Справа № 158/930/24
Провадження № 1-кп/0158/84/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2024 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці кримінальне провадження № 0000149 від 08.02.2024 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, раніше неодноразово судимого, востаннє:01.10.2019 року вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, до 5 (п`яти) років позбавлення волі; звільненого 26.12.2023 року від відбування призначеного покарання на підставі відбуття строку,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В

22.01.2024, близько 12 години (точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_5 , перебуваючи в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з корисливим мотивом, керуючись метою незаконного заволодіння чужим майном, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX, який неодноразово продовжено, востаннє Указом Президента України № 734/2023 від 06.11.2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 08.11.2023 № 3429-ІХ, повторно, відкрито викрав грошові кошти в сумі 700 гривень, які належать потерпілому ОСОБА_7 , та які лежали на столі в житловій кімнаті вищевказаного будинку, якими ОСОБА_5 в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому майнову шкоду на вищевказану суму.

Крім того, 03.02.2024 року близько 21 год. 40 хв. (точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), перебуваючи на мосту в м. Ківерці, Луцького району Волинської області, що на Привокзальній площі, ОСОБА_5 наніс один удар кулаком правої руки в ділянку обличчя ОСОБА_8 , чим заподіяв їй тілесні ушкодження у вигляді синця з садном на шкірі та перехідній каймі верхньої губи зліва, синця в ділянці правого плеча, які згідно з висновком експерта за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, чим вчинив насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, після чого, діючи з корисливим мотивом, керуючись метою незаконного заволодіння чужим майном, умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та, бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №2102-IX, який неодноразово продовжено, востаннє Указом Президента України №734/2023 від 06.11.2023 року «Про продовження стоку дії воєнного стану в Україні» та Законом України «Про затвердження Указу Президента України « Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 08.11.2023 року №3429- IX, потворно, відкрито викрав бувший у користуванні мобільний телефон марки Xiaomi Mi 11Lite блакитного кольору, вартістю 5126, 33 гривень та грошові кошти у сумі 1200 гривень, якими в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 6326,33 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 неодноразово змінював свою позицію щодо визнання/ заперечення вини за фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень.

З огляду на таку позицію обвинуваченого, керуючись положенням ст.6 Конвенції, судом постановлено проводити загальний порядок дослідження доказів.

Зокрема, за фактом відкритого викрадення грошових коштів у ОСОБА_7 вказав, що справді, 22.01.2024 року перебував у будинку за адресою: АДРЕСА_2 та відкрито викрав грошові кошти у сумі орієнтовно 700 (сімсот) гривень, які лежали на столі та належали потерпілому. Грабіж здійснив, оскільки перебував у стані алкогольного сп`яніння. Викрадені кошти використав на власні потреби, зокрема - купівлю спиртного, сигарет. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати, публічно вибачився перед потерпілим.

За фактом грабежу відносно ОСОБА_8 пояснив, що справді 03.02.2024 року у вечірню пору доби (орієнтовно 22.00), перебуваючи на мосту Привокзальної площі, в м. Ківерці наніс удар кулаком правої руки в ділянку обличчя потерпілої та відкрито викрав належний їй мобільний телефон та гроші у сумі орієнтовно 1200 (одна тисяча двісті) гривень.

Викраденими коштами розпорядився на власний розсуд. Мобільний телефон було вилучено працівниками поліції при його затриманні. Щиро розкаявся, просив суворо не карати, просив публічного вибачення.

Потерпілий ОСОБА_7 суду пояснив, що 22.01.2024 року, орієнтовно опівдні, перебував у помешканні свого товариша за адресою: АДРЕСА_2 . Серед решти, був присутній також обвинувачений. Вживали спиртні напої; дістав кошти у сумі орієнтовно 700 гривень, поклав на стіл. В подальшому ними відкрито заволодів ОСОБА_5 . На прохання повернути кошти - обмовлявся, що поверне згодом.

Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого немає; щодо міри покарання покладається на розсуд суду.

