Справа № 530/77/25
Номер провадження 1-кп/530/98/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" січня 2025 р. Зіньківський районний суд Полтавської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Зіньків Полтавської області кримінальне провадження №0000303 від 03.08.2024 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Терни Котелевського району Полтавської області, українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, одруженого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей ,не працюючого, зареєстрованого за адресою та жителя АДРЕСА_1 ,в силу ст.89 КК України раніше не судимого, у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Навесні 2024 року, (точної дати в ході досудового розслідування встановити не вдалося), ОСОБА_4 , з метою вирощування сільськогосподарської культури сої поряд з земельною ділянкою з кадастровим номером :00:001:0210 площею 2.0000 га на земельній ділянці без кадастрового номеру, яка перебуває у власності Опішнянської селищної ради, діючи всупереч вимогам статей 125, 126 Земельного Кодексу України, які регламентують порядок набуття і реалізації права на землю, усвідомлюючи відсутність у нього будь-яких правовстановлюючих документів на земельну ділянку, а також в порушення ст. ст. 60, 61 Земельного Кодексу України та ст. ст. 87, 88, 89 Водного кодексу України, якими встановлено обмеження у використанні земельних ділянок прибережних захисних смуг водних об`єктів, здійснив розорювання сільськогосподарською технікою земельної ділянки державної власності загальною площею 1,4643 га, яка відносяться до земель водного фонду, за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади про її передачу у власність або надання у користування (оренду), яка відноситься до земель водного фонду, а саме, прибережної захисної смуги річки Мерла площею 1,4643 га., за межами с. Васьки, Опішнянської селищної ради, Полтавської області, та посіяв на ній сільськогосподарську культуру сою.

Згідно розрахунку, проведеного Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області, розмір шкоди, заподіяної державі внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки в охоронній зоні, становить 16 898 грн. 11 коп. (шістнадцять тисяч вісімсот дев`яносто вісім гривень одинадцять копійок).

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у самовільному зайнятті земельної ділянки в охоронній зоні ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України.

Судом в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощеного досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», сторони добровільно уклали угоду про примирення, зміст угоди відповідає вимогам ст.471 КПК України та закону.

Згідно з даною угодою, ОСОБА_4 та представник потерпілого Опішнянської селищної ради за довіреністю ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст. 197-1 КК України та щодо призначення покарання ОСОБА_4 у виді 2 років обмеження волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком.

В судовому засіданні ОСОБА_4 підтвердив факт добровільного укладення ним із представником потерпілого ОСОБА_5 угоди про примирення, погодився на призначення узгодженого покарання, просить суд затвердити укладену угоду. Представник потерпілого Опішнянської селищної ради за довіреністю ОСОБА_5 просить суд затвердити укладену угоду. Прокурор вважає, що угода підлягає затвердженню.

Заслухавши думку учасників процесу, суд вирішує питання про можливість затвердження угоди.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.

Відповідно до ч.2 ст.474 КПК України, розгляд угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно п.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винним, відповідно до статті 12 КК України, віднесений до нетяжкого злочину.

Судом в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, сторони добровільно уклали угоду про примирення, зміст угоди відповідає вимогам ст.471 КПК України та закону.

Крім того, суд переконався, що обвинувачений, ОСОБА_4 цілком розуміє права, передбачені ч.4, ч.5 ст.474 КПК України.

Також судом встановлено, що обвинувачений, представник потерпілого розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст.473 КПК України, те що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогами Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Судом не встановлені підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені ч.7 ст.474 КПК України.

Обвинувачений, ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Згідно з угодою, ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України, щиро розкаявся, будь яких моральних та матеріальних претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 з боку представника потерпілого, в письмовому вигляді не надходило.

Сторони розуміють наслідки невиконання угоди від 10.01.2025 року, передбачені ст.476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив дану угоду, з клопотанням про скасування вироку. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Обставинами, що в силу ст. 66 КК України пом`якшують покарання є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків. Обставини, що обтяжують покарання відсутні.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між представником потерпілого та ОСОБА_4 .

Відповідно до п.14 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до п.12 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, що належить вчинити з речовими доказами.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити: на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази: відсутні.

Судові витрати: відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. ст. 321, 369, 371, 373-376, 380, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 10.01.2025 року по кримінальному провадженню №0000303 від 03.08.2024 року про примирення між обвинуваченим ОСОБА_4 та представником потерпілого Опішнянської селищної ради за довіреністю ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_4 винним за ч.2 ст.197-1 КК України та призначити узгоджене покарання у виді 2 років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком один рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- повідомляти про зміну місця проживання та роботи уповноважений орган з питань пробації,

- періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу - не обирати.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Зіньківський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обвинуваченому, потерпілому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Написано власноручно.

Суддя Зіньківського

районного суду Полтавської області ОСОБА_1