В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.04.2025 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003819 від 28.11.2024, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Київ, громадянки України, з професійно-технічною освітою, неодруженої, непрацевлаштованої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

з укладеною 09.04.2025 між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 угодою про визнання винуватості, -

У С Т А Н О В И В:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

28 листопада 2024 року о 10 год. 39 хв. у ОСОБА_4 виник протиправний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, обіг якої заборонено - «PVP», для особистого вживання, без мети збуту. В цей час ОСОБА_6 за допомогою месенджера «Telegram» знайшла канал із назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де було розміщено оголошення з продажу психотропної речовини, обіг якої заборонено - «PVР».

Після цього, ОСОБА_4 на вищезазначеному каналі оформила замовлення психотропної речовини, обіг якої заборонено - «РVР», оплативши за неї невстановленій досудовим розслідуванням особі 738 гривень, які перерахувала на банківську картку АТ «Ощадбанк» « НОМЕР_1 », після чого в той же день отримала від невстановленої досудовим розслідуванням особи координати з місцезнаходженням психотропної речовини, обіг якої заборонено - «РVР».

Продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, ОСОБА_4 28 листопада 2024 року, у невстановлений час, перебуваючи у дендропарку «Олександрія» в м. Біла Церква Київської області, на земельній ділянці незаконно придбала знайшла прозорий пакет із полімерного матеріалу з пазовим замком з вмістом кристалоподібної речовини світло-бежевого кольору, а саме - психотропної речовини «PVP».

В подальшому, ОСОБА_4 , маючи в минулому досвід вживання вказаної психотропної речовини, переконавшись, що придбана нею речовина є психотропною, а саме «РVР», поклала її до кишені своїх штанів та залишила при собі незаконно зберігати для подальшого вживання, без мети збуту.

Того ж дня, тобто 28 листопада 2024 року, близько 19 год. 45 хв., перебуваючи неподалік будинку № 179, що по бульвару Олександрійський в м.Біла Церква Київської області ОСОБА_4 зупинили працівники поліції для перевірки на предмет зберігання заборонених в обігу предметів та речовин. В подальшому, під час проведення особистого обшуку у ОСОБА_4 з кишені штанів виявлено та вилучено прозорий пакет із полімерного матеріалу з пазовим замком з вмістом кристалоподібної речовини світло-бежевого кольору, що містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - «PVP». Маса «PVP» у речовині становить 0,509 г, яку ОСОБА_4 , посягаючи на встановлений законом порядок обігу психотропних речовин і охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», незаконно придбала та зберігала при собі для власного вживання без мети збуту.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.2 ст.309 КК України, за кваліфікуючими ознаками, а саме як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею.

ІІ. Відомості про укладення угоди сторонами кримінального провадження та позиції сторін щодо можливості її затвердження.

09.04.2025 між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, яку подано у судовому засіданні.

У судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладені даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості, просив призначити обвинуваченій покарання, визначене угодою сторін кримінального провадження.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 беззастережно визнала себе винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, щиро розкаялась, та зазначила, що розуміє надані їй законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, яке до неї буде застосоване в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні угоди.

Захисник обвинуваченої просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити покарання, визначене в угоді, підтримавши позицію обвинуваченої.

ІІІ. Мотиви суду щодо затвердження угоди про визнання винуватості та призначення покарання.

Частиною 3 ст. 474 КПК України передбачено, що якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди..

Згідно з ч.ч. 1,4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, злочинів внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Відповідно до п.п.1-6 ч.7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє у затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону.

У зв`язку з наведеним, суд має підстави розглянути дане провадження відповідно до положень ст.473 КПК України.

Так, згідно з умовами угоди про визнання винуватості обвинувачена зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі пред`явленого обвинувачення у судовому провадженні.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначено покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік, на підставі ст. 71 КК України, з урахуванням положень ст.72 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду від 19.01.2024 остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік 1 (один) місяць.

