ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/11169/24

Номер провадження 1-кп/495/1046/2024

25 грудня 2024 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши в спрощеному провадженні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000378 від 05.11.2024, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Дальнічени Білгород-Дністровського району Одеської області, із середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 за призовом під час мобілізації, що перебуває на посаді старшого стрільця оператора механізованого відділення 1 механізованого взводу 4 механізованої роти, у військовому званні «солдат», раніше судимого 10 жовтня 2023 року вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області за ч.1 ст. 286 КК України до покарання у вигляді 2 років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортним засобами строком на 1 рік із застосуванням ст. 75 КК України - встановленням іспитового строку 1 рік,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_4 вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10.10.2023 засуджений за ч.1 ст. 286 КК України до покарання у вигляді 2 років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортним засобами строком на 1 рік із застосуванням ст. 75 КК України - встановленням іспитового строку 1 рік. Вирок суду набрав законної сили 10.11.2023.

Будучи ознайомленим з порядком та умовами відбування основного та додаткового покарання, наслідками порушення умов відбування покарання за вказаним вироком, попереджений про настання кримінальної відповідальності у разі ухилення від відбування додаткового покарання, ОСОБА_4 умисно ухилився від виконання додаткового покарання у вигляді позбавлення права займатися певною діяльністю, а саме позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Так, 07 вересня 2024 року діючи умисно, з метою ухилення від відбування додаткового покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, будучи особою, засудженою до цього виду покарання, ознайомленим про умови відбування зазначеного виду покарання, без наявності поважних причин керував транспортним засобом ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_2 , під час чого о 03 годині 23 хвилини був зупинений уповноваженими співробітниками поліції за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Руськоіванівка, вул. Комсомольська, 54.

Таким чином, ОСОБА_4 ухилився від покарання, призначеного вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області за ч.1 ст. 286 КК України у виді позбавлення права займатись певною діяльністю (позбавлення права керувати транспортними засобами), тобто вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.389 КК України.

Указані обставини встановлені органом досудового розслідування та не оспорюються учасниками судового провадження.

Обвинуваченим подано заяву, яка складена у присутності адвоката, згідно з якою ОСОБА_4 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згодний на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.

Судом установлено, що відповідно до положень ч. 2 ст. 302 КПК України обвинуваченому прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, а також те, що обвинувачений надав добровільну згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового засідання.

При цьому обвинувачений подав заяву про беззаперечне визнання своєї винуватості, яка складена у присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 .

Враховуючи наведене, відповідно до положень ст. 382 КПК України суд розглядає обвинувальний акт у спрощеному провадженні, без виклику учасників кримінального провадження.

Суд, дослідивши матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості, приходить до висновку, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 389 КК України, а його дії кваліфікуються як ухилення засудженого від відбування покарання у виді позбавлення права займатись певною діяльністю.

Призначаючи обвинуваченому вид і розмір покарання, суд керується ст. 65 КК України і враховує, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до кримінальних проступків, за який передбачене покарання у вигляді виправних робіт на строк до двох років, або пробаційного нагляду на строк до двох років, або обмеження волі на той самий строк.

Суд враховує особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем проходження служби характеризується негативно, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

У якості пом`якшуючих обставин суд враховує визнання вини у вчиненому кримінальному проступку, щире каяття.

Обтяжуючі обставини відсутні.

Враховуючи викладене, пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин, дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, йому необхідно призначити покарання за ч.1 ст. 389 КК України у вигляді обмеження волі строком на 1 рік.

Крім того, відповідно до ст. 71 КК України, якщо засуджений до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання за новий злочин, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

За змістом ч. 3 ст. 71 КК України призначене хоча б за одним із вироків додаткове покарання або невідбута його частина за попереднім вироком підлягає приєднанню до основного покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків.

Кримінальне правопорушення, викладене в описовій частині даного вироку, ОСОБА_4 вчинено в період іспитового строку, що свідчить про наявність правових підстав для застосування положень ч.1,ч.3 ст.71 КК України при призначенні ОСОБА_4 остаточного покарання.

Невідбута частина покарання за попереднім вироком становить 2 роки обмеження волі з позбавленням права керувати транспортним засобами строком на 1 рік.

Відтак, на підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом повного складання призначених покарань слід визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки обмеження волі з позбавленням права керувати транспортним засобами строком на 1 рік.

Судові витрати відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 381, 382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України, та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 1, ч.3 ст. 71 КК України до покарання за даним вироком шляхом повного складання приєднати ОСОБА_4 невідбуте ним покарання за вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 жовтня 2023 року у вигляді 2 (двох) років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортним засобами строком на 1 рік та за сукупністю вироків обрати йому покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортним засобами строком на 1 рік.

Визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортним засобами строком на 1 рік.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_4 не обирати.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з дня отримання копії судового рішення, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України. Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ОСОБА_6