Номер справи 703/4264/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Сміла клопотання начальника Черкаського районного відділу №3 філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області про визначення остаточного покарання засудженому ОСОБА_4 ,

у с т а н о в и в :

Вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 01.11.2023 ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.309 КК України, та призначено йому покарання:

- за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

- за ч.1 ст.309 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, ОСОБА_4 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покладено на засудженого ОСОБА_4 у період іспитового строку наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ст.20, 93, 94 КК України застосовано до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 29.10.2024 ОСОБА_4 на підставі ч.2 ст.74 КК України звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, яке призначене йому вказаним вироком за ч.4 ст.185 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння на підставі Закону №3886-ІХ.

Цією ухвалою суд не визначив покарання, яке залишилося до відбування ОСОБА_4 .

У зв`язку із цим начальник Черкаського районного відділу №3 філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області звернувся до суду із клопотанням про визначення остаточного покарання ОСОБА_4 , яке йому слід відбувати за вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 01.11.2023.

Прокурор у судовому засіданні клопотання органу пробації підтримав, просив визначити в ухвалі покарання, до якого слід уважати засудженим ОСОБА_4 після застосування щодо нього закону, яким усунута караність діяння, за яке його було засуджено, та звільнення його від відбування частини призначеного вироком покарання.

Представник органу пробації та засуджений у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи.

Зважаючи на те, що за результатом розгляду заявленого клопотання становище засудженого не погіршується, неявка учасників, відповідно до абз. 2 ч.5 ст.539 КПК України, не перешкоджає вирішенню питань, пов`язаних з виконанням вироку, судом, із урахуванням думки прокурора, вирішено проводити судовий розгляд за відсутності в судовому засіданні представника органу пробації та засудженого.

Розглянувши заявлене клопотання, з`ясувавши думку прокурора, суд дійшов до наступного.

Відповідно до ст.70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

У даному випадку вироком суду від 01.11.2023 ОСОБА_4 призначено покарання як за ч.4 ст.185 КК України, так і за ч.1 ст.309 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 років та обмеження волі на строк 1 рік відповідно. На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, ОСОБА_4 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. Від відбування остаточно призначеного покарання засуджений звільнений на підставі ст.75 КК України із покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Відповідно до ч.2 ст.74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-ІХ (надалі Закон №3886-ІХ), який набрав чинності з 09.08.2024, серед іншого викладено у новій редакції статтю 51 КУпАП, частинами 1 та 2 якої визначено, що дрібним викраденням чужого майна шляхом крадіжки є викрадення майна, вартість якого на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 та 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян відповідно.

У зв`язку із тим, що вартість майна, за викрадення якого засуджено ОСОБА_4 , не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, до останнього у порядку зворотної дії застосовано положення вказаного закону та ухвалою суду від 29.10.2024 звільнено від призначеного за ч.4 ст.185 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Однак наразі є невідбутим покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, призначене ОСОБА_4 цим же вироком за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, від відбування якого засудженого не звільнено ухвалою суду від 29.10.2024.

Статтею 537 КПК України визначено перелік питань, які вирішуються судом під час виконання вироків, зокрема всякого роду сумніви і протиріччя.

Разом із цим, при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироку, суд не вправі змінювати зміст судового рішення, зокрема в частині звільнення від відбування покарання з випробуванням, визначеного вироком іспитового строку та покладених на засудженого обов`язків.

Ураховуючи, що ОСОБА_4 звільнено від призначеного вироком суду покарання лише в частині покарання за ч.4 ст.185 КК України, після набрання законної сили ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 29.10.2024 останнього слід вважати засудженим за ч.1 ст.309 КК України до визначеного вироком покарання за вчинення цього кримінального правопорушення, зі звільненням від його відбування на підставі ст.75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України. Також до ОСОБА_4 підлягає застосуванню визначений вироком примусовий захід медичного характеру.

На підставі викладеного, керуючись ст. 372, 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання начальника Черкаського районного відділу №3 філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області задовольнити.

Після набрання законної сили ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 29 жовтня 2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати таким, що засуджений вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 01 листопада 2023 року (справа №703/4264/23) за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування зазначеного покарання з іспитовим строком 2 (два) роки із покладенням на нього у період іспитового строку наступних обов`язків, що передбачені ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ст.20, 93, 94 КК України до ОСОБА_4 застосовано примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження - після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Суддя ОСОБА_1