СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/657/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2025 року м.Київ

Святошинський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 вересня 2024 року за №0001057 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ульяновка Ульяновського району Кіровоградської області, громадянина України, з середньою освітою, який неодружений, офіційно не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 грудня 2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України на 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;

вироком Святошинського районного суду м. Києва від 9 липня 2024 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 59-1 КК України;

вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 вересня 2024 року за ч. 1 ст. 309, 71 КК України на 6 років позбавлення волі (відбуває покарання за вказаним вироком з 4 січня 2025 року),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні зазначене кримінальне провадження,

встановив:

ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, 13 вересня 2024 року близько 15 год., знаходячись за адресою: м. Київ, проспект Берестейській, 104, у невстановленої досудовим розслідуванням особи незаконно придбав дві таблетки білого кольору, що містять в собі наркотичний засіб обіг якого обмежено - метадон (фенадон), масою 0,044 г, а тим самим незаконно придбав наркотичний засіб без мети збуту, який в подальшому заховав до правої кишені штанів, в які був одягнутий, тим самим почав незаконно зберігати вказаний наркотичний засіб без мети збуту.

В подальшому, 13 вересня 2024 року близько 16 год. 45 хв. за адресою: м. Київ, проспект Берестейській, 87 ОСОБА_3 було зупинено працівниками поліції, у якого в присутності двох понятих із правої кишені штанів, в які був одягнутий, виявлено та вилучено дві таблетки білого кольору, що містять в собі наркотичний засіб обіг якого обмежено - метадон (фенадон), масою 0,044 г, який ОСОБА_3 умисно незаконно придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 винним себе визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та суду показав, що дійсно, при обставинах, викладених у мотивувальній частині вироку, він, 13 вересня 2024 року в денну пору доби, перебуваючи за адресою: м. Київ, проспект Берестейській, 104, придбав дві таблетки наркотичного засобу метадон для власного вживання, але був затриманий працівниками поліції, яким він добровільно видав наркотичний засіб та повідомив про обставини його придбання та зберігання.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції. Заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Отже, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, вважає доведеною вину ОСОБА_3 у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобів без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, є рецидив злочинів.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином, обставину, яка пом`якшує його покарання та обставину, яка обтяжує його покарання, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він має постійне місце реєстрації та постійне місце проживання, має середню освіту, працездатний, але офіційно не працює, не одружений, пільг та утриманців не має, за даними наявної документації на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше судимий.

З огляду на викладене, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами, можливо тільки в умовах ізоляції обвинуваченого від суспільства, і тому обирає покарання у виді позбавлення волі в межах, встановлених санкцією статті для даного покарання, не вбачаючи підстав для можливості його виправлення без реального відбування покарання.

Оскільки ОСОБА_3 після постановлення попередніх вироків і до відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, на підставі ст. ст. 71, 72 КК України при призначенні покарання за сукупністю вироків до покарання, призначеного за новим вироком, належить частково приєднати невідбуті покарання за попередніми вироками.

Суд вважає, що саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, воно відповідатиме вимогам ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобіганню вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

За таких обставин суд вважає за необхідне залишити без змін застосований до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, що на теперішній час слугує меті забезпечення виконання призначеного вироком суду покарання.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 необхідно обчислювати з моменту його фактичного затримання.

Долю речових доказів та процесуальних витрат необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. ст. 100, 124 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. 369-371, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ст. 71, 72 КК України до призначеного за цим вироком покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 09 липня 2024 року та за вироком Києво-Святошинського районного суду м. Києва від 12 вересня 2024 року і за сукупністю вироків призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 6 років 2 місяців.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 4 січня 2025 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи № СЕ-19/111-24/53176-НЗПРАП від 23 вересня 2024 року у сумі 3029 (три тисячі двадцять дев`ять) гривень 12 копійок.

Речовий доказ по справі: наркотичний засіб метадон (фенадон) масою 0,044 г, який зберігається у камері збереження речових доказів Святошинського УП ГУНП України в м. Києві - знищити.

Вирок суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення через Святошинський районний суд м. Києва, а засудженим протягом 30 днів з дня отримання копії вироку з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1