлення, або ж підтвердження його зневажливого й зухвалого ставлення до суду, як намагається переконати фахівець органу пробації.

З огляду на ситуацію, яка склалася на даний час в країні, оголошення воєнного стану, вороже вторгнення військ російської федерації, обстріли суверенної території України, закриття бізнесу, втрата громадянами робочих місць, з урахуванням особи засудженого, встановленого у нього діагнозу, наявність групи інвалідності, той факт, що ОСОБА_6 перебував на заробітках для того, щоб утримувати свою родину не може розцінюватись, як небажання стати на шлях виправлення, як безпідставно переконує фахівець органу пробації, при тому, що наступного дня засуджений прибув на реєстрацію, тобто не знехтував покладеним на нього судом обов`язком.

На думку колегії суддів, той факт, що засуджений намагається працювати, хоча й неофіційно, свідчить про його стійке бажання та намір довести своє виправлення та стати на шлях виправлення.

Більш того, яким чином факт перебування особи на заробітках може свідчити про зухвалість та зневажливість з боку засудженого, як про це вказано у доповненнях до апеляційної скарги прокурора, фахівцем наведено не було.

При цьому, колегія суддів вважає, що недоречним було попередження ОСОБА_6 про те, що в разі невиконання покладених на нього судом обов`язків, систематичного вчинення адміністративних правопорушень, матеріали щодо нього будуть направлені до суду для вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, адже станом на 10 грудня 2024 року такі матеріали вже направлені до суду та питання щодо скасування звільнення від відбування покарання вирішується судом.

Разом з тим, фахівцем органу пробації не було винесено письмового попередження засудженому про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Крім того, матеріали справи містять лише одне єдине попередження ОСОБА_6 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання і то за два адміністративні правопорушення, які засудженим були вчинені до того, як він був поставлений на облік та йому були роз`яснені наслідки систематичного вчинення адміністративних правопорушень.

За увесь період відбування засудженим покарання з іспитовим строком фахівець органу пробації займалась збором інформації про притягнення засудженого до адміністративної відповідальності, знехтувавши своїми прямими обов`язками, які визначені Порядком здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 29 січня 2019 року за № 272/5, з подальшими змінами, в тому числі й зі змінами №303/5 від 05 лютого 2024 року.

Так, відповідно до абзацу третього пункту 8 глави 2 розділу IV вказаного Порядку у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, покладеного на нього обов`язку, вчинення адміністративного правопорушення, уповноважений орган з питань пробації проводить із ним індивідуальну профілактичну бесіду та застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання за формою, наведеною в додатку 23 до цього Порядку.

Однак, в матеріалах особової справи відсутні відомості, як про проведення індивідуальних профілактичних бесід із засудженим, так і письмові попередження ОСОБА_6 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, як визначено Законодавцем, після вчинення ним адміністративних правопорушень 17 та 21 серпня 2024 року.

Вказівка в поясненнях засудженого про те, що з ним було проведено профілактичну бесіду без складання окремого документу за підписом фахівця, який таку бесіду провів та особи, з якою її було проведено, не приймається колегією суддів до уваги, як підтвердження цього факту. Тим більше, що з пояснень засудженого, які фактично надруковані фахівцем органу пробації, вбачається, що профілактична бесіда включає в себе лише повторне роз`яснення прав та обов`язків засудженого, які встановлені кримінально-виконавчим кодексом України, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом.

Тобто, жодних профілактичних заходів для того, щоб запобігти подальшому вчиненню засудженим адміністративних правопорушень фахівцем органу пробації не вживалось, бесіди з цього приводу не проводились.

Главою 3 розділу IV вказаного Порядку, із змінами, внесеними згідно з Наказами Міністерства юстиції № 4591/5 від 31.12.2020, № 3459/5 від 16.08.2022 визначено порядок складання індивідуального плану роботи із засудженою особою.

При складанні плану із засудженою особою обговорюються цілі запланованих заходів, а також узгоджуються заходи, які засуджена особа може виконати самостійно, форми контролю їх виконання, необхідні консультації та послуги для досягнення мети виконання плану.

