Справа № 183/1714/25
№ 1-кс/183/412/25

У Х В А Л А
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Новомосковська Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-технічною освітою, не одруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-09.07.2012 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки;
-05.03.2013 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.309 КК України, на підставі ч.4 ст.70 КК України частково приєднаний не відбутий строк 1 місяць до вироку Новомосковського міськрайонного суду від 09.07.2012 до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки 1 місяць;
-01.10.2015 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст.246 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробувальним терміном 1 рік;
-11.10.2016 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано 6 місяці за вироком Новомосковського міськрайонного суду від 01.10.2016 року-11.10.2016 року;
-04.11.2019 року звільнений з Солонянської ІК (№21) Дніпропетровської області за відбуттям строку покарання;
-27.04.2020 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
-24.12.2020 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.357, ч.1 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком від 27.04.2020 р., до відбуття 3 роки 8 місяців позбавлення волі;
-07.06.2022 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання з покаранням призначеного вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.12.2020 р. остаточно до відбуття 3 роки 9 місяців позбавлення волі;
-22.03.2024 року звільнений з Синельниківської ІК (№94) Дніпропетровської області за відбуттям строку покарання;
-03.06.2024 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.309 КК України до обмеження волі строком на 2 роки. На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 рік 6 місяців.
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, -
В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що у невстановлені в ході досудового розслідування дату та час, однак не пізніше 14 години 17 хвилин 26 лютого 2025 року ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання з метою збуту та збут наркотичних засобів, діючи умисно, будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», придбав у невстановлений в ході досудового розслідування спосіб та почав зберігати три таблетки білого кольору, загальною масою 1,5015 г, які містять метадон (фенадон), який відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, маса якого в якого в таблетках становить 0,067 г.
У подальшому, 26 лютого 2025 року, приблизно о 13 годині 17 хвилин, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконний збут наркотичного засобу, перебуваючи на відкритій ділянці місцевості біля будинку №31 по вул. Київській у м. Самар Дніпропетровської області, діючи умисно, з корисливих мотивів, достовірно знаючи про обмеження обігу метадону (фенадону), продав ОСОБА_7 , реальні анкетні дані якого змінені, три таблетки білого кольору, загальною масою 1,5015 г, які містять метадон (фенадон), який відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, маса якого в таблетках становить 0,067 г, за що отримав грошові кошти у сумі 300 гривень.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.2 ст.307 КК України, як незаконне придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут наркотичних засобів, вчинений особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст.309 КК України.
27 лютого 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст.ст. 208, 615 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
Враховуючи особу підозрюваного, слідчий вважає наявними ризики, визначені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Про наявність ризику передбаченого у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що свідчить те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься тяжкого, відповідальність за які передбачена у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років позбавлення волі, відповідно, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість понесення покарання, у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів, останній може переховуватись від суду з метою уникнення понесення покарання.
Наявність ризику передбаченого у п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий обґрунтовує тим, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, підозрюваний знає усіх свідків, які ще не допитані судом, проживають в одному населеному пункті.
Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України) слідчим обґрунтовується тим, що підозрюваний, будучи особою, раніше судимою, у період відбування випробувального терміну на шлях виправлення не став та наразі обґрунтовано підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті наркотичних засобів, обіг яких обмежено, й перебуваючи на волі, може продовжити вказану злочинну діяльність, тобто вчиняти інші кримінальні правопорушення у тому числі й продовжити здійснювати збут наркотичних засобів.
З урахуванням наявності вказаних ризиків, слідчий наполягає на тому, що забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання вказаним ризикам можливо лише із застосуванням до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть достатньою мірою обмежити свободу його пересування.
Прокурор клопотання слідчого підтримав, просив його задовольнити, мотивуючи обставинами, викладеними у ньому. Прокурор вважає, що сукупність усіх обставин, перелічених у клопотанні та наявність непогашеної судимості, не дають підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Підозрюваний та захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем фактичного проживання підозрюваного.
При цьому захисник наполягав на тому, що його підзахисний, маючи постійне місце проживання, не має наміру його залишати, готовий прибувати до слідчого за першою вимогою, був затриманий за місцем свого проживання.
Вислухавши позицію сторін кримінального провадження, перевіривши матеріали, подані до клопотання, дослідивши надані докази, слідча суддя приходить до наступного висновку.
27 лютого 2025 року о 20 годині 30 хвилини ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
27 лютого 2025 року ОСОБА_5 вручене письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам визначеним положенням цієї статті.
Статтею 178 КПК України визначено обов`язок суду, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінити в сукупності всі обставини вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та особу підозрюваного.
Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, що попередньо кваліфіковане органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 307 КК України, що підтверджується:
-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_8 від 07 січня 2025 року;
-показаннями свідка ОСОБА_8 від 11 січня 2025 року;
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_8 від 11 січня 2025 року;
-показаннями свідка ОСОБА_9 від 11 січня 2025 року;
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_9 від 11 січня 2025 року;
-показаннями свідка ОСОБА_7 , від 13 січня 2025 року;
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_7 , від 13 січня 2025 року;
-протоколом огляду предмета, а саме грошових коштів від 26 лютого 2025 року;
-протоколом огляду предмета, а саме трьох пігулок білого кольору від 26 лютого 2025 року;
-висновком експерта №СЕ-19/104-25/8229-НЗПРАП від 27 лютого 2025 року;
-додатковими показаннями свідка ОСОБА_7 від 27 лютого 2025 року;
-показаннями свідка ОСОБА_10 від 27 лютого 2025 року;
-показаннями свідка ОСОБА_11 від 27 лютого 2025 року та іншими матеріалами кримінального провадження.
При розгляді доказів, наданих слідчим в підтвердження клопотання, слідча суддя, на підставі ст. 178 КПК України, вважає зазначені вище докази вагомими та обґрунтованими.
У відповідності до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Фокс, Камбел і Харлі проти Сполученого Королівства», вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Тому слідчий суддя вважає, що існують всі підстави вважати підозру обґрунтованою.
Стосовно ризиків, визначених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідча суддя погоджується з позицією слідчого, підтриманою прокурором, щодо імовірності їх виникнення, з огляду на особу ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за який передбачено понесення винною особою покарання у вигляді позбавлення волі, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість понесення покарання, у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення понесення покарання.
Наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, суду також доведена, оскільки ОСОБА_5 обізнаний про наявність свідків у даному кримінальному провадженні, а тому, перебуваючи на свободі, матиме реальну можливість незаконного впливу на свідків.
З огляду не особу підозрюваного, який не дивлячись на те, що має постійне місце проживання, через короткий проміжок часу після вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 КК України, після звільнення від відбування покарання, призначеного з іспитовим строком, вчинив кримінальне правопорушення, а тому враховуючи відсутність беззаперечних соціальних зв`язків, слідча суддя вбачає наявність ризику, визначеного п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.
При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідчий суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
З урахуванням вищевикладеного, клопотання старшого слідчого Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 182, 194, 371, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-
п о с т а н о в и в :
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по 27 квітня 2025 року включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчої судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідча суддя ОСОБА_1