Потерпіла ОСОБА_8 суду пояснила, що 03.02.2024, приблизно о 22 год. поверталась з роботи додому. На Привокзальній площі м. Ківерці відвідала магазин «Сім23»; піднялась на пішохідний міст, де на неї накинувся невідомий чоловік ( ОСОБА_5 ), схопив за руку, вдарив в обличчя, схопив сумку, звідки викрав належний їй мобільний телефон та гроші у сумі орієнтовно 1200 грн. Ствердила, що поряд були ще й інші невідомі їй особи.

Свідок ОСОБА_9 (продавчиня магазину «Сім23», що на Привокзальній площі м. Ківерці) підтвердила, що неодноразово в період здійснення кримінальних правопорушень бачила обвинуваченого в магазині та на території Привокзальної площі. Свідком подій не була.

Свідок ОСОБА_10 вказав, що був свідком події 03.02.2024 року на Привокзальній площі м. Ківерці. А саме ствердив, що бачив як обвинувачений наніс удар ОСОБА_8 в ділянку обличчя та вихопив належну їй жіночу сумку.

Винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186 КК України (за епізодами 22.01.2024 року, 03.02.2024 року) окрім показань потерпілих та свідків підтверджується іншими доказами, дослідженими судом в порядку у ст. ст. 358, 359 КПК України.

Згідно протоколу від 09.02.2024 року - ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України (т.1,а.с.166-169) та обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою (т.1,а.с.170-171).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 09.02.2024 року та відеозаписом до нього, проведеного за участі обвинуваченого та потерпілої ОСОБА_8 , відтворено події вчинення кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 186 КК України відносно останньої (т.1,а.с.172-174).

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №88 від 09.02.2024 року, проведеного на підставі постанови слідчого СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_11 , у потерпілої ОСОБА_8 виявлено тілесні ушкодження, які виникли а результаті травмуючої дії тупих предметів (предмету), в час та при обставинах, вказаних підекспертною та в постанові, та які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень (т.1,а.с.119).

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, проведеного за участі потерпілої ОСОБА_8 від 09.02.2024 року, остання чітко вказала на особу, причетну до скоєння кримінального правопорушення відносно неї - ОСОБА_5 (т.1, а.с.120-122).

Протоколом огляду відеозапису, фотознімками до нього та відеозаписом із камер спостереження з приміщення магазину «Сім23», що на Привокзальній площі м. Ківерці, стверджується факт перебування обвинуваченого та потерпілої ОСОБА_8 у стислий проміжок часу в період скоєння кримінального правопорушення в одному й тому ж місці (т.1, а.с.123-142).

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 13.02.2024 року, проведеного за участі свідка ОСОБА_10 , останній чітко вказав на ОСОБА_5 , як особу, що вчинила грабіж відносно ОСОБА_8 (т.1, а.с.186-188).

Відповідно до поданої власноруч заяви та протоколу прийняття речей і документів, ОСОБА_5 добровільно видав службовим особам мобільний телефон марки Xiaomi Mi 11Lite блакитного кольору, який викрав 03.02.2024 року на мосту у м. Ківерці, що на Привокзальній площі (т.1,а.с.143-145).

Постановою слідчого від 09.02.2024 року вилучений пристрій визнано речовим доказом у кримінальному провадженні; ухвалою слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 13.02.2024 року - арештовано; висновком експерта №СЕ-19/103-24/2031-ТВ від 16.02.2024 року визначено ринкову вартість викраденого на момент скоєння кримінального правопорушення - 5126,33 грн (т.1, а.с.146-155).

Доведеність вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України за епізодом 22.01.2024 року відносно ОСОБА_7 , окрім показань обвинуваченого, потерпілого та свідків, доводиться протоколом пред`явлення особи для впізнання від 12.02.2024 року, проведеного за участі потерпілого, відповідно до якого останній чітко вказав на ОСОБА_5 , як особу, що відкрито заволоділа його грошовими коштами у сумі 700 грн (т.1,а.с.175-177).

Відповідно до ст. 94 КПК України кожен доказ повинен бути оцінений з точки зору належності, допустимості і достовірності, а в сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Статтею 85 КПК України регламентовано, що належність доказів відображає положення про те, що на підставі цих даних установлюється наявність чи відсутність фактів і обставин, які мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Відповідно до ст.86 КПК України допустимість доказів означає отримання фактичних даних у встановленому законом порядку.

