провадження №1-кп/279/337/25
Справа № 279/7850/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2025 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю :

прокурора ОСОБА_3

особи щодо якої застосовуються заходи медичного характеру ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

законного представника обвинуваченого ОСОБА_6

представника органу опіки та піклування ОСОБА_7

представника ювенальної превенції ОСОБА_8

психолога ОСОБА_9

провівши закрите судове засідання в залі суду в місті Коростень за клопотанням прокурора Коростенської окружної прокуратури про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0000702 від 06.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України відносно неповнолітнього

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бехи, Коростенського району, Житомирської області, українця, громадянина України, освіта не повна середня, учня 8-Б класу Коростенського міськрайонного ліцею №8, не інваліда, на утриманні осіб не має, не ВПО, державних нагород немає, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- відповідно до ухвали суду 279/3235/24 звільнений від покарання у зв`язку із станом неосудності та застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги,

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено, що 28 серпня 2024 року близько 11 години 30 хвилин ОСОБА_4 , достовірно знаючи про те, що на території України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено воєнний стан, згідно Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, тобто пересвідчившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає та його дії залишаться непоміченими для сторонніх осіб шляхом вільного доступу проник до будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав наступне майно: мобільний телефон торгівельної марки «Samsung» модель «Galaxy А01» номер моделі SM-A015F/DS, з оперативного пам`яттю 2 Гб, вбудованою пам`яттю 16 Гб в корпусі чорного кольору, індивідуальні ідентифікаційні номери ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_3 вартістю 1492,25 гривень із SIM карткою «Київстар» з номером НОМЕР_4 вартістю 300 гривень, подовжувач з маркувальним написом «Onelect», вартістю 255,75 гри., та грошові кошти у сумі 1700 гривень,

яке належить ОСОБА_10 , після чого з викраденим майном покинув місце вчинення злочину, чим заподіяв матеріального збитку ОСОБА_10 на загальну суму 3 748 гривень.

З висновку судово-психіатричної експертизи № 439 від 23.04.2024 року слідує, що ОСОБА_4 у період часу, до якого відноситься діяння, за своїм психічним станом не був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними.

На теперішній час ОСОБА_4 рекомендовано надання амбулаторної психіатричної допомоги.

Враховуючи вищезазначене, неповнолітній ОСОБА_4 , будучи особою, стосовно якої передбачено застосування примусових заходів медичного характеру, вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

26 грудня 2024 року до суду надійшло клопотання прокурора про застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру.

Прокурор ОСОБА_11 в судовому засіданні клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги підтримала і просила задовольнити.

Неповнолітній ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що обставини викладені в клопотанні відповідають дійсності, вид та вартість майна, яке викрав у потерпілих, не заперечив. Внесене прокурором клопотання є для нього зрозумілим, проти його задоволення не заперечує.

Законний представник ОСОБА_6 пояснила, що з 07.09.2017 має на вихованні ОСОБА_4 , який влаштований до її будинку сімейного типу згідно рішення виконавчого комітету Коростенської міської ради від 06.09.2017 за №382. Крім ОСОБА_12 у родині виховуються ще діти. Всі діти забезпечні всім необхідним. Про те, що ОСОБА_13 вчинив крадіжку їй відомо. Викрадене майно ОСОБА_13 приніс додому і заховав у картонному ящику.

Представник органу опіки і піклування Коростенської міської ради ОСОБА_7 пояснив, що знає, що ОСОБА_14 має психічні розлади, перебуває на обліку у психіатра, проти задоволення клопотання не заперечив.

Представник ювенальної превенції ОСОБА_8 пояснила, що працівниками служби неодноразово відвідувався будинок сімейного типу родини ОСОБА_6 .. Діти в родині забезпечені всім необхідним. Ілля вчиняв дрібні крадіжки, залишав дім, має певні повадки у поведінці, не систематично відвідує школу. Вважає, що до нього мають бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Психолог ОСОБА_9 вважає доцільним застосування примусових заходів медичного характеру, оскільки ОСОБА_4 має вади здоров"я.

