Єдиний унікальний номер: 343/934/24
Номер провадження: 1-кп/343/40/25
У Х В А Л А

20 березня 2025 року м. Долина

Долинський районний суд Івано - Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Долинського районного суду Івано - Франківської області, матеріали кримінального провадження №1-кп/343/40/25, внесеного 28.10.2023 в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000435, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, в порядку ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 307; ч. 2 ст. 307 КК України,

за участю: прокурора Долинського відділу Калуської окружної прокуратури ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

на розгляді в суді перебуває дане кримінальне провадження.

Ухвалою суду від 22.01.2025 ОСОБА_3 продовжено строк дії покладених на нього обов`язків на строк два місяці.

Прокурор ОСОБА_4 подав клопотання про продовждення строку дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язків, в обґрунтування якого посилався на те, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. В обґрунтування поданого клопотання посилається на те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч. 1 ст. 307; ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, незаконному збуті наркотичного засобу та незаконному зберіганні з метою збуту, збуті наркотичного засобу, вчиненому повторно. Підстави для зміни запобіжного заходу на даний час відсутні.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 подане клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечили щодо задоволення даного клопотання.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши подане прокурором клопотання, матеріали кримінального провадження, суд приходить такого висновку.

Частиною 1 статті 2 Кримінально процесуального кодексу України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору.

Пунктом 1-5 частини 1 статті 176 Кримінально процесуального кодексу України встановлено, що запобіжними заходами є: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою.

Запобіжні заходи під час судового провадження застосовуються судом за клопотанням прокурора (ч. 4 ст. 176 КПК України).

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_3 інкриміновано вчинення тяжких злочинів, за які, у разі визнання його винуватими, передбачена відповідальність виключно у виді позбавлення волі з конфіскацією майна, а отже, він усвідомлює неминучість покарання, що може спонукати його переховуватись від суду та перешкоджати судовому провадженню.

В ході розгляду даного клопотання суд дійшов висновку, що ризики, встановленні при вирішенні питання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу, не зменшились, продовжують існувати, та у судовому засіданні прокурором доведено наявність обставин, які виправдовують подальше продовження строку дії покладених на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Слід зазначити, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що обвинувачений однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про продовження запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачені можуть здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

Ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Однак в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження суд застосовує стандарт достатності підстав вважати, що обвинувачений може вдатися до дій, які можуть зашкодити кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого суд має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

На переконання прокурора, в цьому провадженні існують ризики, що обвинувачений може: переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Заявлені прокурором ризики частково заслуговують на увагу та продовжують існувати.

Ймовірна можливість переховування обвинуваченого від суду підтверджується тим, що злочини, у вчиненні яких він обвинувачується, передбачають, зокрема, покарання виключно у виді позбавлення волі з конфіскацією майна, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для нього переховуватись від суду.

Підставами вважати, що обвинувачений перебуваючи на волі може переховуватися від суду, є те, що він обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів і у разі визнання його винуватим, ризик втечі для нього може бути менш небезпечним ніж призначене покарання і його відбування.

Заслуговує на увагу і ризик незаконного впливу обвинуваченого на свідків, оскільки такі ще не всі допитані судом.

Враховуючи вищевикладене, застосувати інші, більш м`які види запобіжних заходів, неможливо, оскільки такі не забезпечать запобіганню вищевказаним ризикам.

За таких обставин суд приходить висновку, що клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 строку дії покладених обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України слід задовольнити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 110, 176-178, 182, 184, 193, 194, 196, 372, КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

клопотання прокурора про продовження строку дії покладених обов`язків обвинуваченому ОСОБА_3 - задовольнити.

Продовжити застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 на строк 2 (два) місяці, тобто до 20 травня 2025 року, покладених на нього обов`язків, а саме:

- прибувати до суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із м. Долина Калуського району Івано Франківської області без дозволу суду;

- утримуватися від спілкування із свідками;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1