Єдиний унікальний номер 205/1680/25
1-в/205/259/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2025 року м. Дніпро

Ленінський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву засудженого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Красноармійськ Донецької області, громадянина України, українця, з загальною середньою освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 5 листопада 2021 року вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області за ст.. 185 ч.1 КК України до обмеження волі строком на 1 рік;

- 20 грудня 2022 року вироком Межівського районного суду Дніпропетровської області за ч.4 ст.185, 71 КК України до позбавлення волі строком на 5 років 1 місяця;

- 28 лютого 2023 року вироком Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська за ч.4 ст.185, 70 ч.4 КК України до позбавлення волі строком на 5 років 3 місяці;

- 15 березня 2023 року вироком Покровського районного суду Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.185, ч.2 ст.190, ч.1 ст.263, 70 ч.1, 70 ч.4 КК України до позбавлення волі строком на 5 років 4 місяці

про звільнення від відбуття покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 , в якому він у зв`язку з набуттям чинності Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-IX від 18.07.2024 року та декриміналізації вчиненого ним діяння просить привести у відповідність призначене покарання.

Засуджений ОСОБА_4 подав заяву, в якій просив розглядати клопотання про звільнення від покарання без його участі.

Суд, розглянув доводи заяви, дослідивши матеріали особової справи засудженого, вислухавши думку прокурора та представника установи виконання покарань, які не заперечували проти задоволення клопотання, приходить до наступних висновків.

Статтею 74 ч.2 КК України фактом усунення злочинного діяння є його декриміналізація. Застосування положень цієї норми ґрунтується на положеннях ст. 58 Конституції України про зворотну дію законів та інших нормативно-правових актів та ст. 5 КК України про зворотну дію кримінального закону у часі.

Так, згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, має зворотну дію у часі. Це означає, що він поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Звільнення від покарання осіб, засуджених за діяння, караність якого усунута, здійснюється судом (ч. 1 ст. 74 КК).

Скасування караності діяння означає його декриміналізацію (повну або часткову), яка може бути досягнута шляхом: 1) виключення з чинного Кримінального кодексу певної статті (частини статті) Особливої частини Кодексу; 2) внесення до диспозиції статті (частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу певних змін; 3) внесення змін до норм Загальної частини КК; 4) внесення змін до інших нормативно-правових актів, зокрема, Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вказана в ч. 2 ст. 74 КК України підстава застосовується у випадках, коли особу вже засуджено за вчинення діяння.

Відповідно до положень п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4,6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 ч.1 ст. 537 цього Кодексу.

Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Встановлено, що ОСОБА_4 засуджений:

- вироком Красноармійського міськрайнного суду Донецької області від 5 листопада 2021 року, за ст. 185 ч.1 КК України, за події що мали місце 11 жовтня 2021 року;

- вироком Межівського районного суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2022 року, за ст.. 185 ч.4, 71 ч.1 КК України, за події що мали місце 15 вересня 2022 року, 16 вересня 2022 року;

- вироком Красногвардійського районного суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2023 року, за ст.. 185 ч.4, 70 ч.4 КК України, за події що мали місце 08 квітня 2022 року, 12 вересня 2022 року;

- вироком Покровського районного суду Дніпропетровської області за ст.185 ч.3, ч.4, 190 ч.2, 263 ч.1, 70 ч.1, 70 ч.4 КК України за події що мали місце 29 січня 2022 року, 22 лютого 2022 року, 18 вересня 2022 року 21 вересня 2022 року, 19 жовтня 2022 року

На час, до якого відносяться діяння, за вчинення яких засуджено ОСОБА_4 , положення ч. 1 ст. 51 КУпАП діяли в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009, згідно з якими було встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Викрадення чужого майна вважалося дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (ч. 3 ст. 51 КпАП України в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009).

З 09.08.2024 набув чинності Закон України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-IX від 18.07.2024 (далі Закон № 3886-ІХ).

Цим Законом статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції, якою збільшено розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, який застосовується для визначення кваліфікації відповідних діянь як адміністративного правопорушення.

При цьому, суд враховуючи правовий висновок Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суд, який мітиться у Постанові від 07.10.2024 року у справ № 278/1566/21, виходить з того, що Закон № 3886-ІХ є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння для діянь, предметом посягання яких було майно на суму, що не перевищує двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року. Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

За вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 5 листопада 2021 року, за ст. 185 ч.1 КК України, ОСОБА_4 визнано винним в том що він 11 жовтня 2021 року вчинив таємне викрадення чужого майна на загальну суму 2626,0 гривень.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2021 року в сумі 2189,0 гривень. Отже, податкова соціальна пільга у 2021 році складала 1094,50 гривень.

Відповідно до Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК, у 2021 році становила 2189 гривень.

Таким чином дії ОСОБА_4 за вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 5 листопада 2021 року не підпадають під декриміналізацію.

