Справа № 496/736/25
Провадження № 1-кп/496/423/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2025 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю: секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 , яка приймає участь в режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001196 від 24.09.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Біляївського районного суду Одеської області знаходиться кримінальне провадження № 0001196 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України.

До суду надійшло клопотання прокурора Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , в якому одночасно із продовженням застосування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою просить визначити заставу у 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 757 000 грн.

Клопотання прокурор обґрунтовує тим, що 11.10.2024 року ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси щодо ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 04.12.2024 року включно, із визначенням розміру застави у сумі 908 400 грн. В подальшому, ОСОБА_4 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 03.12.2024 року продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 31.01.2025 року включно, із визначенням розміру застави у сумі 832 700 грн. 27.01.2025 року ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 11.02.2025 року включно, із визначенням розміру застави у сумі 757 000 грн. 07.02.2025 року ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 07.04.2025 року включно, із визначенням розміру застави у сумі 757 000 грн., однак судове провадження не закінчено.

Прокурор вказує, що ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, встановлені слідчим суддею при обранні запобіжного заходу, не зменшилися, не зникли, а тому строк дії запобіжного заходу необхідно продовжити, просить визначити розмір застави у розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 757 000 грн, посилаючись на п.3 ч.5 ст. 182 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні клопотання підтримав, просив продовжити строк тримання під вартою, при цьому визначити заставу в розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 757 000 грн.

Захисник ОСОБА_5 категорично заперечував проти задоволення клопотання прокурора, звернув увагу на раніше подані заперечення, в яких, крім іншого, зазначено щодо невірної кваліфікації скоєного кримінального правопорушення, сторона захисту визнає факти спілкування, фактично встановлені події мали місце, однак вони не згодні з правовою кваліфікацією сторони обвинувачення. Раніше визначений розмір застави є надмірним для сім`ї обвинуваченого. Звернув увагу на порушення ст. 28 КПК України щодо дотримання розумних строків, його підзахисний є заручником обставин навантаження структур і його тривалим через це перебуванням під вартою. У обвинуваченого немає закордонного паспорту, він не був за кордоном, йому немає сенсу переховуватись від суду. Просив зменшити розмір застави до 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, щоб сім`я його підзахисного могла передати в іпотеку єдиний належний будинок, щоб внести заставу. Також ризики сторони обвинувачення, які не мають належного обґрунтування можуть бути уникненні перебуванням ОСОБА_4 під цілодобовим домашнім арештом в АДРЕСА_1 , із одягненням електронного браслету.

Захисник ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, заперечувала проти задоволення клопотання прокурора та підтримала позицію захисника ОСОБА_5 .

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні підтримав думку захисників та додав, що наміру переховуватися від суду не має, не розуміє ризики. Він погоджується що винен, просто хотів заволодіти коштами шляхом обману. В нього відсутні необхідні зв`язки щоб когось перевозити за кордон. Розмір застави є надмірним.

Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ч.3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до п.219 Рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» суд зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (рішення у справі «Єчюс проти Литви»).

Стосовно загрози втечі особи, практика ЄСПЛ виходить з того, що тяжкість покарання, якому може бути підданий обвинувачений, можна законно розглядати, як таку, що може спонукати його до втечі. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер, потрібно враховувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейні зв`язки, будь-які зв`язки з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.

Згідно ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 11.10.2024 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 до 04.12.2024 року включно, із визначенням розміру застави у сумі 908 400 грн. В подальшому, ОСОБА_4 на підстави ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 03.12.2024 року продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 31.01.2025 року включно, із визначенням розміру застави у сумі 832 700 грн. 27.01.2025 року ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 11.02.2025 року включно, із визначенням розміру застави у сумі 757 000 грн. 07.02.2025 року вже після надходження обвинувального акту до Біляївського районного суду Одеської області ухвалою головуючого судді по кримінальному провадженню ОСОБА_1 . ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 07.04.2025 року включно, із визначенням розміру застави у сумі 757 000 грн.

При обранні та продовженні запобіжного заходу ОСОБА_4 слідчими суддями, головуючим суддею, було встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшилися і не зникли.

У відповідності до ст. 199 КПК України строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути продовжений, якщо наявні обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

ОСОБА_4 раніше не судимий, не одружений, не має дітей, не має офіційного місця роботи, зареєстрований у будинку матері, відомості про міцні соціальні зв`язки обвинуваченого суду не надані, разом з цим, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з конфіскацією майна.

Вказані обставини свідчать про наявність ризику переховування від суду. Відомості про те, що зазначений ризик зменшився чи зник, відсутні.

Що стосується ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, цей ризик також знайшов своє підтвердження у підготовчому судовому засіданні, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, матиме можливість незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, з метою недопущення надання ними викривальних показів.

Під час оцінки ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст. 177 КПК України, цей ризик також знайшов своє підтвердження у підготовчому судовому засіданні, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на нього у кримінальному провадженні в разі обрання йому більш м`якого виду запобіжного заходу, а також не виконання обов`язків шляхом неявки в суд.

Що стосується ризику вчинення іншого кримінального правопорушення і продовження його вчинення, суд вважає, що він також знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, оскільки Овідіопольським районним судом Одеської області розглядається кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України, тому цей ризик знайшов своє підтвердження.

Враховуючи викладене, суд вважає, що наявні обставини, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою і приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора і продовження строку запобіжного заходу на 60 днів, з утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Окрім продовження строку тримання під вартою, прокурор просить визначити розмір застави у розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 757 000 грн, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Щодо позиції сторони захисту про можливість зменшення судом розміру застави з 250 прожиткових мінімумів на 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, суд виходить з наступного.

Частиною 3 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

У відповідності до п.2 ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно абз.2 ч.5 ст. 182 КПК України у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , є тяжким. У клопотанні прокурор просить визначити заставу 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 757 000 грн.

З матеріалів клопотання встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення з корисливих мотивів, поєднаного з отриманням грошових коштів в сумі 7000 доларів США.

Крім того, на даний час Овідіопольським районним судом Одеської області розглядається кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у збуті наркотичних засобів та вогнепальної зброї, а також набоїв до неї, з корисливих мотивів. Вказані речі є речами, які вилучено з вільно цивільного обороту, тобто речі, які не можуть переходити у приватну власність фізичних та юридичних осіб, (перелік відповідно до додатку № 1 Постанови ВР України «Про право власності на окремі види майна»), а тому вартість цього майна є достатньо високою з огляду на заборону вільного обігу.

Отже, наведене створює обґрунтовану сукупність ризиків та підозр вважати, що ОСОБА_4 міг систематично отримувати прибутки від вчинення кримінальних правопорушень у вчиненні яких обвинувачується, наявність яких ним приховується, а отже граничний розмір застави, визначений КПК України для тяжких злочинів, не здатен забезпечити виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

За таких обставин, вбачаються виключні випадки та підстави для визначення розміру застави, який перевищує розміри визначені КПК України для тяжких та особливо тяжких злочинів.

Враховую вище зазначені ризики, які були встановлені раніше під час досудового розслідування та які на час підготовчого судового розгляду не зменшились, продовжують існувати, наявні достатні підстави вважати, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, зокрема, для забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, щодо обвинуваченого необхідно продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Суд вважає, що розмір застави має бути визначений в межах, передбачених абз.2 ч.5 ст. 182 КПК України - 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 757 000 грн.

Вказаний розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Крім того, доводи захисника ОСОБА_5 про наявність підстав для зміни запобіжного заходу із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, суд вважає, що воно не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Даних про наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а саме - цілодобового домашнього арешту, як того просила сторона захисту, виходячи з характеру пред`явленого обвинувачення, даних про особу обвинуваченого, а також, з метою запобігання перешкоджати встановлення істини по справі, судом не встановлено.

При цьому, суд дійшов висновку, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 іншого, більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не може забезпечити його належної процесуальної поведінки, тобто є необхідним у цій конкретній справі.

Суд виходить у тому числі з тих обставин, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , має високий ступінь суспільної небезпеки, наявність якої, свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Керуючись ст.ст. 23, 177, 178, 182, 183, 194, 197, 331, 371, 372, 376, 392, 393, 395 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0001196 від 24.09.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто з 28.03.2025 року до 26.05.2025 року включно, в Державній установі «Одеській слідчий ізолятор» із визначеним ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 27.01.2025 року розміром застави - 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 757 000 (сімсот п`ятдесят сім тисяч) гривень.

За умови внесення якої на призначений для цього депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеської області, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід негайно звільнити з - під варти.

Роз`яснити обвинуваченому, що сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Одеській області.

У разі внесення вказаної застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк до 26.05.2025 року включно наступні обов`язки:

- прибувати до прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися цілодобово з місця проживання без дозволу прокурора, суду;

- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- заборонити спілкуватися з свідками та іншими учасниками кримінального провадження;

- носити електронний браслет.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч.8, ч.10, ч.11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст. 194 КПК України. Застава внесена обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, захисникам та направити уповноваженій службовій особі: начальнику Державної установи «Одеській слідчий ізолятор».

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 01.04.2025 року о 16:30 год.

Суддя: ОСОБА_1