Провадження № 1-кп/185/111/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2025 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у період воєнного стану в залі в м.Павлограді Дніпропетровської області кримінальне провадження, що внесене до ЄРДР за №0001891 від 16 грудня 2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Москви РФ, громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, непрацюючого, в силу ст.89 КК України не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України,-

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_3 , постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.09.2023 року у справі № 185/9584/23, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП На підставі ч.5 ст.126 КУпАП обвинуваченого ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 40800 гривень з позбавленням права керування транспортним засобам на строк 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу.

В подальшому обвинувачений ОСОБА_3 , будучи позбавленим права керувати транспортним засобом, діючи умисно, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість її виконати, достовірно знаючи про те, що в нього відсутнє водійське посвідчення та про наявність вказаної постанови суду, будучи ознайомленим з нею, з метою невиконання постанови суду, що набрала законної сили, щодо позбавлення його права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, умисно не виконав постанову суду, що набрала законної сили, за наступних обставин.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 , будучи позбавленим права керування транспортним засобом, діючи умисно, з метою невиконання постанов суду щодо позбавлення його права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість їх виконати, діючи із прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванні місці сів за кермо транспортного засобу:

- 12.11.2023 року о 09.00 год. на автошляху М-30, 1056 км поліцейськими було зупинено транспортний засіб «ГАЗ 31105», номерний знак « НОМЕР_1 », за кермом якого перебував обвинувачений ОСОБА_3 та керував вказаним автомобілем, будучи позбавленим права керування транспортними засобами. У зв`язку з чим на обвинуваченого ОСОБА_3 складено протокол про адміністративні правопорушення за ч.5 ст.126 КУпАП. Відповідно до цього факту набрала законної сили постанова Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі № 185/15362/23 від 23.12.2023 року, згідно з якою обвинуваченого ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ст.173 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді 40800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу;

- 24.11.2023 року о 11.15 год. за адресою: Дніпропетровська область, Павлоградський район, с.Богуслав, вул.Лінійна, буд.2Б, поліцейськими було зупинено транспортний засіб «ГАЗ 2410», номерний знак « НОМЕР_2 », за кермом якого перебував обвинувачений ОСОБА_3 , будучи позбавленим права на керування транспортними засобами. У зв`язку з чим на обвинуваченого ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.5 ст.126 КУпАП. Відповідно до цього факту набрала законної сили постанова Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі №185/16125/23 від 05.01.2024 року, згідно з якою обвинуваченого ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді 40800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу;

- 01.02.2024 року о 11.50 год. за адресою: Дніпропетровська область, м.Павлоград, вул.Харківська, буд.18, поліцейськими було зупинено транспортний засіб «ВАЗ 2107», номерний знак « НОМЕР_3 », за кермом якого перебував обвинувачений ОСОБА_3 , будучи позбавленим права на керування транспортними засобами. У зв`язку з чим на обвинуваченого ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.5 ст.126 КУпАП. Відповідно до цього факту набрала законної сили постанова Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі №185/1391/24 від 09.03.2024 року, згідно з якою обвинуваченого ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді 40800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу;

- 02.02.2024 року о 09.10 год. за адресою: Харківська область, м.Лозова, вул.25-ї Січеславської бригади біля буд.45, поліцейськими було зупинено транспортний засіб «ВАЗ 2109», номерний знак « НОМЕР_4 », за кермом якого перебував обвинувачений ОСОБА_3 , будучи позбавленим права на керування транспортними засобами. У зв`язку з чим на обвинуваченого ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.5 ст.126 КУпАП. Відповідно до цього факту набрала законної сили постанова Лозівського міськрайонного суду Харківської області у справі №629/784/24 від 08.04.2024 року, згідно якої обвинуваченого ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у дохід держави в сумі 40800 гривень з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.382 КК України, як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

26.12.2024 року між прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_3 в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.ст. 468-470, 472, 473 КПК України, яка була надана в підготовче судове засідання.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою винуватість в повному обсязі у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.

Сторони погодилися на призначення покарання обвинуваченому за ч.1 ст.382 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік, та звільнення обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у скоєнні злочину, що йому інкримінований, у вчиненому щиро розкаявся. Йому цілком зрозумілі його права, передбачені ч.4 ст.474 КПК України, а також те, що внаслідок укладення та затвердження угоди про визнання винуватості він буде обмежений в праві оскарження вироку згідно із положеннями ст.ст.394, 424 КПК України. Він повністю розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, а також вид покарання, яке буде застосовано до нього в разі затвердження угоди судом. Угоду щодо визнання винуватості з прокурором він уклав добровільно, без насильства, примусу чи погроз та без впливу будь-яких обставин, необумовлених в угоді. Просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості.

Прокурор просив затвердити укладену з обвинуваченим угоду про визнання винуватості та ухвалити обвинувальний вирок щодо ОСОБА_3 з призначенням йому покарання узгодженого сторонами в угоді.

Захисник також наполягав на затвердженні укладеної між прокурором та обвинуваченим угоди про визнання винуватості, оскільки укладений акт відповідає діючому кримінальному та кримінально-процесуальному законодавству.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Частина 4 статті 469 КПК України передбачає, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена, зокрема, у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, яке згідно ст.12 КК України, є нетяжким злочином, потерпілі в проваджені відсутні.

При цьому судом з`ясовано, що усі сторони кримінального провадження, зокрема і обвинувачений ОСОБА_3 розуміють, що відповідно до ст.473 КПК України наслідком укладання та затвердження зазначеної угоди для прокурора, обвинуваченого є обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст.394 та 424 КПК України, а для обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 пункту 1 частини 4 ст.474 КПК України.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 розуміє, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст.476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку, та що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи із викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості від 26.12.2024 року, яка укладена між прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та обвинуваченим у цьому провадженні, ОСОБА_3 в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , і призначення обвинуваченому ОСОБА_3 узгодженого сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, та звільнення останнього від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Як вбачається із даних реєстру матеріалів досудового розслідування запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Судові витрати та речові докази відсутні.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475, 615 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 26 грудня 2024 року між прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , та обвинуваченим у цьому провадженні, ОСОБА_3 , в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, що внесене в ЄРДР за №0001891 від 16 грудня 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк відраховувати з моменту проголошення вироку, тобто з 22.01.2025 року.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, а саме:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником - виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.4, ч.6, ч.7 ст.474 КПК України, у тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором - виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно ч.4 ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1