Провадження № 1-кп/635/32/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 с-ще Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка смт Манченки, Харківського району, Харківської області, громадянка України, українка, офіційно працевлаштована у ФОП « ОСОБА_7 » на посаді продавця, з середньою-спеціальною освітою, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

12.07.2024 року, близько 17:00 більш точний час в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуваючи за адресою: м. Харків вул. Пермська, біля будинку № 12 знайшла банківську картку АТ КБ «Приват банк» з номером НОМЕР_1 .

В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на привласнення банківської картки, яка є офіційним документом відповідно до ст.1 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992, п.п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31, ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2000, ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» від 07.12.2000.

Надалі, ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на привласнення офіційного документу, діючи з корисливих мотивів, з метою подальшого викрадення грошових коштів з банківського рахунку за вказаною банківською картку, усвідомлюючи суспільно-небезпечний, протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, усвідомлюючи, що банківська картка є офіційними документом, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, взяла пластикову картку АТ КБ «ПРИВАТБАНК», а саме: № НОМЕР_1 з чіпом «PayPass», яка оформлена ні ім`я ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , таким чином привласнивши вище вказаний офіційний документ.

Після цього продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на привласнення офіційних документів з корисливих мотивів, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що у будь - який час може бути викрита потерпілим, утримуючи при собі вказаний вище офіційній документ-банківську картку, залишила місце вчинення кримінального правопорушення, привласнивши його та розпорядившись ним у подальшому на власний розсуд, а саме використавши вказану банківську картку для оплати товарів у м. Харків, смт. Манченки, с. Травневе, Харківського району Харківської області.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України, тобто привласнення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів.

Крім того, 24.02.2022 Указом Президента України № 64/22, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який триває по теперішній час.

12.07.2024, близько 17:00 більш точний час в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перебувала за адресою: АДРЕСА_2 виник раптовий, злочинний, корисливий умисел направлений на таємне викрадення грошових коштів, що знаходились на раніше привласненій банківській картці з номером НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , без відома останнього.

Надалі, ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами, привласнивши банківську карту потерпілого ОСОБА_6 , діючи з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, з метою подальшого викрадення грошових коштів з банківського рахунку за вказаною банківською картку, усвідомлюючи суспільно-небезпечний, протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, усвідомлюючи, що банківська картка є офіційними документом, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, протиправно отримавши у розпорядження вказану банківську картку, ОСОБА_4 без волі та згоди потерпілого ОСОБА_6 з банківського рахунку « НОМЕР_2 » за банківською карткою АТ КБ «ПриватБанку» № НОМЕР_1 з чіпом «PayPass», оформленої на ім`я ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 ,, в період часу з 16:53 12.07.2024 по 19:57 13.07.2024 перебуваючи у магазинах, розташованих на території м. Харків, смт Манченки, с. Травневе Харківського району Харківської області. використовуючи чіп «PayPass» на вище вказаній картці, здійснила оплату покупок, а саме:

- 12.07.2024 в 16:53 магазин «ОВІЧНИК» Харків, вул. Пермська, 12 106,12 грн.;

- 12.07.2024 16:57 ФОП ОСОБА_7 м. Харків, - 253,00 грн.;

- 12.07.2024 18:06 ФОП ОСОБА_7 м. Харків, - 376, 20 грн.;

За цим в період часу з 20:36, по 22:36 перебуваючи у магазинах, та АЗС розташованих на території смт Манченки та с. Травневе Харківського району Харківської області, неодноразово використовуючи чіп PayPass, здійснила оплату покупок, у магазині «Крона Маркет», що розташований за адресою: Харківська область, смт Манченки, вул. Гагаріна 11, а саме:

- 12.07.2024 о 20:36 на суму 200,00 грн., KRONA-MARKET TRAVNEVE

- 12.07.2024 о 20:41 на суму 279, 62 грн. KRONA-MARKET TRAVNEVE

- 12.07.2024 о 20:46 на суму 420, 13 грн. KRONA-MARKET TRAVNEVE

- 12.07.2024 о 20:47 на суму 220, 00 грн KRONA-MARKET TRAVNEVE

Після цього, 12.07.2024 ОСОБА_4 на АЗС «ANP», провела оплату за товар банківською карткою ОСОБА_8 , а саме:

- 12.07.2024 о 22:03 на суму 102,00 грн., AZS 26 SANZHARY

- 12.07.2024 о 22:04 на суму 129, 00 грн, AZS 26 SANZHARY

- 12.07.2024 о 22:04 на суму 118, 00 грн, AZS 26 SANZHARY

- 12.07.2024 о 22:04 на суму 278,50 коп., AZS 26 SANZHARY

Так, приблизно через 30 хв. ОСОБА_9 повернулась на вищевказану АЗС та провела оплати банківською карткою ОСОБА_6 , а саме:

- 12.07.2024 о 22:32 на суму 865, 35 грн, AZS 26 SANZHARY

- 12.07.2024 о 22:32 на суму 865, 35 грн, AZS 26 SANZHARY

Крім того, 13.07.2024 в період часу з 07:34 по 19:57 ОСОБА_4 продовжуючи реалізацію злочинного умислу провела оплати банківською карткою КБ «Приват банку» № НОМЕР_1 з чіпом PayPass, держателем якої є ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме:

