Справа № 203/849/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю скаржника - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшла вищезазначена скарга ОСОБА_3 , подана в порядку ст.303 КПК України, в якій скаржник просив скасувати постанову прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000520 та зобов`язати прокурора надіслати йому пам`ятку про права та обов`язки потерпілого. В обгрунтування скарги посилався на безпідставність та невмотивованість постанови, не врахування прокурором висновків, викладених в ухвалі слідчого судді при скасуванні попередньої постанови про відмову у визнанні потерпілим.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав подану скаргу та посилаючись на викладені в ній підстави, просив задовольнити останню.

Прокурор в призначене судове засідання не з`явився, що в силу ч.3 ст.306 КПК України не перешкоджає розгляду скарги.

Відповідно до положень п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Частиною 1 ст.303 КПК України визначено право на оскарження та перелік рішень, дій чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Так, п.5 ч.1 ст.303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені

рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Статтею 220 КПК України встановлено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Згідно ч.ч.1-5 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Під час розгляду скарги встановлено, що Третім слідчим відділом (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000520, відомості за яким внесені до ЄРДР 06.11.2023 року за ч.1 ст.366 КК України на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська, якою зобовязано внести до ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_3 щодо можливих неправомірних дій слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві,, що полягали у неналежному розслідуванні кримінального провадження №0000155 від 08.04.2022 року за ч.1 ст.366 КК України.

В рамках кримінального провадження №0000520 ОСОБА_3 до прокурора, що є процесуальним керівником у кримінальному провадженні було подано заяву про визнання потерпілим.

Слідчий суддя враховує, що відповідно до положень ст.55 КПК України для набуття статусу потерпілого достатньо подання заяви про вчинення щодо особи кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження в якості потерпілого. Відповідні висновки також наведені у постанові Верховного Суду у справі №539/3185/17.

З матеріалів за скаргою вбачається, що раніше постановою прокурора від 17.01.2025 року відмовлялось в задоволенні відповідного клопотання ОСОБА_3 , яка була скасовано ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 29.01.2025 року, як немотивована, винесена передчасно, без належної перевірки шляхом допиту заявника, працівників правоохоронного органу, перевірки відповідних документів.

Постановою прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 від 03.02.2025 року у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000520 повторно було відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні клопотання про залучення ОСОБА_3 в якості потерпілого у кримінальному провадженні, прокурор посилався на відсутність прямого причинного наслідкового зв`язку між діями службових осіб правоохоронного органу та обставинами, які зазначає ОСОБА_3 .

Проте, вказані висновки не містять посилань на відповідні матеріали кримінального провадження, якими керувався прокурор при прийнятті рішення.

Також не вбачається, що в ході досудового розслідування було усунуто недоліки, які стали підставою для скасування попередньої постанови прокурора від 17.01.2025 року та зазначені в ухвалі слідчого судді від 29.01.2025 року про її скасування.

Крім того, в постанові від 03.02.2025 року прокурор ОСОБА_4 зазначає, що згідно даних ЄРДР він не здійснює нагляд за додержання законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у кримінальному провадженні №0000520, що в свою чергу свідчить про відсутність в нього процесуальних повноважень на розгляд клопотання заявника та винесення оскаржуваної постанови.

В зв`язку з цим, слідчий суддя приходить до висновку про обгрунтованість та необхідність задоволення скарги ОСОБА_3 в частині скасування постанови прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 від 03.02.2025 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000520.

Поряд з цим, з огляду на підстави скасування постанови прокурора, у т.ч. через передчасність прийнятого рішення, без належної перевірки доводів клопотання, слідчий суддя вважає передчасними та такими, що не підлягають задоволенню поставлені у скарзі питання щодо зобов`язання прокурора надіслати заявнику пам`ятку про права та обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст.3,26,55,220,303-307,369-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні задовольнити частково.

Скасувати постанову прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 від 03 лютого 2025 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000520.

В іншій частині в задоволенні скарги відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1