Справа № 461/2488/25
Провадження № 1-кп/461/414/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.04.2025 м.Львів

Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, не працюючого, з неповною середньою освітою, вдівця, має двох малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, востаннє вироком Галицького районного суду м.Львова від 08.06.2023 за ч.1 ст.369 КК України, покарання не відбув

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 Кримінального кодексу України -

в с т а н о в и в:

вироком Галицького районного суду м.Львова від 08.06.2023 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України та засуджено до покарання у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. В подальшому, ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 22.05.2024 невідбуте основне покарання, призначене вироком Галицького районного суду м.Львова від 08.06.2023, у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. замінено на покарання у виді 240 (двісті сорока) годин громадських робіт.

10.06.2024 до Личаківського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області надійшло розпорядження про виконання ухвали Галицького районного суду м.Львова від 22.05.2024, що набрала законної сили, яке було прийнято до виконання та поставлено ОСОБА_4 на облік. 24.06.2024 ОСОБА_4 було скеровано повідомлення про прибуття до Личаківського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області.

19.08.2024 до ГУ НП ЛУП №1 у Львівській області було скеровано подання про передачу матеріалів для проведення подальших розшукових заходів відносно засудженого ОСОБА_4

17.02.2025 надійшло повідомлення з ГУ НП ЛРУП №1 у Львівській області від 12.02.2025 №50283-2025 про те, що ОСОБА_4 оголошено в розшук та заведено оперативно-розшукову справу №4100602 від 04.09.2024.

26.03.2025 ОСОБА_4 був доставлений працівниками поліції до Личаківського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області, де йому роз`яснено порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт, також попереджено про наслідки ухилення від покарання, а саме, що за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.389 КК України. Однак, засуджений ОСОБА_4 , перебуваючи у Личаківському РВ філії ДУ «Центр пробації» Львівській області, що за адресою: м. Львів, вул. Мартовича, 3, в порушення умов відбування покарання, умисно, без поважних причин, маючи реальну можливість його відбути, всупереч інтересам правосуддя в частині забезпечення виконання покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, будучи ознайомленим з порядком та умовами відбування покарання та попередженим про передбачену законодавством кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, відмовився від відбування покарання у виді громадських робіт, вказавши, що не має наміру їх відпрацьовувати, чим допустив ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт та порушив обов`язки, покладені на нього ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 22.05.2024, якою невідбуте основне покарання, призначене вироком Галицького районного суду м.Львова від 08.06.2023, у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. замінено на покарання у виді 240 (двісті сорока) годин громадських робіт.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується в ухиленні засудженим від відбування покарання у виді громадських робіт, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, визнав повністю, та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. Пояснив суду, що в квітні 2023 року померла його дружина та він залишився сам з двома малолітніми дітьми. ОСОБА_4 зазначив, що перебував у скрутному фінансовому становищі, через що не міг сплатити штраф, а в подальшому, не міг виконувати покарання у виді громадських робіт, оскільки доглядав за дітьми. У вчиненому щиро розкаюється та просить суворо його не карати, вказавши, що повністю усвідомив протиправність своїх дій.

Враховуючи те, що обвинувачений не заперечував фактичні обставини та судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, переконавшись у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши всім учасникам судового провадження правові наслідки ч.3 ст.349 КПК України та отримавши на це їх згоду, визнав не доцільним дослідження інших доказів у справі.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, яке йому інкриміновано, доведена повністю.

Виходячи з вимог ст.337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд, розглянувши дане кримінальне провадження дійшов висновку, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.389 КК України є правильною, оскільки останній ухилявся від відбування покарання у виді громадських робіт.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами станом на 6 листопада 2009 року) при призначенні покарання в кожному випадку мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно п.3 вищевказаної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

При призначенні покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, обставини його вчинення, зокрема, особу обвинуваченого та обставини, які перешкоджали йому виконати вирок.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що досягнення мети визначеної у ст.50 КК України, а саме виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливе при призначенні покарання у виді пробаційного нагляду з покладенням обов`язків, передбачених ч.2 ст.59-1 КК України.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 03.12.2024 у справі № 335/1211/23, стаття 72 КК України не передбачає прямого співвідношення громадських робіт та пробаційного нагляду. Таке співвідношення може бути проведено лише опосередковано через інші види покарань двома способами: за допомогою комплексного використання положень підпунктів г) і а-1) п.1 ч.1 ст.72 КК України; або з використанням положень пунктів 4 і 5 ч.1 ст.72 КК України.

За змістом п.п.4, 5 ч.1 ст.72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид, виходячи з такого їх співвідношення: одному дню обмеження волі або арешту відповідають вісім годин громадських робіт; одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду.

Отже, із зазначених положень вбачається, що одному дню пробаційного нагляду відповідають вісім годин громадських робіт.

За таких обставин, в порядку ст.71 КК України суд вважає за необхідне до покарання за цим вироком повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Галицького районного суду м.Львова від 08.06.2023, що складає 240 (двісті сорок) годин громадських робіт, виходячи із розрахунку, визначеному положеннями п.п.4, 5 ч.1 ст.72 КК України, що одному дню пробаційного нагляду відповідає 8 (вісім) годин громадських робіт.

Таке покарання стосовно ОСОБА_4 є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Речові докази та судові витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст.ст. 12, 71, 72, 389 КК України, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 Кримінального кодексу України, та призначити покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.

На підставі статей 71, 72 КК України, до покарання за цим вироком повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Галицького районного суду м.Львова від 08.06.2023 та призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік та 30 (тридцять) днів.

Згідно з ч.2, 3 ст.59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк відбування покарання рахувати з дня постановки ОСОБА_4 на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не заперечувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1