У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2025 р. м. Кобеляки

Слідчий суддя Кобеляцького районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , отримавши скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ТОВ «Агростандарт натуральний продукт» на бездіяльність слідчого стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР,

Встановив:

14 березня 2025 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 в інтересах ТОВ «Агростандарт натуральний продукт» на бездіяльність слідчого стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Слідчий суддя, розглянувши дану скаргу, приходить до висновку про її повернення.

У статті 113 КПК України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, в межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки (ч. 1 ст. 116 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування регулюється положеннями § 1 Глави 26 КПК України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

За змістом ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

У роз`ясненнях, що містяться в Узагальненні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 року № 9-49/0/4-17 зазначається про те, що 10-денний строк, передбачений ч. 1 ст. 304 КПК України, на звернення особи зі скаргою на бездіяльність слідчого починається з моменту вчинення такої бездіяльності, за виключенням триваючої бездіяльності, до якої відноситься неповернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні.

Тобто така бездіяльність, як порушення вимог ст. 214 КПК України, має встановлений цим Кодексом строк, у межах якого особа може подати скаргу до слідчого судді і така бездіяльність не вважається триваючою.

Початок обчислення строку на оскарження рішень, дій чи бездіяльності починає спливати з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності, на противагу тому, що строк подання скарги на постанову слідчого, дізнавача, прокурора починається з дня отримання особою її копії.

Зі змісту скарги вбачається, що 16 березня 2024 року керівником ТОВ «Агростандарт натуральний продукт» ОСОБА_3 було здійснено виклик слідчо-оперативної групи за номером «102» за фактом перешкоджання в здійсненні господарської діяльності та подано заяву про вчинення кримінального правопорушення, а саме: перешкоджання місцевими мешканцями здійсненню обробітку орендованих ТОВ «Агростандарт натуральний продукт» земельних ділянок за межами с. Придніпрянське.

З 16 березня 2024 року по 07 березня 2025 року представники ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області (м. Кобеляки) не повідомляли ОСОБА_3 про результати опрацювання його заяви від 16.03.2024 року про вчинення кримінального правопорушення, внесення чи невнесення його в ЄРДР, проведення слідчих дій, відібрання пояснень тощо.

Разом з тим, про вчинення бездіяльності органу досудового розслідування, яка полягає у невнесенні в ЄРДР інформації за заявою ОСОБА_3 та ненадання йому витягу з ЄРДР, він повинен був дізнатися до 24:00 години 17.03.2024 року. Останнім днем звернення до слідчого судді зі скаргою є 27.03.2024.

Натомість представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_2 звернулася до слідчого судді зі скаргою лише 14.03.2025 року, тобто поза межами десятиденного строку.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Згідно ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений з поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді.

Підстави пропуску строку на оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише в разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, подання скарги.

Стала практика Касаційного кримінального суду Верховного Суду в питанні поважності пропуску процесуальних строків (зокрема, постанови від 27.03.2019 року по справі № 127/17092/18 (провадження № 51-8813км18), від 21.12.2022 року по справі № 376/2712/21 (провадження № 51-1690км22) свідчить про те, що, виходячи із системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними фактичними даними.

Недотримання встановлених законом процесуальних строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.

Касаційний кримінальний суд Верховного Суду в постанові від 27.03.2019 року по справі № 127/17092/18 (провадження № 51-8813км18) зазначив, що хоча ст. 117 КПК України передбачено норму щодо поновлення пропущеного строку, однак це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. При вирішенні питання про поновлення пропущеного строку судом мають враховуватися такі обставини: тривалість процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) в межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (в разі наявності поважних причин його пропуску), та інші доречні обставини.

Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але він цього не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інше подібне за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки.

Іншого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає.

Отже, початок перебігу строків звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (рішення, дії чи бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

На вказані критерії визначення причин поважності пропуску процесуальних строків також неодноразово звертала увагу Велика Палата Верховного Суду (зокрема, постанови від 28.04.2022 року по справі № 9901/480/21, від 08.09.2022 року по справі № 990/11/22).

Проте представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_2 не зазначає в скарзі поважні причини пропуску строку на звернення до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого та не порушує клопотання про поновлення пропущеного строку.

Посилання адвоката ОСОБА_2 на отримання нею 11.03.2025 року відповіді від відділення поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області на її адвокатський запит № 42/25 від 07.03.2025 року щодо внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР на підставі заяви ОСОБА_3 від 16.03.2024 року не свідчить про поважність причини пропуску строку на подання скарги до суду, з огляду на положення ч. 1 ст. 214 КПК України.

З моменту подачі заяви про вчинення кримінального правопорушення від 16 березня 2024 року ОСОБА_3 мав би цікавитися станом розгляду його заяви, з огляду на обмежений строк (24 години), визначений законом для внесення відомостей до ЄРДР.

Невчинення ОСОБА_3 розумних заходів, направлених на з`ясування результатів поданої ним заяви про вчинення кримінального правопорушення з моменту подачі такої заяви до моменту звернення до слідчого судді не свідчить про добросовісне користування його процесуальними правами.

Враховуючи викладене вище, оскільки скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, клопотання про поновлення цього строку із зазначенням поважних причин відсутнє, скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Положеннями ч. 7 ст. 304 КПК України передбачено, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

Керуючись статтями 113, 117, 214, 303, 304, 309 КПК України, слідчий суддя,-

Постановив:

Скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ТОВ «Агростандарт натуральний продукт» на бездіяльність слідчого стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР - повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка її подала, разом зі скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити особі, яка подала скаргу, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її підписання.

Слідчий суддя