Справа № 756/2541/25
Номер провадження № 1-кп/756/1134/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 6 Оболонського районного суду міста Києва клопотання захисника про звільнення від кримінальної відповідальності в кримінальному провадженні, яке внесене 24.01.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000027, у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого:

обвинуваченого у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,

УСТАНОВИВ:

24 лютого 2025 року до Оболонського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт, затверджений 18.02.2025 у кримінальному провадженні, яке внесене 24.01.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000027, у відношенні ОСОБА_4 , за обвинуваченням у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.

Як свідчить обвинувальний акт, органом досудового розслідування встановлено, що 24.01.2025 близько о 15:00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи неподалік станції метро «Мінська» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, а саме поблизу магазину «Екомаркет», маючи умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу для особистого вживання без мети збуту, побачив на асфальті та підібрав згорток із полімерного матеріалу світло-блакитного кольору з вмістом двох фрагментів таблеток білого кольору - метадон (фенадон), які помістив до кишені куртки, яка на той час була одягнута на ньому, чим незаконно придбав та розпочав незаконно зберігати наркотичний засіб для особистого вживання без мети збуту.

Того ж дня, близько 15:20 год. у вестибюлі станції метро «Мінська» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, ОСОБА_4 був зупинений працівником поліції, та на запитання щодо наявності предметів та речей, обіг яких обмежений або заборонений законом, повідомив, що у кишені куртки знаходиться наркотичний засіб - метадон (фенадон), який він придбав та зберігав за вищевикладених обставин при собі для особистого вживання без мети збуту.

Після того, ОСОБА_4 , був затриманий в порядку статті 298-2 КПК України та у присутності двох понятих, в ході особистого обшуку, у останнього було виявлено та вилучено із кишені куртки згорток із полімерного матеріалу світло-блакитного кольору з вмістом двох фрагментів таблеток білого кольору.

Тож, дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування було кваліфіковано за ч.1 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про закриття кримінального провадження та просив звільнити його від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 309 КК України, на підставі ч.4 ст. 309 КК України, у зв`язку з тим, що він добровільно звернувся до лікувального закладу і пройшов лікування, що підтверджується випискою КНП «КМНКЛ «Соціотерапія»» від 10.03.2025 із медичної карти стаціонарного хворого 685/688.

Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 щодо закриття кримінального провадження з підстав передбачених ч.4 ст. 309 КК України, не заперечувала. На її думку, кримінальне провадження, з зазначених обвинуваченим підстав, може бути закрито.

Вислухавши клопотання обвинуваченого, думку прокурора, дослідивши надані сторонами матеріали, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 85 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно зі ч.1 ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальний правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Кримінальним кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 309 КПК України особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У ст.1 Закону України "Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними" від 15.02.1995 №62/95-ВР визначено наступні поняття: наркоманія - психічний розлад, зумовлений залежністю від наркотичного засобу або психотропної речовини внаслідок зловживання цим засобом або цією речовиною; особа, хвора на наркоманію - особа, яка страждає на психічний розлад, що характеризується психічною та (або) фізичною залежністю від наркотичного засобу чи психотропної речовини, і якій за результатами медичного обстеження, проведеного відповідно до цього Закону, встановлено діагноз "наркоманія"; добровільне лікування - лікування від наркоманії, яке здійснюється за згодою хворого або його законного представника.

Згідно із роз`ясненнями, наданими судам у пунктах 23 та 24 Постанови пленуму Верховного суду України №4 від 26.04.2002р. "Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів" вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності за ч.4 ст.309 КК України, суду необхідно з`ясовувати, чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи дійсно вона звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування добровільно, а не вимушено і чи дійсно ставить за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин. За змістом норми, передбаченої ч.4 ст.309 КК України, особа може бути звільнена від кримінальної відповідальності незалежно від того, коли вона вчинила дії, які дають для цього підстави, але до закінчення судового слідства.

