Справа № 333/1615/25
Провадження № 1-кп/333/584/25
ВИРОК

Іменем України

26 березня 2025 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у смт. Великодолинське Овідіопольського району Одеської області, громадянина України, освіта середня, неодруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

10 січня 2025 року, приблизно о 20 годині 23 хвилини, ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат», діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи умисел на використання завідомо підробленого документу посвідчення водія, яке він придбав через мережу Інтернет у жовтні 2023 року, достовірно знаючи, що вказане посвідчення є підробленим, під час зупинки працівниками поліції керованого ним транспортного засобу марки «ГАЗ 3302», державний номерний знак « НОМЕР_2 », за адресою: м. Запоріжжя, вул. Космічна, буд. 140, з метою посвідчення свого права на керування вказаним автомобілем, всупереч Положенню про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340, пред`явив поліцейським посвідчення водія серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане 13.10.2023 року Територіальним сервісним центром № 8041, яке не відповідає аналогічним зразкам бланків посвідчення водія, що знаходяться в офіційному обігу на території України, тобто таким чином, використав завідомо підроблений документ.

Суд вважає вказане обвинувачення доведеним та кваліфікує дії ОСОБА_5 як скоєння кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, а саме: використання завідомо підробленого документу.

Під час судового розгляду ОСОБА_5 визнав свою вину повністю у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, і пояснив, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується із обставинами, зазначеними в обвинувальному акті, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними, належними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбаченими КК України за вказане кримінальне правопорушення і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок.

Він є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат», учасником бойових дій та неодноразово був поранений, захищаючи Батьківщину після повномасштабного вторгнення рф.

У жовтні 2023 року він через мережу Інтернет за певну оплату замовив собі посвідчення водія, яке у тому ж місяці і було йому надіслане. У подальшому, він неодноразово показував його працівникам поліції, коли його зупиняли за керування транспортними засобами, але будь-яких зауважень з приводу справжності цього документа у поліцейських не виникало.

10 січня 2025 року, приблизно о 20 годині 23 хвилини, він керував службовим м транспортним засобом марки «ГАЗ 3302», державний номерний знак « НОМЕР_2 », за адресою: м. Запоріжжя, вул. Космічна, буд. 140, де і був зупинений працівниками УПП в Запорізькій області. На прохання поліцейських пред`явити документ, який надає право керувати транспортним засобом, він надав посвідчення водія № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане нібито 13.10.2023 року Територіальним сервісним центром № 8041. Після певної перевірки, працівники УПП В Запорізькій області запідозрили, що вказаний документ є підробленим, тому викликали слідчо-оперативну групу, яка і вилучила зазначене посвідчення водія.

Він щиро розкаюється у скоєному, дійсно знав, що документ підроблений, але використовував його лише з метою військової необхідності: для перевезення зброї та солдат. У разі призначення штрафу, він зможе його сплатити, так як отримує заробітну плату у розмірі 21 000 грн.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, приймаючи до уваги, що прокурор і обвинувачений не оспорювали обставини, встановлені органом дізнання, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд учасникам кримінального провадження роз`яснив положення ч.3 ст.349 КПК України, так як прокурор запропонував саме у такому порядку досліджувати докази по даному кримінальному провадженню.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Показання обвинуваченого ОСОБА_5 у судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин скоєного кримінального проступку, добровільності та істинності її позиції, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні і відповідають критеріям якості доказів, встановленим п.150 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» та п.57 рішення ЄСПЛ у справі «Яременко проти України».

Враховуючи викладене, суд, допитав обвинуваченого, дослідив матеріали: судової технічної експертизи документа; що характеризують особу ОСОБА_5 ; що стосуються речових доказів.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 є щире каяття, що підтверджується його поведінкою під час дізнання та судового розгляду. Обставини, обтяжуючі покарання ОСОБА_5 , відсутні.

Частина 2 статті 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При призначенні покарання ОСОБА_5 , суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме: з принципів законності, справедливості, індивідуалізації. При цьому, суд враховує ступінь тяжкості скоєного ОСОБА_5 кримінального правопорушення, який відповідно до вимог ст.12 КК України є кримінальним проступком, його суспільну небезпечність, вік та здоров`я обвинуваченого (не перебуває на обліках у лікарів нарколога та психіатра, є особою неодноразово пораненим під час захисту Батьківщини після повномасштабного вторгнення рф), характеризуючі особистість обвинуваченого обставини має постійне місце проживання та реєстрації, неодружений, є військовослужбовцем, учасником бойових дій, у військовій частині характеризується посередньо.

Враховуючи особистість обвинуваченого, запевнення останнього щодо можливості сплати штрафу, конкретні обставини кримінального провадження, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає, що ОСОБА_5 необхідно призначити покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 850 грн.

На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так й іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Процесуальні витрати згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні складають 3 183 грн. 60 коп. за залучення експерта на проведення судової технічної експертизи документа.

Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Враховуючи, що процесуальні витраті, зазначені в обвинувальному акті документально підтверджені матеріалами кримінального провадження (довідкою про витрати на проведення експертизи № СЕ-19/108-25/1055-ДД від 14.01.2025 року), тому суд вирішує про стягнення з обвинуваченого зазначених витрат на користь держави.

Судом встановлено, що постановами дізнавача сектору дізнання ВП №4 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 від 11.01.2025 року та 17.01.2025 року посвідчення водія № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане 13.10.2023 року Територіальним сервісним центром № 8041 та оптичний диск DVD-R-диск з відеофайлом «0000016 (1)» були визнані речовими доказами.

Відповідно до п.п. 3,7 ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому: майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом передається відповідним установам або знищується; документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Згідно п.1 ч.2 ст.99 КПК України до документів, за умови наявності в них відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, можуть належати матеріали фотозйомки, звукозапису, відеозапису та інші носії інформації (у тому числі електронні).

Отже, враховуючи, що на DVD-R диску міститься інформація, що стосується скоєного ОСОБА_5 кримінального правопорушення, тому він є документом, який необхідно зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Враховуючи, що посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 не підлягає подальшому використанню, так як є підробленим і фактично вилучене з обігу, тому вважаю, що цей речовий доказ підлягає знищенню.

Запобіжний захід до ОСОБА_5 не застосовувався, цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Керуючись ст. ст. 349 ч.3, 366-368, 370-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази:

- DVD-R-диск з відеофайлом «0000016 (1)», що зберігається у матеріалах кримінального провадження (судового) залишити в матеріалах кримінального провадження;

- посвідчення водія № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане 13.10.2023 року Територіальним сервісним центром № 8041, що зберігається у матеріалах кримінального провадження (судового) знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 3 183 грн. 60 коп. (три тисячі сто вісімдесят три) грн. за залучення експерта на проведення судової технічної експертизи документа.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1