Справа № 715/3239/24
Провадження № 1-кп/715/56/25
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.03.2025 селище Глибока
Глибоцький районний суд Чернівецької області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка смт. Микулинці, Теребовлянського району, Тернопільської області, жительки АДРЕСА_1 , громадянка України, одружена, маюча на триманні двох неповнолітніх дітей, не працююча, раніше не судима, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, -
У невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 10 червня 2024 року, ОСОБА_4 підшукав одну особу призовного віку з числа громадян України, яка бажала незаконно перетнути державний кордон України, а саме ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . При цьому ОСОБА_4 та невстановлені особи завчасно обумовили порядок незаконного переправлення через державний кордон України ОСОБА_7 .
В подальшому 09 червня 2024 року ОСОБА_4 , діючи згідно попередньо узгодженого плану, за попередньою змовою із іншими невстановленими особами, використовуючи невстановлений транспортний засіб марки «Mersedes», здійснив перевезення ОСОБА_7 із невстановленого місця у м. Чернівці до ТЦ «Депот», вул. Головна, м. Чернівці, Чернівецької області.
Перебуваючи на автомобільній парковці ТЦ «Депот» ОСОБА_4 надав вказівку ОСОБА_8 , а також ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , яких до вказаного місця доставила невідома особа, слідувати за ним та пересісти у транспортний засіб марки «ВАЗ», д.н.з НОМЕР_1 , синього кольору, під керуванням громадянина України ОСОБА_11 , який будучи необізнаний про злочину діяльність ОСОБА_4 та інших невстановлених осіб, використовуючи вищевказаний транспортний засіб, повіз на ньому ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 у напрямку державного кордону України з Республікою Румунія.
Цього ж дня ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , які рухалися на цьому транспортному засобі марки «ВАЗ», д.н.з НОМЕР_1 , до державного кордону України з метою незаконного його перетину, було затримано прикордонним нарядом відділення інспекторів прикордонної служби НОМЕР_2 прикордонного загону в межах населеного пункту Слобідка Чернівецької області.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.332 КК України, а саме у сприянні у незаконному переправленні осіб через державний кордон України порадами, вказівками, наданням засобів, вчинене щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб.
ОСОБА_5 , вступивши у попередню злочинну змову з невстановленими особами, підшукали трьох чоловіків призовного віку з числа громадян України, зокрема ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також невстановлена досудовим розслідуванням особа підшукала чоловіка призовного віку, який бажав перетнути державний кордон, а саме: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . При цьому ОСОБА_5 та невстановлені особи завчасно обумовили порядок незаконного переправлення через державний кордон України ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 .
З цією метою, 09 червня 2024 року ОСОБА_5 на невстановленому автомобілі сірого кольору, здійснила перевезення двох осіб чоловічої статі, серед яких був ОСОБА_12 та ОСОБА_9 , з вул. Гагаріна, м. Чернівці, що неподалік залізничного вокзалу, до автомобільної парковки ТЦ «Depot», що по вул. Головна, м. Чернівці, Чернівецького району Чернівецької області, з метою їх подальшого незаконного переправлення через державний кордон України, де в салоні автомобіля ОСОБА_5 діючи у відповідності до раніше розробленого плану, провела інструктаж та надала подальші вказівки ОСОБА_12 та ОСОБА_9 щодо їх подальших дій.
В подальшому, на автомобільній парковці ТЦ «Депот» в м. Чернівці ОСОБА_5 надала вказівку ОСОБА_9 та ОСОБА_10 прямувати за невстановленою особою та діяти за його інструкціями, з метою подальшого переправлення через держаний кордон. Після чого, невстановлена особа повідомила ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 про необхідність пересісти в транспортний засіб марки «ВАЗ», д.н.з НОМЕР_1 , синього кольору, під керуванням громадянина України ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який, будучи необізнаним про злочину діяльність ОСОБА_5 та невстановлених осіб, повіз ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 в бік державного кордону України з республікою Румунія.
Того ж дня ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 під час руху на транспортному засобі марки «ВАЗ», д.н.з НОМЕР_1 , синього кольору до державного кордону з метою подальшого перетину в межах населеного пункту Слобідка Чернівецької області затримано прикордонним нарядом відділення інспекторів прикордонної служби НОМЕР_2 прикордонного загону.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 332 КК України, тобто сприяння у незаконному переправленні осіб через державний кордон України порадами, вказівками, наданням засобів, вчинене щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та підтвердив факти та обставини, які викладені в обвинувальному акті. Вказав, що злочин вчинив, оскільки, як батько розумів батьків тих хлопців, а тому хотів допомогти. Щиро розкаявся у вчиненому просив суворо не карати та не призначати покарання пов`язаного з позбавленням волі.
Обвинувачена ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому їй злочині визнала повністю та підтвердила факти та обставини, які викладені в обвинувальному акті. Вказала, що фактично спрацював материнський інстинкт, бажання допомогти, що і призвело до скоєного. Щиро розкаялася у вчиненому просила не призначати покарання пов`язаного з позбавленням волі.
