Справа № 591/237/25
Провадження № 1-кс/591/96/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2025 року м. Суми

Слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , представника скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми скаргу представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб Сумської обласної прокуратури, щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 від 03.01.20025 про вчинення кримінального правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_3 звернувся до Зарічного районного суду м.Суми зі скаргою на бездіяльність службових осіб Сумської обласної прокуратури щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення за його заявою від 03.01.2025.

Вимоги скарги мотивував тим, що ним до Сумської обласної прокуратури 03.01.2025 подано заяву про вчинення слідчим з особливо важливих справ Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 кримінальних правопорушень з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 191, ч. 2 ст. 397 КК України, однак відомості до ЄРДР не внесені.

Скаржник у судовому засіданні вимоги скарги підтримав та просив її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення скарги, просив у її задоволенні відмовити, посилаючись на те що у заяві від 03.01.2025 не наведено об`єктивних даних, які свідчать про ознаки того чи іншого кримінального правопорушення, фактично в заяві висловлюється незгода з діями слідчого, які можуть бути оскаржені в порядку КПК України.

Заслухавши думку учасників справи та проаналізувавши зміст скарги та надані документи, вважаю за необхідне зазначити наступне.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначено частиною 1 статті 303 Кримінального процесуального кодексу України (надалі «КПК України»).

Зокрема, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Слідчим суддею встановлено, що 03.01.2025 року адвокат ОСОБА_7 звернувся до Сумської обласної прокуратури із заявою про вчинення кримінальних правопорушень слідчим з особливо важливих справ Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 , передбачених ч.2 ст. 191, ч.2 ст. 397 КК України. Заяву обґрунтував тим, що слідчий привласнив належний адвокату ОСОБА_5 ноутбук, який був вилучений під час обшуку, проведеного в рамках кримінального провадження №0000805 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10.07.2024. Просив внести до ЄРДР відомості відносно слідчого з особливо важливих справ Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_8 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 191, ч.2 ст. 397 КК України, та розпочати досудове слідство.

Листом від 06.01.2025 №31-14 ВИХ-25 прокурор відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань, ОСОБА_9 повідомив адвоката ОСОБА_7 про те, що у поданому зверненні не наведено об`єктивних даних, визначених ст.ст. 11,13 КК України, які свідчать про ознаки того чи іншого кримінального правопорушення, та воно не може вважатись таким, що підлягає реєстрації в ЄРДР.

Отже, станом на даний час відомості за вищевказаною заявою адвоката ОСОБА_7 від 03.01.2025 до ЄРДР не внесено.

На думку адвоката ОСОБА_7 , не внісши зазначені ним в заяві про злочини відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та не розпочавши розслідування, службові особи Сумської обласної прокуратури допустили бездіяльність.

Відповідно до частини 1 статті 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (частина 2 статті 214 КПК України).

Згідно з частиною 4 статті 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про: 1) дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; 3) інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; 5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування; 7) інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань. У Єдиному реєстрі досудових розслідувань автоматично фіксується дата внесення інформації та присвоюється номер кримінального провадження (частина 5 статті 214 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення. Склад кримінального правопорушення це сукупність юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене суспільно небезпечне діяння як конкретний злочин, передбачений кримінальним законом.

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення конкретного кримінального правопорушення, а не із повідомлень про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення.

Зміст ч. 1 ст. 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до Єдиного реєстру досудових розслідувань всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Дійсно, повноваження особи, яка вносить відомості про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, проведення перевірки обставин, оскільки вони здійснюються в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Проте, відповідна уповноважена особа, ознайомившись зі змістом заяви чи повідомлення, має встановити обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, які вносяться до реєстру.

У межах оскарження такої бездіяльності слідчий суддя повинен перевірити не тільки факти звернення до органу досудового розслідування, отримання цим органом відповідної заяви та вчинення бездіяльності, а також з`ясувати обставини та мотиви, з яких слідчий, дізнавач чи прокурор дійшли висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання уповноваженої особи внести інформацію про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до висновку зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав. Для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

При цьому зміст ч. l ст. 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

До ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

Згідно з частиною 1 статті 2 Кримінального кодексу України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим кодексом.

Системний аналіз вищезазначених законодавчих положень дає підстави дійти висновку про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають заяви чи повідомлення, які містять достатні та обґрунтовані відомості про кримінальне порушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Дані висновки відповідають позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 03 вересня 2021 року у справі №556/450/18 (провадження № 51-4229км20).

Зі змісту поданої до правоохоронного органу заяви адвоката ОСОБА_7 від 03.01.2025 року вбачається, що фактично заявник повідомляє про те, що слідчим не накладено арешт на належний адвокату ОСОБА_5 ноутбук, який був вилучений під час обшуку, проведеного в рамках кримінального провадження №0000805 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10.07.2024.

Як вбачається з відповіді старшого слідчого ОСОБА_10 від 09.09.2024 №, наданої адвокату ОСОБА_11 , яка є додатком до заяви від 03.01.2025, належний адвокату ОСОБА_5 ноутбук був вилучений під час обшуку, проведеного в рамках кримінального провадження №0000805 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10.07.2024, відповідно до якої було надано дозвіл на вилучення комп`ютерної техніки, а тому необхідності в зверненні до суду із клопотанням про накладення арешту не було.

Будь-яких відомостей про те, що адвокат ОСОБА_5 чи його представники звертались до слідчого із заявами щодо повернення ноутбука суду не надано.

Будь-яких обставин, які б свідчили про існування в діях слідчого ознак та складу кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 191, ч.2 ст. 397 КК України не наведено.

Сам по собі факт не накладення арешту на вилучений в ході обшуку ноутбук адвоката ОСОБА_5 не є підставою для ініціювання стосовно слідчого відомостей до ЄРДР за ч.2 ст. 191, ч.2 ст. 397 КК України.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 , оскільки зазначені в його скарзі доводи не є підставою для внесення відомостей в ЄРДР про кримінальне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 214, 303-307 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб Сумської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до ЄРДР за його заявою від 03.01.2025 - відмовити.

Положення частини третьої статті 307 КПК України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 4-р(II)/2020 від 17.06.2020.

Слідчий суддя ОСОБА_1