Справа № 214/1587/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2025 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у м. Кривому Розі кримінальне провадження №0000038 від 06.02.2025 року щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, українця, маючого професійно-технічну освіту, офіційно не працюючого, не одруженого, на утриманні малолітніх (неповнолітніх) дітей не маючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

? 03.10.2000 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ст.17 ч.2, 140 ч.3, 140 ч.3, 141 ч.2, 42 КК України до на 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнився 15.11.2002 року з Куряжскої ВК Харківської області за ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 07.11.2002 року за ст. 53 КК України умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 2 місяці 18 днів;

? 19.01.2004 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ст.309 ч.1 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст.71 КК України частково приєднано покарання за вироком від 03.10.2000 року до відбуття остаточно визначено 1 рік 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 05.03.2005 року з П`ятихатківської ВК №122 за постановою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 25.02.2005 року за ст. 81 КК України умовно-достроково на невідбутий строк 2 місяці 12 днів;

? 05.10.2006 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ст.307 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнився 11.07.2011 року з Дніпропетровської ВК № 89 по відбуттю строку покарання;

? 12.03.2012 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ст.186 ч.2 КК України до покарання у вигляді 4 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 09.02.2015 року з Дніпропетровської ВК № 89 за ухвалою Ленінського суду м. Дніпропетровська від 30.01.2015 року за ст. 81 КК України умовно-достроково, невідбутий строк 1 рік 5 місяців 9 днів;

? 27.06.2018 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі;

? 17.12.2018 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за даним вироком покаранням, призначеним за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 27.06.2018 до відбуття остаточно визначено 2 роки 3 місяці позбавлення волі. Звільнився 19.06.2020 з ДУВП №4 по відбуттю строку покарання;

? 03.03.2021 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років та 3 місяців позбавлення волі;

? 19.09.2023 року Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року та 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання з вироком Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг від 03.03.2021 остаточно до відбуття визначити 3 роки та 4 місяці позбавлення волі. Зарахувати в строк відбуття покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг від 03.03.2021 з 29.09.2020. Звільнений 29.01.2024 з Дніпропетровської ВК №89 по відбуттю строку покарання;

? 13.11.2024 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Так, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 05.02.2025 близько 13.38 годин, перебуваючи біля магазину «Птиця», за адресою: буд.17 а, по вул. Спасівська, в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, де між ним та потерпілим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виникла словесна сварка, в ході якої на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_5 виник намір, спрямований на завдання фізичного болю потерпілому ОСОБА_4 .

Після чого, ОСОБА_3 реалізуючи свій протиправний намір, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно завдав потерпілому ОСОБА_4 сім ударів долонею правої руки в область голови та верхньої частини тулуба ОСОБА_4 , завдавши тим самим фізичного болю і не спричинивши тілесних ушкоджень останньому

Таким чином, умисні дії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфіковано за ч. 1 ст. 126 КК України, за ознаками: умисне завдання побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 про обвинувачення у вчиненні ним кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, який затверджений 19 лютого 2025 року процесуальним керівником прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_6 , надійшов до суду із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Окрім того, згідно з заявою ОСОБА_3 від 19 лютого 2025 року щодо визнання ним своєї винуватості, згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складеної за участі його захисника адвоката ОСОБА_7 , обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами викладеними в обвинувальному акті.

Також, ОСОБА_3 , ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку та погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні (Т.1, а.с.11-12).

Враховуючи викладене вище, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч.2 ст.381 КПК України.

У відповідності до положень ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Так, відповідно до положень ч.2 ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , є кримінальним проступком.

Частинами 1 та 2 ст.382 КПК України визначено, що суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок, який повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду, та в якому за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього письмові докази, які, відповідно до положень ст.ст.85, 86 КК України, є належними та допустимими, приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_8 правильно кваліфіковано за ч.1 ст.126 КК України, як умисне завдання побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст.ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, зокрема, відомості, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Відповідно до ч.1 ст.66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому не встановлено.

Обставин, відповідно до ст.67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченому, не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_3 по відношенню до інкримінованого йому кримінального проступку підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України.( Т.2, а.с. 32).

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального проступку, особу обвинуваченого, який за місцем мешкання характеризується нейтрально (Т.2 а.с. 35), не працює, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимого (Т2, а.с. 36-41), в КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР до лікаря а лікаря психіатра не звертався (Т.2 , а.с. 32), в КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР звертався до лікаря нарколога за медичною допомогою з 28.07.2011 року по 28.02.2014 року з приводу «Вживання декількох психоактивних речовин зі шкідливими наслідками» та з 28.02.2024 року по теперішній час з приводу: «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опоїдів. Синдром залежності» (Т.2 а.с. 33).

При призначенні покарання суд враховує, що у ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16.10.2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Також, у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005 року) та «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.02.2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

Крім того, відповідно до ст.ст.50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_3 покарання за вчинення інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, у виді штрафу в дохід держави.

Суд, переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування до обвинуваченого положень ст.69 КК України, судом не встановлено.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання судом не встановлено.

Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.368-371, 370, 373, 374, 381-382 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України.

Призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання, за ч.1 ст. 126 КК України у виді штрафу в розмірі 50 «п`ятдесят» неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.

Речовий доказ:

Один диск DVD-R з камери спостереження магазину «Птиця», розташованому за адресою: вул. Спасівська, 17а, м. Кривий Ріг, який поміщено у паперовий конверт та опечатано- залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Відповідно до ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст.381, 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1