Справа № 482/2093/24
Номер провадження 1-в/482/31/2025
УХВАЛА

Іменем України

03 лютого 2025 року місто Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора-стажиста ОСОБА_3 , представника органу пробації ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нова Одеса подання Миколаївського районного сектору № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,про звільнення від покарання, -

ВСТАНОВИВ:

Вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 13.04.2019 року по справі № 487/6535/17 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та йому було призначено покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян тобто 850 грн.

ОСОБА_5 перебуває на обліку Миколаївського районного сектору №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях з 25.07.2019 року

07.10.2024 року до Новоодеського районного суду Миколаївської області надійшло подання Миколаївського районного сектору № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про звільнення ОСОБА_5 від призначеного покарання за діяння, караність якого усунена відповідно до Закону України № 3886 ІХ від 18 липня 2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших Законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

За вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 13.04.2019 року по справі № 487/6535/17 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України за наступних обставин:

09.11.2017 року приблизно о 01 годині 00 хвилин ОСОБА_5 зустрівся із потерпілим ОСОБА_6 у місті Миколаєва по вулиці 6-та Поперечна, біля будинку № 32.

В подальшому останні направилися на проспект Центральний в місті Миколаєві. Так, приблизно о 01:00 год., більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 знаходячись на бульварній частині проспекту Центрального, навпроти торгівельного центру «Фокстрот», маючи раптово виниклий корисливий умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, під приводом здійснення телефонного дзвінка попросив у ОСОБА_6 його мобільний телефон, а ОСОБА_6 в свою чергу будучи введеним в оману, передав ОСОБА_5 свій мобільний телефон марки «Меіzu» МЗ вартістю 1400 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Засуджений ОСОБА_5 у судове засідання із розгляду подання органу пробації не з`явився.

У судовому засіданні представник Миколаївського районного сектору № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях подання підтримала та просила звільнити від призначеного покарання засудженого ОСОБА_5 , оскільки за діяння вчинене ним караність усунена Законом України № 3886 ІХ від 18 липня 2024 року, який набрав чинності 09 серпня 2024 року.

Прокурор в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення подання представника Миколаївського районного сектору № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях.

Окрім того в судовому засіданні представник органу з питань пробації та прокурор не заперечували щодо розгляду подання про звільнення засудженого від призначеного покарання за відсутності ОСОБА_5 .

Приймаючи до уваги вимоги ч. 5 ст. 539 КПК України, суд вважає за можливе провести судовий розгляд за відсутності вказаної особи, у зв`язку з тим, що подання поліпшує його становище.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, вивчивши подання Миколаївського районного сектору № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях та дослідивши матеріали справи відносно засудженого ОСОБА_5 , суд приходить до наступних висновків.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України від 18.07.2024 № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною 1 статті 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до декриміналізації діяння - викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи на 1 січня 2017 року складає 1600 грн. А отже, сума соціальної пільги у 2017 році становила 800 грн. (1600 грн. х 50% = 800 грн).

Тобто два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за цей період (2017 рік) для цілей кваліфікації крадіжки складають суму в розмірі: 800 х 2 = 1600 грн.

Як вбачається із вироку Заводського районного суду м. Миколаєва від 13.04.2019 року по справі № 487/6535/17, який набрав законної сили 14.05.2019 року ОСОБА_5 09.11.2017 року заволодів чужим майном шляхом обману на суму 1400 грн., що станом на момент вчинення крадіжки складає суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1600 грн.).

У подальшому вироками які були ухвалені 04.05.2020 року Корабельним-районним-судом м.Миколаєва за ч.3 ст.187, ст.71 КК України , 02.02.2021 року Новоодеським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.190, ч.4 ст.70 КК України, 01.12.2021 року Ленінським районним судом м.Миколаєва за ч.1 ст.125, ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ч.1 ст.122, ч.ч.1, 4 ст.70 КК України, 25.05.2023 року Корабельним районним судом м.Миколаєва за ч.2 ст.190, ч.2 ст.186, ч.ч.1, 4 ст.70 КК України, 21.06.2024 року Центральним районним судом м.Миколаєва за ч.2 ст.185 КК України, ОСОБА_5 було засуджено і за інші кримінальні правопорушення, однак ухвалено вирок Заводського районного суду м.Миколаєва від 13.04.2019 року виконувати самостійно.

Станом на час розгляду цього подання вирок Заводського районного суду м.Миколаєва від 13.04.2019 року не виконано.

Згідно ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Враховуючи положення ст. 58 Конституції України, ст. 5 КК України на засудженого ОСОБА_5 поширюється дія Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 13 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 ст. 74 КК України.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Оскільки ОСОБА_5 засуджений за діяння, караність якого на теперішній час законом усунена, суд дійшов до висновку, що подання органу пробації підлягає задоволенню, а ОСОБА_5 звільненню від покарання, призначеного вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 13.04.2019 року по справі № 487/6535/17, який набрав законної сили 14.05.2019 року, за ч. 1 ст. 190 КК України, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України, керуючись п. 13 ч. 1 ст. 537, п.2 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 13.04.2019 року по справі № 487/6535/17, який набрав законної сили 14.05.2019 року, за ч. 1 ст. 190 КК України до штрафу у сумі 850 грн., звільнити від покарання, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не були подані. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1