У пункті 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" Пленум Верховного Суду України роз`яснив судам, що звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.309 КК України за наявності обставин, передбачених цією нормою закону, для суду є обов`язковим.

При цьому суд враховує висновок Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 29.11.2021 року (справа № 357/11205/19 провадження № 51-2776 кмо 21), згідно якого добровільним в контексті ч. 4 ст. 309 КК слід вважати таке звернення особи до лікувального закладу, яке здійснюється за її особистою згодою, або згодою законного представника, що мало місце до моменту виходу суду першої інстанції до нарадчої кімнати для ухвалення рішення у кримінальному провадженні. Для застосування цієї норми попередній факт перебування особи на обліку осіб, які незаконно вживають наркотичні засоби або психотропні речовини, не є визначальним, оскільки факт захворювання на наркоманію у такої особи може бути встановлено вперше.

Таким чином, суд відповідно до положень кримінального закону, вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності за ч.4 ст.309 КК України, повинен з`ясувати: 1) чи вчинила особа злочин, передбачений ч.1 ст.309 КК України; 2) чи звернулася особа до лікувального закладу добровільно, а не вимушено, тобто чи ставила вона за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин; 3) чи розпочала лікування.

Так, у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у повному обсязі беззастережно визнав і щиро покаявся у вчиненому, усвідомивши протиправність своїх дій.

Відповідно до дослідженої в судовому засіданні, в межах заявленого стороною захисту клопотання, виписки із медичної карти хворого Комунального некомерційного підприємства «Київської міської наркологічної клінічної лікарні «СОЦІОТЕРАПІЯ», вбачається, що ОСОБА_4 за самозверненням перебував на стаціонарному лікуванні з 26 лютого 2025 року по 10 березня 2025 року з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів. Вживання зі шкідливими наслідками.

Між тим в судовому засіданні встановлено, що обвинувачений правильно розуміє і не оспорює формулювання оголошеного обвинувачення, характер висунутого обвинувачення та правову кваліфікацію своїх дій за ч.1 ст.309 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої позиції обвинуваченого, а відтак діяння, яке поставлено останньому у провину, дійсно мало місце, і воно отримало правильну кримінально-правову оцінку.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч.3 ст.285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ч.4 ст.309 КК України, а також наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягає на задоволенні клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності.

Таким чином, у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 після вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, добровільно звернувся до лікувального закладу та пройшов курс лікування від наркотичної залежності, а тому на переконання суду є всі правові підстави для звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.309 КК України.

Слід також узяти до уваги, що судом не встановлено обставин, які би унеможливлювали застосування до ОСОБА_4 положень статей 44, ч.4 ст.309 КК України та звільнення останнього від кримінальної відповідальності з обставин наведених у клопотанні.

Ураховуючи наведене, суд вважає, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідає положенням ст. 44, ч.4 ст. 309 КК України, а тому підлягає задоволенню. З цих підстав обвинувачений ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 309 КК України, а кримінальне провадження у його відношенні, закриттю.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Процесуальні витрати, які складаються з витрат на проведення експертизи № СЕ-19/111-25/5528-НЗПРАП від 29.01.2025 у сумі 3183 грн. 60 коп, підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України, а саме наркотичну речовину, обіг якої обмежено - метадон(фенадон), масою 0.022 г., що зберігається в камері схову УП в метрополітені ГУНП у м. Києві, підлягає знищенню.

Керуючись статтями 7, 100, 124-126, 127-129, 284, 314-315, 369-372, 376, 395 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 309 КК України, а кримінальне провадження у його відношенні закрити на підставі ч.4 ст. 309 КК України.

Процесуальні витрати, які складаються з витрат на проведення експертизи № СЕ-19/111-25/5528-НЗПРАП від 29.01.2025 у сумі 3183 грн. 60 коп,, стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Речові докази: наркотична речовина, обіг якої обмежено - метадон(фенадон) масою 0.022 г, що зберігається в камері схову УП в метрополітені ГУНП у м. Києві, квитанція №003450- знищити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1