За вироком Межівського районного суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2022 року ОСОБА_4 визнано винним в тому що він:

- 15 вересня 2022 року вчинив таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану на суму 5866,33 гривні;

- 16 вересня 2022 року вчинив повторно таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану на суму 8462,60 гривень.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2022 року в сумі 2481,0 гривень. Отже, податкова соціальна пільга у 2022 році складала 1240,50 гривень.

Відповідно до Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК, у 2022 році становила 2481гривень

Таким чином дії ОСОБА_4 за вироком Межівського районного суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2022 року не підпадають під декриміналізацію.

За вироком Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 28 лютого 2023 року ОСОБА_4 визнано винуватим за ст.185 ч.4 КК України, у тому, що він:

- з 08 квітня 2022 року по першу декаду травня, діючи таємно, шляхом вільного доступу, здійснив заволодіння чужим майном на загальну суму 19315,01 гривень;

- 12 вересня 2022 року, діючи повторно, таємно, шляхом проникнення у житло, здійснив заволодіння чужим майном на загальну суму 7298,40 гривень;

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», яким встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2022 року в сумі 2481 грн. Отже, податкова соціальна пільга у 2022 році складала 1240,50 грн.

Відповідно до Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК, у 2022 році становила 2481,00 гривні.

Таким чином дії ОСОБА_4 , за вироком Красногвардійськгого районного суду міста Дніпропетровська від 28 лютого 2023 року не підпадають під декриміналізацію.

За вироком Покровського районного суду Дніпропетровської області від 15 березня 2023 року, ОСОБА_4 визнано винним в тому що він :

- 29.01.2022 року, діючи таємно, шляхом вільного доступу здійснив викрадення чужого майна на загальну суму 2435 гривень.

- 22.02.2022 року, діючи таємно, повторно, шляхом вільного доступу здійснив викрадення чужого майна поєднане з проникненням у житло, на загальну суму 2402,10 гривень.

- 18.09.2022 року, діючи таємно, повторно, шляхом вільного доступу здійснив викрадення чужого майна поєднане з проникненням у житло, на загальну суму 1490,00 гривень.

- 21.09.2022 року, діючи таємно, повторно, шляхом вільного доступу здійснив викрадення чужого майна поєднане з проникненням у житло, на загальну суму 989,29 гривень.

- 19.10.2022 року, заволодів шляхом обману мобільним телефоном на суму 480 гривень.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2022 року в сумі 2481,0 гривень. Отже, податкова соціальна пільга у 2022 році складала 1240,50 гривень.

Відповідно до Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК, у 2022 році становила 2481гривень.

Таким чином, вартість майна, у викрадені якого визнано винуватим ОСОБА_4 за вироком Покровського районного суду Дніпропетровської області від 15 березня 2023 року не перевищує суму в два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а тому зазначені дії ОСОБА_4 за епізодами від - 29.01.2022 року -2435 гривень; - 22.02.2022 року - 2402,10 гривень; - 18.09.2022 року - 1490,00 гривень; - 21.09.2022 року - 989,29 гривень; - 19.10.2022 року - 480 гривень підпадають під декриміналізацію.

Отже, має місце часткова декриміналізація діянь, які полягають у крадіжці майна або заволодінні майном шляхом обману або зловживанні довірою (шахрайство), вартість яких на момент вчинення не перевищувала двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі викладеного, керуючись ст. 74 КК України, ст.ст. 2, 110, 537-539, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити частково.

ОСОБА_4 , засудженого вироком Покровського районного суду Дніпропетровської області від 15 березня 2023 року звільнити (за епізодами від 29.01.2022 року, 22.02.2022 року, 18.09.2022 року; 21.09.2022 року; 19.10.2022 року) від призначеного покарання за ст. 185 ч.3, ст. 185 ч.4,ст.190 ч.2 КК України - у зв`язку з декриміналізацією.

Вважати ОСОБА_4 , засудженим Покровським районним судом Дніпропетровської області від 15 березня 2023 року за ст.263 ч.1 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

На підставі ч. 4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, застосував принцип часткового складання призначених покарань до наново призначеного покарання частково у вигляді позбавлення волі строком 1 (один) рік 4 місяці, приєднати не відбуте покарання за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28.02.2023 року, та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 4 (чотири) місяці позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання остаточно призначеного за цим вироком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у строк відбуття покарання за цим вироком, строк попереднього ув`язнення, за вироком Межівського районного суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2022 року, врахованим у вироку Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28.02.2023 року, з 02 листопада 2022 року із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Копію ухвали невідкладно направити адміністрації Державної установи «Дніпровська виправна колонія (№89) для ознайомлення засудженого та негайного виконання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів з дня її постановлення шляхом подання апеляційної скарги до судової палати по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: ОСОБА_1