Покази обвинувачених співвідносяться з обставинами викладеними в обвинувачені. Сумнівів у щирості позиції обвинувачених не має, вони щиро розкаються у вчиненому.
За згодою учасників судового провадження суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин інкримінованого обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 злочину, які ніким не оспорюються і на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинувачених та дослідженням доказів обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують осіб обвинувачених та обтяжують чи пом`якшують покарання. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченими обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позиції та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, суд ухвалює вирок в особливому порядку без дослідження будь-яких доказів обставин, передбачених п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 91 КПК України.
Відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації це покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують і обтяжують.
Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.
Вирішуючи питання про розмір і вид покарання, яке слід призначити обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і встановлюючи ступінь їх вини у вчиненому злочині, суд дає оцінку не тільки окремому вчинку обвинувачених, а також і їх особистості, наскільки вони проявилися у їх злочинних діях, наскільки вони мать нахил до скоєння правопорушень, мотиви скоєння злочину.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , перебувають у шлюбі, мають двох неповнолітніх дітей, раніше до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувалась, на обліку у лікарів нарколога чи психіатра не перебувають, мають позитивні характеристики за місцем проживання.
Обставинами які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд визнає: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставинами які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд визнає: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 судом не встановлено.
З огляду на особистості ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суд вважає, що вони не є особами суспільно небезпечними, які здатні на системне вчинення кримінальних правопорушень. При цьому з показів обвинувачених очевидно, що вони не в повній мірі розуміли суспільну небезпеку скоєного ними діяння, а саме те, що безпосереднім об`єктом цього злочину є суспільні відносини з охорони суверенітету України, цілісності й недоторканності її кордонів, що є надзвичайно актуально в умовах війни.
Слід заначити, що суд також враховує обставини скоєного злочину обвинуваченими, а саме їх безпосередні дії та ролі у вчиненні злочину, які фактично проявилися у перевезенні осіб, які мали намір незаконно перетнути кордон з одного місця в м. Чернівці до іншого.
Крім цього, суд бере до уваги активну громадянську позицію обвинуваченого ОСОБА_4 проявлену ним як до вчинення даного правопорушення та і після його скоєння. А саме його активну волонтерську діяльність, яка підтверджується наданими суду документами про передачу військовим частинам транспортних засобів та техніки, подяками за цю діяльність. Після повідомлення про підозру купівлі та передачу на потреби ЗСУ, карети швидкої допомоги, що свідчить про розуміння обвинуваченим, що внаслідок посягання на цілісність та недоторканість кордонів держави, знижується в тому числі її обороноздатність та можливість протистояти агресору.
Переходячи до питання обрання конкретного покарання, суд враховуючи обставини правопорушення та особи обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , вважає за необхідне призначити їм мінімальне покарання, яка передбачена санкцією ч.2 ст.332 КК України, однак зв`язане з позбавлення волі з позбавленням права займатись певною діяльністю.
Разом з тим, не погоджуючись з позицією обвинувачення, суд в даному випадку вважає, що є достатні підстави для застосування ст.75 КК України та звільнення обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, оскільки переконаний, що їх виправлення можливе без відбуття покарання у вигляді позбавлення волі з випробувальним терміном, на протязі якого обвинувачені будуть перебувати під певним контролем держави та знаходитись у стані певного остраху за будь-які наступні життєві події. Поведінка такої піднаглядної людини, повинна бути більш виваженою, більш стриманою, більш контрольованою ніж звичайної людини, оскільки навіть незначне правопорушення може призвести особу до заміни покарання на реальне його відбуття.
Призначаючи покарання з випробуванням, суд вважає за необхідне застосувати положення ст. 76 КК України і покласти на обвинувачених певні обов`язки.
Призначення вказаного покарання, буде відповідати загальним засадам кримінального провадження, тяжкості скоєного, обставинам правопорушення, особі обвинувачених, а також не тільки меті покарання, передбаченого ст. 50 КК, а й меті правосуддя, невід`ємною частиною якого є справедливість та верховенство права.
Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374, 377 КПК України суд,-
Визнати винним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаної із наданням логістичних послуг і перевезенням громадян у м. Чернівці та прикордонних районних Чернівецької області.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Визнати винною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України та призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаної із наданням логістичних послуг і перевезенням громадян у м. Чернівці та прикордонних районних Чернівецької області.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки, поклавши на неї обов`язки, передбачені ст.76 КК України, а саме періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Початок строку відбування покарання з іспитовим строком обчислювати з моменту проголошення вироку суду.
До набрання вироку законної сили, запобіжний захід у виді застави відносно ОСОБА_4 , обраний ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 30.08.2024 року - залишити в силі.
Речові докази по справі: мобільний телефон «Сігма» залишити власнику ОСОБА_11 ; мобільні телефони марки «Айфон 14», «Айфон ХР» та «Редмі Нот 8» повернути власнику ОСОБА_12 ; мобільний телефон марки «Самсунг-32» повернути власнику ОСОБА_7 ; мобільний телефон марки «Айфон 12 Про» повернути ОСОБА_4 .
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
На вирок може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду через Глибоцький районний суд Чернівецької області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.
СУДДЯ: