Провадження №1-кп/447/63/25
Справа №447/949/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.03.2025 року Миколаївський районний суд Львівської області

в складі головуючої судді- ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднане кримінальне провадження № 0000043 від 25.01.2024 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Львів, із середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, раніше судимого, крайній раз вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 09.06.2020 за ч.3 ст.185, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 263, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі та 07.06.2023 звільненого по відбуттю строку покарання, відносно якого на даний час на розгляді в Миколаївському районному суді Львівської області перебувають кримінальні провадження: №0000043 за ч.4 ст. 185 КК України, №0000272 за ч. 4 ст. 185 КК України, №0000289 за ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України, №0000366 за ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1, ч.4 ст.185, ч. 1 ст. 357, ч.4 ст.186 КК України,

за участі: прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

встановив:

ОСОБА_3 21.01.2024, близько 19:00 год., перебуваючи неподалік магазину «777», що по вул. Лесі Українки, 23 А, в м.Новий Розділ Львівської області, на землі знайшов банківську картку АТ «ПУМБ» № НОМЕР_1 (IBAN НОМЕР_2 ), яку 21.01.2024 зранку втратив ОСОБА_6 , і за якою можна ідентифікувати її законного власника.

В подальшому ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що в країні діє воєнний стан, який встановлений Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 і затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, який неодноразово продовжувався, 21.01.2024 в період часу з 19:18 год. по 20:18 год., керуючись виниклим прямим умислом на заволодіння чужим майном, повторно, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, таємно, використовуючи привласнену банківську картку, АТ «ПУМБ» № НОМЕР_1 (IBAN НОМЕР_2 ), яка належить потерпілому ОСОБА_6 , особисто, шляхом безготівкового розрахунку за покупку продовольчих товарів у магазині «Продукти», який знаходиться за адресою: пр. Шевченка, 40А, м. Новий Розділ Стрийського району Львівської області, вчинив викрадення грошових коштів на загальну суму 3756,30 гривень, якими розпорядився на власний розсуд, тим самим, своїми діями заподіяв матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_6 на вищевказану суму.

ОСОБА_3 02.11.2024, в період часу з 02:27 год. по 09:53 год., керуючись виниклим прямим умислом на заволодіння чужим майном, повторно, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, таємно, використовуючи привласнені ним банківські картки, ПАТ АБ «Укргазбанк» № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 , які належать ОСОБА_7 , особисто та шляхом надання їх для використання знайомому ОСОБА_8 , який не був обізнаний, що дані банківські картки незаконно набуті ОСОБА_3 , шляхом безготівкового розрахунку за покупку продовольчих товарів у магазинах «Новий градус» та «Рукавичка», які знаходиться в м. Новий Розділ Стрийського району Львівської області, вчинив викрадення грошових коштів на загальну суму 4623,76 гривень, якими розпорядився на власний розсуд, тим самим, своїми діями заподіяв потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на вищевказану суму.

ОСОБА_3 04.07.2024, близько 14:30 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, діючи протиправно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки, і бажаючи їх настання, перебуваючи по вул. Винниченка, 29, в м. Новий Розділ, Стрийського району, Львівської області, діючи повторно, через переднє відчинене вікно пасажирської дверки, рукою із салону автомобіля «Фіат», р.н. НОМЕР_5 , викрав мобільний телефон «SAMSUNG GALAXY» A05, моделі SM-A05SFVDS, 128 GB, IMEI 1: НОМЕР_6 , IMEI 2: НОМЕР_7 , який лежав зверху на бардачку та належить ОСОБА_9 , тим самим спричинивши останньому матеріальну шкоду на суму 5445,00 гривень.

ОСОБА_3 15.11.2024, в період часу з 19:00 год. по 22:40 год., та 16.11.2024 в період часу 11:00 год. по 15:00 год., керуючись виниклим прямим умислом на заволодіння чужим майном, повторно, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, таємно, використовуючи раніше викрадену ним банківську картку, ПАТ АБ «Укргазбанк» № НОМЕР_8 , яка належать ОСОБА_10 , особисто шляхом безготівкового розрахунку за покупку продовольчих товарів, сигарет та алкогольних напоїв у магазинах «Новий градус», «Напої та Тютюн», «Овація», «Сільпо», «Рукавичка», які знаходиться в м. Новий Розділ Стрийського району Львівської області, вчинив викрадення грошових коштів на загальну суму 12380,58 гривень, якими розпорядився на власний розсуд, тим самим, своїми діями заподіяв потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду на вищевказану суму.