- 13.07.2024 о 07:34 на суму 50,00 грн, AZS 26 SANZHARY

- 13.07.2024 о 07:56 на суму 505,00 грн. AZS c-shche Sanzh

- 13.07.2024 о 07:58 на суму 757, 50 грн AZS c-shche Sanzh

- 13.07.2024 о 08:00 на суму 757,50 грн. AZS c-shche Sanzh

- 13.07.2024 о 08:08 хв. на суму 520,00 грн. AGZS PP UKRTEKHNOINTER TRAVNEVE

- 13.07.2024 о 08:10 на суму 520,00 грн. AGZS PP UKRTEKHNOINTER TRAVNEVE

- 13.07.2024 о 08:19 на суму 780,00 грн. AGZS PP UKRTEKHNOINTER TRAVNEVE

За цим, ОСОБА_9 здійснює банківською карткою оплату за товари в супермаркеті «Крона Маркет» за адресою: Харківська область, смт. Манченки, вул. Гагаріна 11, а саме:

- 13.07.2024 о 08:42 на суму 412,27 грн. ФОП ОСОБА_10 смт АДРЕСА_3

- 13.07.2024 о 08:48 на суму 478,80 грн. KRONA-MARKET TRAVNEVE;

- 13.07.2024 о 08:50 на суму 101,50 грн. KRONA-MARKET TRAVNEVE;

- 13.07.2024 о 09:25 на суму 995,50 грн KRONA-MARKET TRAVNEVE;

- 13.07.2024 о 09:47 на суму 90,00 грн ФОП ОСОБА_10 смт АДРЕСА_3 .

Також, остання здійснила оплату за товар в магазині продуктів за адресою: АДРЕСА_4 , а саме:

- 13.07.2024 о 17:40 на суму 107,00 грн., ПП ОСОБА_11 с. Травневе, вул., Фабрична. 3.

Після цього, 13.07.2024 здійснено останній платіж з картки ОСОБА_6 який здійснила ОСОБА_4 в магазині «Крона Маркет» за адресою: АДРЕСА_3 , а саме:

- 13.07.2024 о 19:57 на суму 77,00 грн ФОП ОСОБА_10 смт АДРЕСА_3

Таким чином, ОСОБА_4 таємно та протиправно викрала з банківського рахунку « НОМЕР_2 », за допомогою наявної в неї банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 з чіпом «PayPass», грошові кошти у сумі 10 365 грн. 34 коп., чим заподіяла потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на зазначену суму.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Під час підготовчого засідання 21 січня 2025 року між обвинуваченою ОСОБА_4 , у присутності захисника ОСОБА_5 , та прокурором Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.ст. 468, 470, 472 КПК України.

При укладанні угоди обвинувачена ОСОБА_4 беззастережно та у повному обсязі визнала свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, погодилася з формулюванням фактичних обставин вказаних кримінальних правопорушень та їх правовою кваліфікацією.

З урахуванням характеру і обставин кримінального провадження, повного та беззастережного визнання ОСОБА_4 винуватості, її щирого каяття, відсутності обставин, які обтяжують покарання, враховуючи інтереси суспільства, сторони погодили про призначення покарання за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років та ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на 1 рік. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Враховуючи те, що між обвинуваченою ОСОБА_4 та прокурором була досягнута угода про визнання винуватості, суд розглядає дане кримінальне провадження відповідно до положень статей 472-476 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості та просив призначити ОСОБА_4 узгоджену міру покарання, наслідки укладання угоди йому зрозумілі.

Обвинувачена ОСОБА_4 просила затвердити угоду, при цьому беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч. 4 ст. 185 КК України, погодилася з фактичними обставинами інкримінованих їй кримінальних правопорушень,

дала згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявила, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно угоди зобов`язання.

Крім того, зазначила, що укладання угоди є добровільним, тобто без застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також ОСОБА_4 зазначила, що цілком розуміє свої права та наслідки укладання угоди про визнання винуватості, що передбачені статтею 473 КПК України, які їй були роз`яснені судом в ході судового засідання.

Захисник ОСОБА_5 позицію обвинуваченої підтримала та просила затвердити угоду про визнання винуватості, підтвердила добровільність укладення угоди з боку ОСОБА_4 , зазначила, що їй відомі наслідки укладення та невиконання даної угоди.

Потерпілий ОСОБА_6 не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходив з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. ст. 468-475 цього Кодексу.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Судом, встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до нетяжких та тяжких злочинів.

Встановлено, що сторони кримінального провадження уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України. При укладенні угоди про визнання винуватості прокурором враховані обставини, визначені ст. 470 КПК України.

Судом під час підготовчого судового засідання з`ясовано, що ОСОБА_4 розуміє зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, вид та розмір покарання, що будуть застосовані до неї, звільнення від відбування покарання з випробуванням у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Підстав для відмови в затвердженні угоди, передбачених частиною 7 статті 474 КПК України судом не встановлено.

Узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим Загальною частиною КК України: ступеню тяжкості злочинів, які згідно статті 12 КК України відносяться до нетяжких та тяжких злочинів, конкретним обставинам справи, особі обвинуваченої, яка раніше не судима, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, а також враховуючи обставини, що пом`якшують покарання, - щире каяття обвинуваченої, беззастережне визнання ним своєї вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Судом встановлено, що укладена угода про визнання винуватості не суперечить вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, умови угоди

відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод та інтересів сторін провадження та інших осіб..

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченій узгодженого сторонами покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід відповідно до видів, передбачених статтею 131 КПК України, не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.174,314,368,370,373,374,468, 469, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 21 січня 2025 року, укладену між обвинуваченою ОСОБА_4 , у присутності захисника ОСОБА_5 , та прокурором Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 .

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 357, частиною 4 статті 185 КК України та призначити їй узгоджене сторонами покарання:

за ч. 1 ст. 357 КК України 1 (один) рік обмеження волі

за ч. 4 ст. 185 КК України 5 (п`ять) років позбавлення волі

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 2 (два) роки, поклавши на неї відповідно до ст.76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

У разі невиконання угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, захиснику та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1