Справа 288/2071/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року . смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня Житомирської області подання в.о. начальника Житомирського РС № 5 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області- ОСОБА_5 , про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жовтневе, Попільнянського району Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, непрацюючий, на утриманні неповнолітніх дітей немає, засудженого вироком Попільнянського районного суду Житомирської області від 11 червня 2024 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі, звільненого від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Попільнянського районного суду Житомирської області перебуває подання в.о. начальника Житомирського РС № 5 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області- ОСОБА_5 , про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» відносно ОСОБА_4 , засудженого вироком Попільнянського районного суду Житомирської області від 11 червня 2024 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі, звільненого від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік.

Відповідно до подання, на обліку Житомирського PC №5 з 13.11.2023 перебуває засуджений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Жовтневе, Попільнянського району Житомирської області, зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, раніше не судимий.

Засуджений: 11.06.2024 Попільнянським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ст. 75 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі з іспитовим строком 1 рік.

Вирок набрав законної сили - 11.07.2024 року. Початок строку 15.07.2024 року. Кінець строку -15.07.2025 року.

09 серпня 2024 року набрав законної сили Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-ІХ, яким внесено зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вироку Попільнянського районного суду Житомирської області від 11.06.2024 року засуджений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення за ч.2 ст.185 КК України, чим завдав збитки на суму 720 грн. 80 коп., що складає менше двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян для працездатних осіб на момент вчинення засудженим кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене просить вирішити питання щодо приведення вироку Попільнянського районного суду Житомирської області від 11.06.2024 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-ІХ відносно засудженого ОСОБА_4 .

Представник органу пробації в судове засідання не з"явилась, в поданні просила, розгляд проводити без її участі.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував щодо задоволення подання органу пробації про приведення вироку суду у відповідність згідно з діючим законодавством відносно ОСОБА_4 .

Засуджений в судовому засіданні просив задовольнити подання органу пробації.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та надані до суду докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що вироком Попільнянського районного суду Житомирської області від 11 червня 2024 року, ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15, частиною 2 статті 185 КК України, і призначено йому покарання за частиною 2 статті 15, частиною 2 статті 185 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі статті 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням протягом 1 (одного) року іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі статті 76 КК України зобов`язано ОСОБА_4 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи та навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з цим органом.

На підставі п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18 липня 2024 року, відповідно до якого у новій редакції викладено статтю 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна».

За ч. 1 ст. 51 КУпАП настає адміністративна відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частина 2 ст. 51 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за дію, передбачену частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Частиною 1 статті 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень,

для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп. 169.1.1 пункту 169.1 ст. 169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.

Зі змісту вироку слідує, що кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 15, частиною 2 статті 185 КК України ОСОБА_4 вчинив 05 вересня 2021 року.

Станом на 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб, згідно із ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», становив 2270 грн.

Таким чином, два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, що станом на 01 січня 2021 року становило 2270 грн.

Як убачається з вироку, вартість викраденого майна складає 720 грн. 80 коп., тобто не перевищує 2270 грн.

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння (ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Крім того, суд звертає увагу, що Об`єднана Палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 07 жовтня 2024 року (справа № 278/1566/21, провадження № 51-2555кмо24) дійшла висновку, що Закон № 3886- IX, яким унесені зміни до ст.51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст.5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.51 КУпАП.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Щодо підстав застосування зворотної дії в часі закону України № 3886-IX від 18.07.2024 суд виходить з наступного.

Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2000 від 19 квітня 2000 року визначено, що виключно кримінальними законами України визначаються діяння, які є кримінальними правопорушеннями, та встановлюється відповідальність за їх вчинення. Відповідно і зворотна дія в часі реалізується через кримінальні закони у випадках, коли вони скасовують або пом`якшують відповідальність особи.

Закон № 3886-IX від 18.07.2024 є складовою законодавства про адміністративні правопорушення, з огляду на те, що зміни внесені до ст. 51 КУпАП.

Водночас, за висновком ЄСПЛ (справа «Лучанінова проти України», заява №16347/02) адміністративне правопорушення «дрібна крадіжка», передбачене ст. 51 КУпАП, є кримінальним для цілей застосування Конвенції.

За таких обставин, суд вважає за можливе застосування зворотної дії в часі Закону України № 3886-IX від 18.07.2024 до осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання чинності цим законом.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_4 за вироком Попільнянського районного суду Житомирської області від 11 червня 2024 року, завдав матеріальну шкоду потерпілому на суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на 1 січня звітного року, у якому була скоєна крадіжка (2021 рік), тобто вчинене ним діяння відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ не є кримінально-караними на теперішній час, суд звільняє засудженого ОСОБА_4 від призначеного покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

За таких обставин, подання в.о. начальника Житомирського РС № 5 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області, підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 369, 376, 537, 539 КПК України, ч.1 ст.5, ч.2 ст.74 КК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Подання в.о. начальника Житомирського РС № 5 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області- ОСОБА_5 , про приведення вироку згідно з діючим законодавством відносно ОСОБА_4 - задовольнити.

Привести вирок Попільнянського районного суду Житомирської області від 11 червня 2024 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-ІХ.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, призначеного вироком Попільнянського районного суду Житомирської області від 11 червня 2024 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, у зв`язку із скасуванням кримінальної протиправності вчиненого діяння на підставі ч. 2 ст.74 КК України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, встановленого КПК України, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Житомирського апеляційного суду через Попільнянський районний суд Житомирської області протягом семи днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя Попільнянського

районного суду ОСОБА_1