печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ТОВ «Рівненська універсальна центральна» про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16 листопада 2021 року у справі №757/60683/21-к у кримінальному провадженні №0001175,-

ВСТАНОВИВ:

До Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ТОВ «Рівненська універсальна центральна» про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16 листопада 2021 року у справі №757/60683/21-к у кримінальному провадженні №0001175.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що вказаною ухвалою було накладено арешт на грошові кошти ТОВ «Рівненська універсальна центральна», які знаходяться на розрахункових рахунках, у фінансових установах:

- МФО банку 333368, назва банку РIВНЕНСЬКЕ ОБЛАСНЕ УП АТОЩАД М. РIВНЕ, номер рахунку НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , валюта рахунку 980-УКРАЇНСЬКА ГРИВНЯ;

- МФО банку 320478, назва банку АБ «УКРГАЗБАНК», номер рахунку НОМЕР_4 , валюта рахунку 980-УКРАЇНСЬКА ГРИВНЯ;

- МФО банку 380526, назва банку АТ «КБ «ГЛОБУС», номер рахунку НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , валюта рахунку 980-УКРАЇНСЬКА ГРИВНЯ;

- МФО банку 333391, назва банку РIВНЕНСЬКА Ф. АТ КБ ПРИВАТБАНК М. РIВНЕ, номер рахунку НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , валюта рахунку 980-УКРАЇНСЬКА ГРИВНЯ.

Зазначає, що арешт на грошові кошти ТОВ «Рівненська універсальна центральна», розміщені на вказаних рахунках у банківських установах накладено необґрунтовано, оскільки вони не є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування.

Представник заявника в судове засідання не з`явився.

Прокурор ОСОБА_4 до початку судового засідання направив заяву про розгляд клопотання за його відсутності, просив в задоволення клопотання відмовити, у зв`язку із тим, що досудове розслідування триває, підстави для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження не відпали.

Вивчивши клопотання, вислухавши пояснення особи, якою подано клопотання, дослідивши матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001175 від 29.09.2021 за ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.11.2021 у справі № 757/60683/21-к накладено арешт, серед іншого на грошові кошти, які обліковуються на розрахункових рахунках ТОВ «Рівненська універсальна центральна», відкритих у банківських установах.

Постановою прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 від 26.07.2022 визначено підслідність у кримінальному провадженні № 0001175 від 29.09.2021 за слідчими слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві.

Постановою від 31.08.2022 визначено підслідність даного кримінального провадження визначено за слідчими Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві.

Порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність у заявника права на звернення до суду з клопотанням про скасування арешту майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, як вбачається з мотивувальної частини ухвали Печерського районного суду м. Києва від 16.11.2021 частково задовольняючи клопотання сторони обвинувачення про накладення арешту на майно, слідчий суддя виходив з того, що арешт необхідний з метою збереження речових доказів, оскільки грошові кошти відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом у порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого; обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом (ч.ч. 1, 2 ст. 22 КПК України).

При цьому, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26.06.2008 зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Вказані норми кримінального процесуального законодавства та відповідна практика Європейського суду з прав людини, вказує, що особі, яка звертається із клопотанням до суду, процесуальним законодавством надаються не лише права, а і покладаються обов`язки.

Так, виходячи із тих питань, які відносяться до компетенції слідчого судді, при дослідженні матеріалів клопотання про скасування арешту майна слідчим суддею встановлено, що доказів в його обґрунтування не надано, в тому числі не надано доказів щодо спричинення будь-яких негативних наслідків для ТОВ «Рівненська універсальна центральна», цільового призначення арештованих рахунків, відсутності відношення цього товариства до фігурантів кримінального провадження, відсутності правової підстави для арешту майна, що позбавляє слідчого суддю можливості встановити чи в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, що є обов`язковим елементом доведення стороною підстав для скасування арешту у відповідності до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, а тому сторона заявника при зверненні до суду не довела обставин, на які посилається у своєму клопотанні.

Враховуючи неявку в судове засідання прокурора неможливо встановити на якій стадії знаходиться кримінальне провадження та чи потреба у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна дійсно не відпала, однак, оскільки заявником не доведено, що арешт накладено необґрунтовано, приходжу до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 22, 26, 106, 92, 98, 167, 170-175, 309, 392, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ :

У задоволенні клопоатння адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ТОВ «Рівненська універсальна центральна», про скасування арешту у кримінальному провадженні № 0001175 від 29.09.2021 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1