Прокурором для дослідження в судовому засіданні було подано характеризуючі дані на неповнолітнього ОСОБА_4 , документи про обстеження умов проживання та виховання останнього, висновок судово-психіатричного експерта №439 від 23.04.2024 року, постанови про визнання предметів речовими доказами, план соціального супроводження дитини-вихованця, оцінка потреб прийомної дитини, дитини-вихованця.

Розглянувши подане прокурором клопотання, вислухавши думку учасників, судом встановлено наступне.

Відповідно до положень ст. 22 КК України кримінальна відповідальність за вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, настає з чотирнадцяти років.

ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто на час вчинення суспільно небезпечного діяння йому вже виповнилось 14 років.

Згідно ч.2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психіатричного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки.

До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

В ст. ст.92 КК України законодавець визначив поняття та мету примусових заходів медичного характеру. Так, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Положеннями ст.93 КК України передбачено, що примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб: 1) які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння; 2) які вчинили у стані обмеженої осудності кримінальні правопорушення; 3) які вчинили кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку; 2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

Згідно з ч.1 ст.503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Відповідно до положень ч. ч. 1-2 ст.513 КПК України під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Положеннями ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінально процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами.

В судовому засіданні, встановлено, що неповнолітній ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України. ОСОБА_4 підтвердив, що обставини вчиненого ним суспільно- небезпечного діяння , які наведені прокурором у клопотанні, відповідають дійсності.

З висновку судово-психіатричного експерта №439 від 23.04.2024 року слідує, що ОСОБА_4 у період часу,

до якого відноситься діяння, у якому він підозрюється, не був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. У теперішній час ОСОБА_4 за психічним станом рекомендовано надання амбулаторної психіатричної допомоги.

Висновком КНП " Обласний медичний центр психічного здоров"я" Житомирської обласної ради , ОСОБА_4 встановлено діагноз: соціалізований розлад поведінки з агресивними проявами , крадіжками у дитини з інтелектуальною недостатністю легкого ступеню(межовий рівень), Легкий ступінь порушення життєдіяльності F91.2/F06.7.

З відомостей про особу ОСОБА_4 слідує, що він є вихованцем будинку сімейного типу родини Маліновських з 07.09.2017 , де створені усі необхідні умови для повноцінного розвитку дітей; навчається в Коростенському міському ліцеї №8 Житомирської області з 2016 року де характеризується як не дисциплінований та такий, що часто пропускає без поважних причини навчання, порушує правила поведінки; перебуває на обліку у лікаря-психіатра з січня 2018 року по даний час.

Таким чином, за встановлених обставин, та визначеного правового врегулювання, враховуючи, що суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.4 ст.185 КК України вчинено неповнолітнім ОСОБА_4 у віці 14 років, на момент вчинення якого останній не був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними, тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги .

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати покладаються на рахунок держави. Накладений арешт суд скасовує. Долю речових доказів суд вирішує у порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 484, 485, 503, 512, 513 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Бехи Коростенського району Житомирської області, примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги .

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді від 08 .11.2024 на мобільний телефон марки «Samsung» модель «Galaxy А01» в корпусі чорного кольору, та подовжувач марки «Onelect», скасувати.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Речові докази:

- подовжувач марки «Onelect», мобільний телефон торгівельної марки «Samsung» модель «Galaxy А01» номер моделі SM-A015F/DS, з оперативною пам`яттю 2 Гб, вбудованою пам`яттю 16 Гб в корпусі чорного кольору, індивідуальні ідентифікаційні номери ІМЕ1 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_3 - повернути їй у власність ОСОБА_10 ;

- мобільний телефон марки Samsung марки Galaxy A01, чорного кольору , серійний номер НОМЕР_5 -повернути власнику;

- оригінал амбулаторної картки хворого ОСОБА_4 - залишити на зберіганні ОСОБА_6 ;

- медична картка стаціонарного хворого ОСОБА_4 №9051 - залишити на зберіганні КНП «обласний медичний центр психічного здоров`я» ЖОР;

- медична картка амбулаторного хворого ОСОБА_4 №9800 - залишити на зберіганні КНП «Коростенський ЦПМСД» КМР;

- диск із відеозаписом проведення допиту неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_4 - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді передачі під нагляд батьків , втратила свою дію.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити учасникам процесу.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1

Копія. З оригіналом згідно