План залежно від потреб засудженої особи може містити інформацію про: наглядові заходи; соціально-виховні заходи; консультативну та психологічну допомогу; заходи сприяння у вирішенні соціальних питань, працевлаштуванні,залученні до навчання; заходи індивідуально-профілактичної роботи та інше.

При цьому, засуджена особа ознайомлюється з планом та змінами до нього під підпис.

Такий План індивідуальної роботи із засудженим ОСОБА_6 відсутній в особовій справі, що вказує про те, що фахівцем він складений не був, засуджений з ним не ознайомлювався, тобто, уповноваженою особою органу пробації не вживалось жодних дій для проведення роботи із засудженим, як це визначено законодавцем.

Разом з цим, колегія суддів звертає увагу на те, що одна неявка на реєстрацію з причин перебування на заробітках та вчинення засудженим двох адміністративних правопорушень, з урахуванням встановленого у нього діагнозу, не можуть оцінюватись, як достатні обставини, які дають підстави для скасування випробувального строку та направлення ОСОБА_6 в місця позбавлення волі для відбування призначеного вироком суду покарання.

Так, він дійсно один раз не прибув на реєстрацію, але з поважної причини - перебування на заробітках, а також вчинив два адміністративні правопорушення, але ці порушення не потягли за собою настання тяжких наслідків, за своїм характером не були тяжкими та жодним чином не свідчать про умисність дій засудженого на їх вчинення. При цьому, характер вчинених адміністративних правопорушень не може розцінюватись, як злісне ухилення від виконання покладених на засудженого обов`язків або як доказ того, що він не бажає стати на шлях виправлення, як намагається довести прокурор.

ОСОБА_6 сумлінно виконує покладені на нього судом обов`язки, не допускає неявок на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації (одна неявка була допущена ним з поважної причини), формально позитивно характеризується за місцем проживання, має міцні соціальні зв`язки, дружину та неповнолітнього сина, не зважаючи на те, що офіційно не працює повністю матеріально забезпечує дитину та дружину, при цьому є особою з інвалідністю третьої групи, що свідчить про його щирий намір довести своє виправлення.

З огляду на те, що наявні у матеріалах справи документи свідчать лише про те, що ОСОБА_6 двічі притягувався до адміністративної відповідальності, з врахуванням того, що він жодного разу не пропустив дні явки для реєстрації, окрім однієї неявки через перебування на заробітках, за відсутності інших даних, які б свідчили про його небажання стати на шлях виправлення, а також негативних характеризуючих даних, даних про вчинення інших правопорушень, які б об`єктивно вказували на те, що він має намір продовжити свою злочинну діяльність, колегія суддів вважає, що питання про скасування іспитового строку та направлення засудженого в місця позбавлення волі для відбування призначеного вироком суду покарання, є передчасним.

Тим більше, з урахуванням наявних в особовій справі матеріалів, не можна встановити який індивідуальний план був складений уповноваженою особою органу пробації щодо засудженого, які програми представник органу пробації вважав за потрібне застосувати з метою сприяння виправленню засудженого, окрім тих формальних довідок щодо патріотичного виховання, при тому, що не проведено жодної бесіди щодо профілактики вчинення адміністративних правопорушень.

Такий підхід є принципово неправильним та суперечить самій пробаційній програмі, яка і була створена для того, щоб за допомогою уповноважених осіб засуджені ставали на шлях виправлення. Не тільки нагляд за засудженими входить до обов`язків інспектора і це є принципова позиція правової держави.

Отже, подання фахівця Прилуцького районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області про скасування випробування та направлення засудженого ОСОБА_6 для відбування призначеного вироком покарання, є передчасним, не відповідає встановленим фактичним обставинам справи, суперечить даним про особу засудженого та його поведінці під час випробування.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 424, 537-539 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 15 листопада 2024 року про відмову у задоволенні подання про направлення ОСОБА_6 , звільненого від відбування покарання з випробуванням, для відбування призначеного вироком суду покарання, без змін.

Ухвала набуває законної сили після проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_12 ОСОБА_13 ОСОБА_14