УХВАЛА

29 листопада 2024 року

м. Київ

справа № 462/4424/23

провадження № 51-7807ск23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 25 вересня 2024 року,

встановив:

До Верховного Суду надійшла указана вище касаційна скарга, перевіривши яку на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що її подано без додержання вимог цієї статті.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 427 КПК передбачено, що в касаційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка її подає, до суду касаційної інстанції.

Такі вимоги мають співвідноситися із приписами ст. 436 КПК, відповідно до яких суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

Засуджений просить за результатами розгляду касаційної скарги скасувати ухвалу Львівського апеляційного суду від 25 вересня 2024 року, кримінальне провадження закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК.

Сформульовані ОСОБА_4 вимоги в касаційній скарзі не співвідносяться з положеннями ст. 436 КПК у частині повноважень суду касаційної інстанції за наслідками касаційного розгляду з огляду на таке.

По-перше, скасування ухвали апеляційного суду є підставою для призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції.

По-друге, закриття кримінального провадження можливе лише в разі одночасного скасування судових рішень місцевого та апеляційного судів, ураховуючи, що, згідно з оскаржуваним рішенням, суд апеляційної інстанції змінив вирок Залізничного районного суду м. Львова від 13 червня 2023 року стосовно ОСОБА_4 лише у частині призначеного покарання.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.

Таке обґрунтування має співвідноситися з приписами ч. 1 ст. 438 КПК, згідно з якими підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); 3) невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, які є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, а також навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.

Крім того, колегія суддів Верховного Суду звертає увагу скаржника, що відповідно до положень ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Частиною 2 ст. 433 КПК передбачено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Суд зауважує, що засуджений у касаційній скарзі вказує, окрім іншого, про незгоду з обґрунтуваннями ухвали апеляційного суду щодо незастосування приписів ч. 4 ст. 309 Кримінального кодексу України. За твердженням скаржника, суд апеляційної інстанції своє рішення у вказаній частині аргументував «відмінністю термінології» в нормативно-правових актах. Також касатор зазначив, що апеляційний суд проігнорував сучасні міжнародні стандарти, а врахував лише положення закону, прийнятого 30 років тому.

Водночас указані доводи засудженого, щодо необґрунтованості ухвали Львівського апеляційного суду від 25 вересня 2024 року, не співвідносяться зі змістом цього судового рішення, оскільки в обґрунтування оскаржуваної ухвали судом такі підстави не були покладені. Крім того, Суд зауважує, що інших доводів, на спростування висновків апеляційного суду ОСОБА_4 у касаційній скарзі не зазначив.

Наведені вище обставини перешкоджають Верховному Суду встановити дійсну позицію скаржника щодо меж і, відповідно, результатів касаційного розгляду та перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження, оскільки суд касаційної інстанції згідно з ч. 2 ст. 433 КПК переглядає судові рішення в межах касаційної скарги.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 427 КПК визначено, що у касаційній скарзі зазначаються, зокрема, прізвище, ім`я, по батькові (найменування), поштова адреса особи, яка подає касаційну скаргу. Відповідно до ч. 4 ст. 427 КПК касаційна скарга підписується особою, яка її подала.

Суд зауважує, що касатор, окрім іншого, просить відкрити провадження за касаційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 . Водночас за змістом касаційної скарги, яка надійшла до Суду поштою (відправник ОСОБА_4 ), особою, яка її подає, а також підписантом є ОСОБА_4 . З огляду на зазначене вище незрозумілою є вимога засудженого про відкриття касаційного провадження за скаргою його захисника.

Оскільки касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Верховний Суд звертає увагу, що особа, яка подає касаційну скаргу та якій надано строк на усунення її недоліків, може виправити їх шляхом складання нового тексту касаційної скарги.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Залишити без руху касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 і встановити строк п`ятнадцять днів із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.

У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3