Таким чином ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненого в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

ОСОБА_3 02.11.2024, близько 02:00 год., перебуваючи неподалік магазину «Олена», що по пр. Шевченка, 26, в м.Новий Розділ Стрийського району Львівської області, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, привласнив знайдені ним на землі банківські картки ПАТ АБ «Укргазбанк» № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 , із безконтактною технологією «PayPass», належні ОСОБА_7 , за якими можна ідентифікувати його як законного власника, які останній втратив внаслідок власної необережності, з метою подальшого зняття з них грошових коштів.

ОСОБА_3 15.11.2024, близько 18:00 год., перебуваючи неподалік магазину «Олена», що по вул. Винниченка, 16, в м.Новий Розділ Стрийського району Львівської області, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, таємно викрав з сумки ОСОБА_10 його банківську картку ПАТ АБ «Укргазбанк» № НОМЕР_8 , із безконтактною технологією «PayPass», за якою можна ідентифікувати її власника, з метою подальшого зняття з неї грошових коштів.

Таким чином, ОСОБА_3 привласнив офіційний документ, вчинений з корисливих мотивів, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.357 КК України.

ОСОБА_3 в період часу з 30.01.2024 по 03.10.2024, будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно своєї рідної сестри ОСОБА_11 , діючи умисно, з метою погіршення якості життя потерпілої, систематично, на протязі тривалого часу вчиняв домашнє насильство відносно останньої, що виражається у словесних образах та нецензурних висловлюваннях, приниженні людської честі та гідності, залякуванні та висловлюванні погроз, в результаті чого завдав систематичні психологічні та економічні страждання. Така сімейна ситуація для потерпілої має психотравмуючий характер, супроводжується періодично виникаючими емоційними переживаннями негативного спектру: тривоги, страху, приниження, сорому. Зокрема, 30.01.2024, близько 15:00 год., ОСОБА_3 , перебуваючи у АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї рідної сестри ОСОБА_11 , що проживає разом із ним, конфлікт психологічного характеру, в ході якого висловлювався нецензурною лексикою, голосно кричав, погрожував, внаслідок чого завдав шкоди її психологічному здоров`ю. За вищевказані неправомірні дії постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 02.04.2024 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУПАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

ОСОБА_3 13.05.2024, близько 21:30 год., перебуваючи у АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї рідної сестри ОСОБА_11 , що проживає разом із ним, конфлікт економічного характеру, в ході якого позбавив її побутових речей, а саме ТВ тюнера, на який потерпіла має законне право користування. За вищевказані неправомірні дії постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 01.07.2024 ОСОБА_3 визнано винним вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУПАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

03.10.2024, близько 15:30 год., перебуваючи за місцем проживання по АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , маючи умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства. Усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи настання таких наслідків, знову вчинив дії психологічного та фізичного насильства відносно своєї рідної сестри ОСОБА_12 , а саме, обзивав нецензурними словами, шарпав за одяг і штовхав.

Вищевказаними умисними насильницькими діями ОСОБА_3 заподіяв потерпілій ОСОБА_11 , яка є йому рідною сестрою, тобто близькою особою, систематичне психологічне та економічне насильство, що виражалось словесними образами, приниженнями, та призвело до фізичних та психологічних страждань останньої.

Таким чином, ОСОБА_3 умисно систематично вчинив економічне та психологічне насильство щодо іншої особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах, що призволо до психологічних та економічних страждань потерпілої особи (домашнє насильство), тобто кримінальне правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

ОСОБА_3 07.01.2025, близько 20:00 год., перебуваючи по АДРЕСА_3 , керуючись раптово виниклим прямим умислом на заволодіння чужим майном, повторно, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, підійшов до ОСОБА_13 та свідомо розпочав розмову щодо з`ясування часу. В момент, коли ОСОБА_13 розвернув до нього екран мобільного телефону марки «XIAOMI», моделі М2101К9G, імейл НОМЕР_9 , імейл НОМЕР_10 , із карткою мобільного оператора за номером НОМЕР_11 , щоб показати котра година, ОСОБА_3 попросив у нього даний телефон, щоб зателефонувати, однак одразу ж, не отримавши жодної відповіді, відкрито вирвав його з рук потерпілого та побіг у невідомому напрямку, спричинивши ОСОБА_13 згідно з висновком експерта №СЕ-19/114-25/1573-ТВ від 30.01.2025 матеріальну шкоду в сумі 7622,80 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України.

