У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2024 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави Чуванова А.М., розглянувши в приміщенні суду в м.Полтаві скаргу ОСОБА_1 в порядку ст.303 КПК України,-

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшла скарга ОСОБА_1 в порядку ст.303 КПК України, в якій заявник просить визнати дії посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, незаконними та такими, що порушують вимоги ст.214 КПК України; зобов`язати посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, надати адвокату Ніколенку С.А. витяг з ЄРДР по результату виконання ухвал суду у справі №554/10388/24, №554/10331/24 за вказаними злочинами.

В обґрунтування вимог, заявник вказав, що в ході розгляду справ №554/10388/24, №554/10331/24 в суді скарги за ст.303 КПК України було задоволено і зобов`язано Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м.Полтаві, внести інформацію в ЄРДР. Станом на 04.12.2024 року жодної відповіді від ДБР не отримано про внесення інформації до ЄРДР. ДБР у м.Полтава ігнорує ухвали слідчого судді у справах №554/10388/24, №554/10331/24 та повідомлення про злочин, в якому з посиланням на ст.214 КПК України стоїть вимога ОСОБА_1 направити йому витяги про внесення в ЄРДР.

Вивчивши скаргу, вважаю, що необхідно відмовити у відкритті провадження на підставі наступного.

Чинним Кримінальним процесуальним кодексом України, зокрема Главою 26, передбачений порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування.

Об`єктом оскарження на підставі Глави 26 КПК України може бути тільки рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора при здійсненні своїх повноважень під час досудового розслідування.

Згідно ч.3 ст.26 КПК України, повноваження слідчого судді при вирішенні питань, віднесених до його компетенції, обмежені законодавчим положенням, згідно з яким, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише питання, винесені на їх розгляд сторонами й віднесені до їх повноважень процесуальним законом.

Статтею 303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Зокрема, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає, у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Особа, яка подала скаргу заявник ОСОБА_1 обґрунтовує подання скарги тим, що оскаржується бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, в порядку ст.303 КПК України. Однак, слідчий суддя звертає увагу на те, що стосовно скарг в справах №554/10388/24, №554/10331/24 були постановлені ухвали слідчими суддями Октябрського районного суду м.Полтави та скарги, подані в порядку ст.303 КПК України, було задоволено і зобов`язано Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м.Полтаві, внести відомості до ЄРДР.

Тобто, це питання було вирішене у судовому порядку, а щодо скарги, що має ідентичні процесуальні наслідки, було прийнято процесуальне рішення слідчим суддею.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є вимога щодо юридичної визначеності, згідно з якою у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (принцип згадується у рішенні Великої Палати Європейського суду з прав людини у справі Brumarescu проти Румунії від 28 жовтня 1999 року, заява № 28342/95, параграф 61). Юридична визначеність вимагає поваги до принципу res judicata, тобто «остаточності» рішення суду. Таким чином, слідчий суддя не може розглядати питання бездіяльності, оскільки воно вже було вирішено іншим слідчим суддею, а тому такий розгляд буде порушувати принцип юридичної визначеності.

Судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, підлягає безумовному виконанню (ч. 2 ст. 534 КПК України). Невиконання судового акту - це бездіяльність, що полягає в незастосуванні заходів, необхідних для його виконання, за умови, якщо суб`єкт був зобов`язаний і мав реальну можливість виконати судовий акт. Законодавство України передбачає адміністративну та кримінальну відповідальність за невиконання рішення суду. Втім, вирішення цього питання не може здійснюватися в межах розгляду скарги на бездіяльність, оскільки слідчий суддя може тільки вирішити питання поставлені в межах вимог скарги та прийняти одне з рішень по суті, передбачених ч. 2 ст. 307 КПК України. Кримінальний процесуальний закон не наділяє слідчих суддів повноваженнями зобов`язувати органи досудового розслідування виконувати судові рішення інших слідчих суддів.

Отже, оскільки слідчим суддею вже вирішне питання щодо розгляду скарги по суті, а невиконання рішення суду не може бути предметом оскарження у порядку статті 303 КПК України, то така скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Враховуючи те, що заявник оскаржує бездіяльність посадових осіб, яка не підлягає оскарженню, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження з розгляду даної скарги.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 303, 304, 306, 307,309 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_1 в порядку ст.303 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) днів з дня отримання до Полтавського апеляційного суду.

Ухвала набирає чинності після закінчення строків на її оскарження.

Слідчий суддя А.М.Чуванова