Справа № 201/679/25
Провадження № 1-кп/201/655/2025
УХВАЛА

01 квітня 2025 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська кримінальне провадження № 0003198 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мала Виска Кіровоградської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003198 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України відносно якого обрано найсуворіший запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого завершується.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого так як є ризик визначений п. 1 ст. 177 КПК України, з огляду на те, що обвинувачений може переховуватись від суду, оскільки обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину та усвідомлює, що може понести покарання у вигляді позбавлення волі.

Також, прокурор у своєму клопотанні обґрунтовує наявність ризику визначеного п.3 ст.177 КПК України, а саме ймовірність незаконного впливу з боку обвинуваченого на свідків у даному кримінальному провадженні, з огляду на те, що останньому стали відомі анкетні дані та місця проживання свідків , які приймали участь у проведенні слідчих дій.

Враховуючи вищевикладені обставини та наявність зазначених ризиків на теперішній час, прокурор просив задовольнити його клопотання в повному обсязі.

Обвинувачений та його захисник заперечував проти клопотання прокурора, оскільки вважали, що ризики зазначені у даному клопотанні необґрунтовані, просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши думку учасників, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання прокурора з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 197, 198 КПК України строк тримання під вартою особи не може перевищувати шістдесяти діб і в разі закінчення цього строку прокурор має право звернутись до суду з клопотанням про продовження строків тримання особи під вартою.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України однією з підстав для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, однак так як кримінальне провадження перебуває на стадії судового провадження, то обґрунтованість підозри не перевіряється з огляду на те, що суд до вирішення справи не має право давати оцінку доказам і приходити до будь-якого висновку щодо обґрунтованості висунутого обвинувачення.

Згідно ч 2 ст. 177 КПК України другою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Суд вважає встановленим наявність ризику уникнення обвинуваченим суду, так як останній розуміє тяжкість можливого покарання за злочин у якому він обвинувачується, а також неможливість застосування інституту звільнення від відбуття покарання в разі доведення винуватості, що може спонукати обвинуваченого до уникнення відповідальності шляхом втечі. Цей ризик підсилюється і дією воєнного стану в умовах якого уникнути суду легше ніж в мирний час.

Таким чином суд встановлено наявність ризику визначеного п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому до обвинуваченого можливо застосувати запобіжний захід.

Ризик впливу на свідків не доведений на думку суду, так як прокурором не обґрунтовано сенс впливу на понятих які були при огляді місця події данні про який зафіксовано на відео.

Вирішуючи питання про доцільність продовження найсуворішого запобіжного заходу суд врахує вищевказаний ризик, те що метою запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також враховує вік та стан здоров`я обвинуваченого, відсутність міцних соціальних зв`язків, місця проживання на території Дніпропетровської області, обставини злочину описані в обвинувальному акті, що свідчить про те, що обвинувачений в даний час несе в собі певну небезпеку для суспільства та з урахуванням вищеописаних обставин це свідчить про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, суд вважає за можливе визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, які будуть на нього покладені у разі внесення ним застави. У зв`язку з цим, а також враховуючи положення п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 суд вважає за можливе визначити заставу в розмірі 242 240 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 314 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 до 30 травня 2025 року.

Встановити, що у разі внесення обвинуваченим ОСОБА_3 або іншою фізичною чи юридичною особою застави у розмірі 242 240 гривень ОСОБА_3 підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави та звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 з-під варти зобов`язати його прибувати за кожною вимогою суду, утриматись від спілкування зі свідками.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що у разі порушення обов`язків, покладених на нього у цій ухвалі, застава звертається у дохід держави.

Ухвала може бути оскаржена в п`ятиденний строк з дня її проголошення шляхом подання скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а обвинуваченим в п`ятиденний строк з дня отримання ухвали суду.

Повний текст ухвали буде оголошено 02 квітня 2025 року о 10:10 годин

Головуючий суддя: ОСОБА_1