У судовому засіданні ОСОБА_3 , вину визнав, просив суворо не карати, повідомив, обставини викладені в обвинувальному акті.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату та час судового засідання.

Потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до ст. 325 КПК України якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого .

Суд, заслухавши позиції сторін, з яких вину визнає вбачається, що вони не оспорюють обставини кримінального провадження, переконавшись у правильності розуміння сторонами змісту цих обставин та зважаючи на відсутність сумнівів у добровільності такої позиції визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, що відповідає вимогам частини 3 статті 349 КПК України і обмежує судовий розгляд допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів що характеризують його особу.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчинені ним кримінальних правопорушень доведена повністю, кваліфікація його неправомірних дій за ст. 126-1, ч.4 ст.185, ч. 1 ст. 357, ч.4 ст.186 КК України є правильною.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлені.

Обвинувачений ОСОБА_3 , вчинив умисні кримінальні правопорушення передбачені ч.4 ст.186 КК України , ч.4 ст.185 КК України , які відповідно до статті 12 КК України, є тяжким злочином, ч. 1 ст. 357 КК України, яка відповідно до статті 12 КК України є кримінальним проступком,ст. 126-1 КК УКраїни, яка відповідно до статті 12 КК України є нетяжким зочином .

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги ст.65 КК України, суд при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, обставину яка пом`якшує та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 , типово характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше судимий, крайній раз вироком Миколаївського районного суду від 09.06.2020 за ч.3 ст.185, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 263, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі.

Враховуючи вищенаведене та обставини справи, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що останньому відповідно до принципу індивідуалізації покарання необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України, у виді обмеження волі у межах санкції ч. 1 ст. 357 КК України, ст. 126-1 КК України що відповідає загальним засадам призначення покарання, викладеним у ст. 65 КК України, та є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів у відповідності до вимог ст. 50 КК України.

Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням ст. 65-67 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень та є достатнім, для досягнення, відповідно до вимог ст. 50 КК України, мети покарання.

На переконання суду, призначена міра покарання у виді реального позбавлення волі є справедливою і достатньою для виправлення обвинуваченого, слугуватиме попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме принципам гуманності й справедливості кримінального судочинства, а також розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Приймаючи до уваги всі обставини справи суд , при призначенні покарання за сукупністю злочинів на підставі ч.1 ст. 70 КК України обирає принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити в силі до набрання вироком законної сили.

Процесуальні витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави згідно з вимогами частини 2 статті 124 КПК України.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 371, 374, 393, 394 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинувачені за ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинувачені за ч. 4 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинувачені за ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі .

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинувачені за ч.1 ст. 357 КК України та призначити йому покарання у виді у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити в силі до набрання вироком законної сили.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його взяття під варту 08.01.2025.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судові витрати за проведення експертиз в сумі 3 863 (три тисячі вісімсот шістдесят три) грн. 64 (шістдесят чотири) коп.

Скасувати ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області у справі №447/75/25 від 09.01.2025.

Речові докази:

мобільний телефон марки «Samsung galaxy A05» моделі SM-A055F/D. Темно синього кольору, внутрішня пам`ять 128 ГБ, ІМЕІ1: НОМЕР_12 . ІМЕІ 2: НОМЕР_7 , без наявної SIM-карти повернути власнику ;

два оптичні цифрові диски - залишити при матеріалах справи;

вживану червоно-синю вітровку з маркувальним позначенням Sergio Tacchini, розміром М - повернути власнику;

вживану сіру балонову курточку, без маркувальних позначень, кросівки чорного кольору з маркувальним написом Lanetti, розміром 42 - повернути власнику;

DVD-R диск на якому міститься інформація про переміщення особи у торговому залі «Напої та тютюн» - залишити при матеріалах справи;

DVD-R диск на якому міститься інформація про переміщення особи у торговому залі «Овація» - залишити при матеріалах справи;

DVD-R диск на якому міститься інформація про переміщення особи у торговому залі «Новий градус» - залишити при матеріалах справи;

DVD-R диск на якому міститься інформація про переміщення особи у торговому залі «Сільпо» - залишити при матеріалах справи;

поліетиленовий пакет жовтого кольору та зимову куртку фірми «Goldi» - повернути власнику;

телефон «XIAOMI», моделі М2101К9G, імейл НОМЕР_9 , імейл НОМЕР_10 , із карткою мобільного оператора за номером НОМЕР_11 - повернути власнику;

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Миколаївський районний суд Львівської області.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не заперечувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1