Щодо ознаки достовірності доказів, то вона закладена у розумінні фактичних даних як правдивих відомостей. Під достатністю слід розуміти сукупність належних та допустимих фактичних даних, які у своїй єдності забезпечують відображення всіх елементів предмета доказування та приводять до висновку про доведеність (недоведеність) обставин кримінального провадження, тоді як критерій взаємопов`язаності слід розглядати з тієї позиції, що докази не повинні суперечити один одному чи створювати неоднозначне уявлення про ті чи інші факти.

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, відповідно до ст.94 КПК України, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

В своїх рішеннях «Ірландія проти Сполучного Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів, суд як правило, застосовує критерій доведення вини «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співвідношення достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Судом встановлено, що дослідженні в ході судового розгляду докази є належними, допустимими та достовірними, а з огляду на їх системну оцінку і достатніми для обґрунтованого висновку про наявність в діях обвинуваченого складу інкримінованого йому кримінального правопорушення, доведеності вини у його вчиненні. Об`єктивних підстав ставити під сумнів будь-який доказ, у суду немає.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про повну доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186 КК України за епізодами 22.01.2024 року відносно ОСОБА_8 та 03.02.2024 року відносно ОСОБА_7 .

При призначенні покарання суд враховує положення ст. 65 КК України, відповідно до якого покарання призначається в межах санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В той же час згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

В силу ст. 12 КК України кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 відносять до категорії тяжких злочинів.

При призначенні покарання суд особу обвинуваченого, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих майнових злочинів, неодноразово судимий, судимість не знята та не погашена в установленому законом порядку (т.1,а.с.161-165); відсутність даних щодо ймовірного перебування на обліку у лікаря нарколога та психіатра (т.1, а.с.157-158); наявність освіти (т.1,а.с.159-160).

Обставин, які у відповідності до ст.66 КК України пом`якшують покарання, суд не вбачає.

Обставини, які у відповідності до ст. 67 КК України, обтяжують покарання суд відносить - рецидив злочинів.

Оцінюючи ступінь суспільної небезпечності вчинених злочинів, небажання особи стати на шлях виправлення; позицію потерпілих, які на суворій мірі покарання не наполягали, думку захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 просив суд призначити мінімальне покарання за санкцією статті ч.4 ст.186 КК України з врахуванням молодого віку обвинуваченого та важкого сімейного стану, з огляду на положення ч. 2 ст. 50 КК України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, судові витрати у справі, пов`язані із залученням експерта для проведення екпертиз на загальну суму 1514,56 грн., підлягають стягненню з ОСОБА_5 в дохід держави.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, підлягають скасуванню арешти, накладені ухвалами слідчих суддів Ківерцівського районного суду Волинської області від 12.02.2024 року та 13.02.2024 року.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов заявлено не було.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_5 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення в період з 09.02.2024 року (фактичне затримання) по день набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 тримання під вартою - залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

На підставі наведеного, керуючись ч. 15 ст. 615, ст. ст. 373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В

Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_5 у строк відбування покарання строк його попереднє ув`язнення в період з 09.02.2024 року по день набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 тримання під вартою - залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави витрати пов`язані із залученням експерта для проведення судової товарознавчої експертизи сумі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень 56 коп.

Арешти, накладені ухвалами слідчих суддів Ківерцівського районного суду Волинської області від 12.02.2024 року та 13.02.2024 року скасувати.

Речові докази: мобільний телефон марки «Xiaomi Mi 11Lite», блакитного кольору, котрий знаходиться в спецпакеті №5337317 в камері схову речових доказів ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області - повернути за належністю ОСОБА_8 ;

- мобільний телефон марки «Dodgge X5», чорного кольору, котрий знаходиться в спецпакеті № KIV 1113607 камері схову речових доказів ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області - повернути за належністю ОСОБА_5 ;

- пакувальну коробку до мобільного телефону марки «Xiaomi Mi 11Lite», передану на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_8 залишити останній.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Ківерцівський районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ківерцівського районного суду ОСОБА_1