Справа № 302/115/25
Провадження № 1-кп/302/55/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2025 рокуселище Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань в селищі Міжгір`я кримінальне провадження, відомості про яке внесені 02 січня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000005 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Міжгір`я Міжгірського району Закарпатської області, проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, раніше судимого Міжгірським районним судом Закарпатської області, вирок суду від 27.12.2023 за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України, засуджений до покарання у виді громадських робіт строком 240 (двісті сорок) годин, які відбуто,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 у період з 02.11.2024 по 25.12.2024, діючи з прямим умислом, вчиняв домашнє насильство щодо своєї дружини ОСОБА_5 .

Так, 02.11.2024 біля 17:30 години ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом на заподіяння психологічного страждання, перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , затіяв сварку із своєю дружиною ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканкою вказаного будинку, в ході якої ображав її нецензурними словами та кидав у неї сторонніми предметами, чим вчинив психологічне насильство над останньою, що призвело до її психологічних страждань та погіршило якість життя потерпілої.

Крім цього, 10.11.2024 біля 18:50 години, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом на заподіяння психологічного страждання, перебуваючи вдома за вищевказаною адресою, затіяв сварку із своєю дружиною ОСОБА_5 , в ході якої ображав її нецензурними словами, чим вчинив психологічне насильство над останньою, що призвело до її психологічних страждань та погіршило якість життя потерпілої.

Продовжуючи свої протиправні дії, 01.12.2024 біля 21:10 години, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом на заподіяння психологічного страждання, перебуваючи вдома за вищевказаною адресою, затіяв сварку із своєю дружиною ОСОБА_5 , в ході якої ображав її нецензурними словами, чим вчинив психологічне насильство над останньою, що призвело до її психологічних страждань та погіршило якість життя потерпілої.

Зокрема, зазначене підтверджується постановою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 03.12.2024 (справа №302/1654/24), відповідно до якої на ОСОБА_4 накладено адміністративне стягнення у виді громадських робіт на строк 50 (п`ятдесят) годин.

Вчинивши вказані адміністративні правопорушення, за які був притягнутий до адміністративної відповідальності, на шлях виправлення та перевиховання не став, а вчинив новий умисний злочин за наступних обставин.

Так, 25.12.2024 близько 23:00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання, маючи прямий умисел на заподіяння психологічного насильства, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті неприязних відносин, у присутності малолітньої дитини, кричав і виражався нецензурними словами в адресу своєї дружини ОСОБА_5 , що призвело до її психологічних страждань та погіршило якість життя потерпілої.

Отже, вказаними насильницькими діями, ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_5 , систематичні психологічні страждання, що виразилися в словесних образах, приниженні, які викликали у потерпілої ОСОБА_5 побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та завдали шкоди її психічному здоров`ю.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України - умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах, що призвело до психологічних страждань, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненому злочині визнав повністю.

Вирішуючи питання щодо обсягу дослідження доказів суд установив, що фактичні обставини справи повністю визнаються учасниками справи, відповідно до їх викладу в обвинувальному акті та не оспорюються ними. При цьому суд з`ясував чи правильно розуміють учасники зміст цих обставин та перевірив добровільність їх позицій.

Суд роз`яснив учасникам справи, що у випадку визнання ними обставин провадження, може бути визнано недоцільним дослідження доказів на підтвердження таких обставин, в такому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

На підставі частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, за згодою учасників справи, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які підтверджують подію кримінального правопорушення та вину ОСОБА_4 у його вчиненні та ніким не оспорюються.

Відповідно до частин третьої й четвертої статті 349 КПК України суд обмежив обсяг дослідження доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідженням даних, які характеризують його особу.

Обвинувачений ОСОБА_4 надав суду показання, що повністю визнає свою вину у вчинених кримінального правопорушення відповідно до обставин, установлених під час досудового розслідування та відображених в обвинувальному акті. Окрім визнання своєї вини, щиро розкаявся й обіцяв суду не порушувати закон в майбутньому. Повідомив, що активно сприяв органам досудового розслідування. Просив суворо його не карати та повідомив про готовність понести призначене покарання.

Суд, розглядаючи кримінальне провадження в межах пред`явленого обвинувачення, належним чином проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах, що призвело до психологічних страждань, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.

У відповідності до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Виходячи з загальних засад призначення покарання, принципу його законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації, при призначенні покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України класифікується як нетяжкий злочин, дані про особу винного, який раніше судимий за вчинення аналогічного кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, відносно тієї ж потерпілої ОСОБА_5 , позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку психіатра, нарколога та фтизіатра не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття й активне сприяння в розкритті злочину.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відносить вчинення ним кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

З досудової доповіді Хустського районного сектору філії ДУ "Центр пробації" в Закарпатській області щодо ОСОБА_4 вбачається, що ризик вчинення повторно кримінального правопорушення, як і ризик небезпеки обвинуваченого для суспільства чи окремих осіб оцінюється як середній, що, на думку, органу пробації свідчить про можливість виправлення його без ізоляції від суспільства.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який притягується кримінальної відповідальності не вперше, раніше судимий за вчинення кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, відносно тієї ж потерпілої ОСОБА_5 , належних відповідних висновків ОСОБА_4 для себе не зробив та знову вчинив кримінальне правопорушення (злочин) проти життя та здоров`я особи, при цьому перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, на теперішній час ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, не має регулярного доходу та постійного джерела прибутку, має стійкі соціальні зв`язки: він одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, ОСОБА_4 на диспансерному обліку у лікаря нарколога, психіатра та фтизіатра не перебуває. Крім того, ОСОБА_4 має постійне місце реєстрації та чітко визначене місце проживання, за яким характеризується позитивно.

З урахуванням тяжкості та обставин скоєння кримінального правопорушення, особи обвинуваченого ОСОБА_4 , його віку, сімейного та матеріального стану, та позиції обвинуваченого, який запевнив суд, що належні висновки для себе зробив та подібного більше не повториться, вину визнав повністю, в ході судового розгляду активно сприяв встановленню істини по даному кримінальному провадженню, також враховуючи характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи та який, відповідно до положень ст.12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів, приймаючи до уваги позицію потерпілої у даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 , яка претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 на теперішній час не має, суд доходить висновку про необхідність та достатність призначення ОСОБА_4 покарання у виді громадських робіт на строк, передбачений санкцією ст.126-1 КК України. В інтересах потерпілої від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, у виді громадських робіт суд уважає за необхідне застосувати на підставі ст. 91-1 КК України до ОСОБА_4 обмежувальний захід у виді направлення для проходження програми для кривдника.

Підстав для застосування положень статті 69 КК України суд не вбачає.

Цивільний позов потерпілою ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, який був обраний ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 14.01.2025, суд вважає необхідним залишити без змін, до набрання даним вироком законної сили.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 366-371, 373-376, 395, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити йому покарання у виді 240 (двісті сорок) годин громадських робіт.

Направити ОСОБА_4 для проходження програми для кривдника на строк 6 (шість) місяців.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, обраний ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 14.01.2025 залишити без змін, до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду в 30-денний термін з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1