Суд, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дійшов висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винною, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч.2 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

При призначенні покарання обвинуваченій, суд у відповідності до ст. ст. 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачена скоїла умисне кримінальне правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, неодружена, непрацевлаштована, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше судима вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19.01.2024 за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, до покарання у виді обмеження волі строком один рік, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік із покладенням обов`язків, визначених ст.76 КК України, у зв`язку з чим перебуває на обліку Білоцерківського РВ № 1 філії ДУ «Центр пробації» у м.Києві та Київській області. Згідно з медичною довідкою КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня № 4» від 05.12.2024 ОСОБА_4 медичну допомогу у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не отримує.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченої, суд відносить щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

Водночас, суд не визнає обставиною, яка відповідно до п. 11 ч.1 ст. 67 КК України обтяжує покарання вчинення злочину з використанням умов воєнного стану, про яку зазначено в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості, оскільки така обставина, не є тотожною поняттю «в умовах воєнного стану», місце вчинення злочину не відноситься до районів вогневого ураження, тимчасової окупації чи проходу військ, тобто воєнні дії не проводяться, а тому обвинувачена ОСОБА_4 не мала можливості використати найбільш несприятливий для суспільства час, тяжкі обставини та умови, в яких опинилося суспільство, з метою полегшення вчинення кримінального правопорушення.

Оскільки умови угоди про визнання винуватості, її форма та зміст відповідають вимогам КПК України та КК України, дії обвинуваченої вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею, яке згідно з положеннями ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжкого злочину, враховуючи данні про особу винної, її відношення до вчиненого, приймаючи до уваги наявність пом`якшуючої покарання обставини та відсутність обтяжуючих, відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена у даному провадженні, а оскільки інкримінованим ОСОБА_4 кримінальним правопорушенням шкоду завдано лише суспільним інтересам, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди, і призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України, із застосуванням положень ст.ст.71,72 КК України, приєднавши частково невідбуту частину покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19.01.2024 та призначивши остаточно до відбуття ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік 1 (один) місяць, оскільки суд дійшов висновку, що призначення такого покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, таке покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченої, які створять у неї готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

У відповідності до ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком..

Згідно з положеннями п.п. «б» п.1 ч.1 ст.72 КК України, при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.

IV. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Судом встановлено, що у цьому кримінальному провадженні щодо обвинуваченої запобіжні заходи не застосовувались. Водночас, 28.11.2024 ОСОБА_4 було затримано в порядку ст.208 КПК України, звільнено з кабінету слідчого Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області 28.11.2024, а тому суд вважає необхідним до призначеного покарання ОСОБА_4 зарахувати строк її попереднього ув`язнення 28.11.2024 (один день) за правилами ч.5 ст. 72 КК України.

Підстави для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не встановлені.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Враховуючи, що процесуальні витрати, які складаються з витрат на проведення судової експертизи (висновок експерта № СЕ-19/111-24/70196-НЗПРАП від 02.12.2024) у розмірі 3183,60 грн (три тисячі сто вісімдесят три гривні 60 копійок) документально підтверджені, тому вказані витрати підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.71, 72, 309 КК України, ст.ст.314, 374-376, 469, 472-475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 09.04.2025 у кримінальному провадженні № 0003819 від 28.11.2024 про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, та призначити узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.71, ст.72 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19.01.2024 до покарання, призначеного за даним вироком, та остаточно призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік 1 (один) місяць.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання, тобто з моменту її затримання.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази:

-мобільний телефон марки «iPhone SE», номер моделі «MX9U2FS/A», IMEI: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , який відповідно до постанови про визнання речовими доказами та їх приєднання до матеріалів кримінального провадження від 29.11.2024, розписки ОСОБА_4 від 23.12.2024 передано на відповідальне зберігання ОСОБА_4 залишити ОСОБА_4 ;

-кристалоподібну речовину, що містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, масою 0,509 г та залишки первинного упакування, що знаходяться в спеціальному пакеті 00 12533, які відповідно до постанови про визнання речовими доказами та їх приєднання до матеріалів кримінального провадження від 04.12.2024, квитанції про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 2001 від 23.12.2024 зберігаються у камері схову Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області знищити.

Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати за проведення експертизи (висновок експерта № СЕ-19/111-24/70196-НЗПРАП від 02.12.2024) у розмірі 3183,60 грн (три тисячі сто вісімдесят три гривні 60 копійок) на користь держави.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання строк попереднього ув`язнення 28.11.2024 (один день), виходячи з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку:

- обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1