Справа № 635/6046/23
Провадження № 1-кп/635/638/2025
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року смт Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000384 від 21 березня 2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Димитрово Баяутського району Сирдар`їнської області Республіки Узбекистан, громадянина України, розлученого, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 18 липня 2023 року за ч.4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі,

- вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 25 вересня 2023 року, зміненим ухвалою Полтавського апеляційного суду від 29 травня 2024 року, за ч.1 ст. 190, ч.4 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника - адвокат ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Згідно указу № 64/2022 «Про введення воєнного стану», затвердженого Верховною Радою України 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, відповідно до пункту № 31 ч.1 ст. 85 Конституції України та ст. 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» по всій території України введено воєнний стан, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України.

Згідно з указом президента України № 133/2022 від 14 березня 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2119-ІХ від 15 березня 2022 року, продовжено строк воєнного стану в Україні, та у подальшому продовжено указами Президента України № 259/2022 від 18 квітня 2022 року, № 573/2022 від 12 серпня 2022 року, № 757/2022 від 07 листопада 2022 року, №58/2023 від 06 лютого 2023 року відповідно.

ОСОБА_3 20 лютого 2023 року у денний час доби приблизно з 12:00 до 13:00, більш точного часу під час досудового розслідування встановити не виявилось можливим, перебував на території Садового товариства Верстатобудівників за адресою: Харківська область, Харківський район, смт. Хорошеве, вул. Садова, де підробляв охоронцем.

Так, після своєї зміни 20 лютого 2023 року ОСОБА_3 зайшов до сторожки охоронців у проміжок часу з 12:00 до 13:00, де побачив, що його напарник ОСОБА_6 ліг спати та залишив свій мобільний телефон на зарядці на столі рядом із ліжком. В цей час у ОСОБА_3 виник раптовий, злочинний, корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме вказаного мобільного телефону.

В подальшому з метою реалізації свого раптового, злочинного, корисливого умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, так як ОСОБА_6 спить, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, з метою незаконного особистого збагачення, підійшов до столу та викрав майно, яке належить потерпілому ОСОБА_6 , а саме: мобільний телефон Samsung A037s 3/32Gb Black, чорного кольору вартістю 4397 грн. 05 коп., у чохлі-книжці Armostandart G-Case для Samsung А035 А037 Black чорного кольору вартістю 211 грн. 65 коп.

Після чого, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину разом із викраденим майном зник та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 4608 грн. 70 коп.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та в умовах воєнного стану.

Крім того, 18 березня 2023 року, у вечірній час доби, більш точного часу під час досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_3 перебував в гостях у ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , де вони втрьох разом з ОСОБА_8 , вечеряли, після чого ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_3 залишитись на ніч в його квартирі, в сусідній кімнаті, щоб поспати. На пропозицію ОСОБА_7 ОСОБА_3 відповів, що залишатись бажання не має. Під час розмови, ОСОБА_3 побачив мобільний телефон, який перебував на ліжку в кімнаті ОСОБА_7 . В цей час у ОСОБА_3 виник раптовий, злочинний, корисливій умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

В подальшому з метою реалізації свого раптового, злочинного, корисливого умислу ОСОБА_3 , впевнившись, що в кімнаті нікого окрім ОСОБА_7 немає та за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, з метою незаконного особистого збагачення, із ліжка кімнати викрав майно, яке належить потерпілому ОСОБА_9 , а саме смартфон Nokia G11 TA-1401 DS 4/64 сірого кольору вартістю 4419 грн. 15 коп., разом із захисним склом MF Full Cover FG Nokia G11/21 вартістю 254 грн. 15 коп. та чохлом MF Skin Nokia G11/21 Matte Black чорного кольору вартістю 265 грн. 20 коп.

Після чого, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину з викраденим майном зник та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 4938 грн. 50 коп.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та в умовах воєнного стану.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість в обсязі обвинувачення, щиро розкаявся та пояснив про обставини вчинення кримінальних правопорушень за обставин, викладених вище у даному вироку. При цьому ОСОБА_3 пояснив, що працював охоронцем в Садовому товаристві «Верстатобудівників» за адресою: Харківська область, Харківський район, смт Хорошеве, вул. Садова. 20 лютого 2023 року він зайшов до сторожки охоронців та викрав телефон свого напарника. 18 березня 2023 року, перебуваючи у гостях за адресою: АДРЕСА_2 , викрав телефон господаря квартири.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

За таких обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України в обсязі пред`явленого обвинувачення доведена повністю.

Обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд визнає щире каяття обвинуваченого, яке виражається у визнанні винуватості в повному обсязі обвинувачення та відвертому визнанні своєї провини, осуду своїх дій.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

При цьому суд виключає із обсягу обвинувачення обставину, яка обтяжує покарання, - рецидив, оскільки кваліфікуючою ознакою кримінальних правопорушень,які інкримінуються ОСОБА_3 , є повторність, а відповідно до ч.4 ст.67 КК України якщо будь-яка з обставин,що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини як ознака злочину,що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.

Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він раніше судимий, не працює, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, за місцем мешкання негативно не характеризується.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступень тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до положень ст.12 КК України, відносяться до тяжких злочинів, обставину, що пом`якшує покарання, відсутність обставин,що обтяжують покарання, особу обвинуваченого.

Суд вважає необхідним і достатнім для виправлення та запобігання вчиненню обвинуваченим нових злочинів, що відповідатиме вимогам ст.ст.50, 65 КК України, призначити обвинуваченому покарання, передбачене санкцією статті закону у виді позбавлення волі. Враховуючи наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченому та відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також позицію потерпілого ОСОБА_6 , викладену в його заяві, про те, що він претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, визнання обвинуваченим в повному обсязі цивільного позову ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суд вважає можливим призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції статті закону у мінімальному розмірі.

Підстав для призначення покарання обвинуваченому з застосуванням ст.75 КК України, суд не вбачає, враховуючи особу обвинуваченого, суспільну небезпечність вчиненого, корисливий мотив та наявність невідбутого покарання за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 25 вересня 2023 року.

При призначенні покарання, суд враховує, що вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 25 вересня 2023 року, зміненим ухвалою Полтавського апеляційного суду від 29 травня 2024 року, ОСОБА_3 засуджений за ч.1 ст.190, ч.4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, в строк покарання ОСОБА_3 за даним вироком зарахований час відбутого ним покарання за вироком Жовтневого районного суду м.Харкова від 18 липня 2023 року з 18 липня 2023 року по 25 вересня 2023 року.

Оскільки ОСОБА_10 вчинив дані кримінальні правопорушення до постановлення вироку Октябрським районним судом м. Полтави від 25 вересня 2023 року, за яким покарання повністю не відбув, суд, враховуючи характер та ступень суспільної небезпечності вчинених кримінальних правопорушень, які є умисними корисливими тяжкими злочинами, відомості про особу обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення умисних злочинів, обставину, яка пом`якшує покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, вважає за необхідне призначити йому покарання у відповідності до положень ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарань, призначених за цим та попереднім вироком.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 в частині відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 4938 гривень 50 копійок повністю визнаються обвинуваченим та підлягає задоволенню у повному обсязі на підставі ч.1 ст.1195 ЦК України.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 в частині моральної шкоди в розмірі 20000 гривень підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки повністю визнається обвинуваченим, при цьому суд керується ст.23 ЦК України та виходить з принципів розумності,виваженості та справедливості.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта по проведенню судової товарознавчої експертизи №2261/23 від 03 травня 2023 року в розмірі 300 гривень 00 копійок, судової товарознавчої експертизи № 2319/23 від 05 травня 2023 року в розмірі 280 гривень 00 копійок відповідно до вимог ст.124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь судового експерта ОСОБА_11 .

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України призначити ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом часткового складання покарання за цим вироком та покарання, призначеного вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 25 вересня 2023 року, зміненим ухвалою Полтавського апеляційного суду від 29 травня 2024 року, у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту проголошення вироку 23 січня 2025 року.

Зарахувати ОСОБА_3 в строк покарання за даним вироком покарання частково відбуте за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 25 вересня 2023 року, зміненим ухвалою Полтавського апеляційного суду від 29 травня 2024 року, з 18 липня 2023 року по 22 січня 2025 року включно.

Цивільний позов ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 4938 (чотири тисячі дев`ятсот тридцять вісім) гривень 50 копійок матеріальної шкоди та 20000 (двадцять тисяч) гривень 00 копійок моральної шкоди, в всього 24938 (двадцять чотири тисячі дев`ятсот тридцять вісім) гривень 50 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь судового експерту ОСОБА_11 (р/р АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_1 ) витрати по проведенню судової товарознавчої експертизи №2261/23 від 03 травня 2023 року, судової товарознавчої експертизи № 2319/23 від 05 травня 2023 року в сумі 580 (п`ятсот вісімдесят) гривень 00 копійок.

Речовий доказ закупочний акт щодо купівлі телефону Nokia G11 після набрання вироком законної сили - повернути ОСОБА_7 .

Речові докази коробку від телефону Samsung A037s,видаткову накладну на придбання телефону та чохла, закупочний акт щодо купівлі телефону Samsung A037s після набрання вироком законної сили повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя - ОСОБА_1