Справа № 333/1938/25
Провадження № 1-кс/333/847/25
УХВАЛА

Іменем України

19 березня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Запоріжжя, скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

В С Т А Н О В И В:

05.03.2025 року скаржник звернувся до слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі, щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань повідомлення про кримінальне правопорушення. Посилається на таке. 27.02.2025 року засобами електронного зв`язку до ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_3 була подана заява про вчинення сільським головою, членами тимчасової комісії з обстеження житлових умов, а також окремими працівниками поліції, кримінального правопорушення, передбаченого ст. 369-2 КК України. Заява була зареєстрована ТУ ДБР, розташованим у м. Мелітополі під вх. № 2492зкп/мл-25 від 28.02.2025 року. На момент подання скарги повідомлення про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань не надано. У зв`язку з чим він звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з відповідною скаргою.

Особа, яка подала скаргу ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив судове засідання провести без його участі, за наявними матеріалами.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 28 КПК України, яка передбачає, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки, а положеннями ч. 3 ст. 306 КПК України хоч і визначено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, але наслідки неявки у судові засідання такої не визначено, слідчий суддя вважає, що скаргу слід розглянути у відсутності скаржника на підставі наявних матеріалів.

Представник ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі, у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив скаргу розглянути без його участі, в задоволенні скарги відмовити, оскільки за результатами звернення ОСОБА_3 було прийнято рішення щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, неявка суб`єкта оскарження не перешкоджає розгляду провадження, тому з урахуванням строків розгляду таких скарг, слідчий суддя вважає за можливе, у даному конкретному випадку, перейти до розгляду скарги по суті у його відсутність.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось.

Дослідивши скаргу та додані до неї документи, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги, виходячи з такого.

Слідчим суддею встановлено, що 28.02.2025 року за вх. № 2492зкп/мл/25 до ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі, надійшла заява ОСОБА_3 за фактом неправомірних, на думку захисника, дій сільського голови, членів тимчасової комісії з обстеження житлових умов, а також окремих працівників поліції.

Листом за вих. № 2492зкп/мл-25/17-02-2193/25 від 05.03.2025 року керівником першого СВ (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_4 , повідомлено ОСОБА_3 про те, що ТУ ДБР, розташованим у м. Мелітополі в межах компетенції було розглянуто його звернення та матеріали за зверненням в частині можливих протиправних дій працівників поліції для організації належної перевірки фактів можливого вчинення ними кримінального правопорушення направлено до ДВБ НП України, оскільки виходячи зі змісту матеріалів звернення неможливо прийти до висновку щодо наявності/відсутності складу кримінального правопорушення в діях працівників поліції, діяльності в допустимих межах або поза ними, оскільки відсутні будь-які вихідні дані, що вказували б на підстави залучення працівників поліції до даних подій, підтверджували їх залучення для виконання своїх обов`язків, відеозапис подій, що у сукупності дасть можливість надати належну правову оцінку діям працівників поліції. В іншій частині, відповідно до змісту вказаного звернення, викладені у ньому обставини не містять відомостей і об`єктивних даних, які б свідчили про вчинення будь-якого правопорушення, суб`єктами, визначеними ч. 4 ст. 216 КПК України, досудове розслідування відносно яких здійснюється слідчими органами ДБР, тому матеріали за зверненням в частині можливих протиправних дій сільського голови, членів тимчасової комісії з обстеження житлових умов направлено до ГУНП в Запорізькій області для розгляду по суті та прийняття рішення.

Положеннями частини першої ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Приписи ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).

Із цими приписами Кримінального процесуального закону кореспондуються викладені у п. 2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020 року, норми, згідно з якими відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Наведене дає підстави для висновку про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За приписом ч. 1 ст. 11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Отже, вирішальним чинником для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за заявою є саме наявність у цій заяві обставин, що свідчать про кримінальне правопорушення.

Верховний Суд у своїй постанові від 16.05.2019 року у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) вказав: «… положеннями ст. 3 КПК визначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин....».

Отже ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Слідчий суддя звертає увагу, що норми чинного КПК України не передбачають жодної гарантії для захисту своїх прав особою, щодо якої кримінальне провадження може бути розпочате безпідставно.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Відповідно до п. 18 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відомості, які підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань та їх перелік, визначений ч. 5 ст. 214 КПК України, відповідно до положень якої до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженнями щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор.

При цьому, слідчий суддя керується змістом права на доступ до правосуддя та ефективний судовий захист, бере до уваги висновки Європейського суду з прав людини у справі «Мушта проти України», де «Суд нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення… Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями».

Дослідивши зміст заяви ОСОБА_3 від 27.02.2025 року слідчий суддя приходить до висновку, що в ній не наведено вагомих даних та не подано доказів, які б свідчили про вчинення окремими працівниками поліції, кримінального правопорушення.

У даному випадку невиправданим є застосування механізму кримінального переслідування та процесуального примусу для дослідження зазначеної у заяві від 27.02.2025 року інформації, оскільки остання не містить достатніх даних, які можуть свідчити про вчинення окремими працівниками поліції кримінального правопорушення та не відповідає в повній мірі вимогам ч. 5 ст. 214 КПК України, отже відсутні правові підстави для внесення вищезгаданих відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В іншій частині заяви, відповідно до її змісту, щодо неправомірних на думку заявника дій сільського голови та членів тимчасової комісії з обстеження житлових умов, слідчий суддя приходить до висновку, що викладені у ній обставини не містять відомостей і об`єктивних даних, які б свідчили про вчинення будь-якого правопорушення, суб`єктами, визначеними ч. 4 ст. 216 КПК України, досудове розслідування відносно яких здійснюється слідчими органами ДБР, у зв`язку з чим підстави для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань саме з боку ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі та зобов`язання уповноваженої особи даного слідчого органу вчинити такі дії відповідно до ст. 214 КПК України, відсутні.

Керуючись статтями 2, 110, 303, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1