ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" березня 2025 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Київського районного суду м. Харкова в залі судового засідання кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харків, українця, громадянина України, із середньою-технічною освітою, який не є інвалідом та військовослужбовцем , не одруженого, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку на утриманні не маючого, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 10 лютого 2017 року вироком Київського районного суду м. Харкова за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, 12 березня 2020 року вироком Харківського апеляційного суду вирок Київського районного суду м. Харкова від 10.02.2017 скасований в частині призначення покарання та призначено покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі. 24 квітня 2023 року звільнений з державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» за відбуттям строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимим, маючи не зняті та не погашені в установленому законом порядку судимості, у тому числі за вчинення корисливих кримінальних правопорушень (злочинів) проти власності, останній раз за вироком Харківського апеляційного суду від 12.03.2020р. за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову, повторно вчинив умисне корисливе кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

Так, 18.08.2024 близько 14 год. 30 хв., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за попередньою домовленістю зустрівся зі своєю знайомою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , поблизу будинку № 40 по вул. Барабашова в м. Харкові.

Під час зустрічі у ОСОБА_4 виник умисел на незаконне заволодіння майном ОСОБА_5 шляхом зловживання довірою. Після чого, ОСОБА_4 , керуючись корисливим мотивом, реалізуючи свій прямий злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, діючи умисно, повторно, протиправно та незаконно, з метою збагатитися за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, попросив у ОСОБА_5 , надати йому в тимчасове користування мобільний телефон, запевнивши останню, що поверне дане майно, не маючи при цьому наміру виконати зобов`язання, а бажаючи звернути даний телефон на свою користь. ОСОБА_5 , довіряючи ОСОБА_4 , будучи введеною останнім в оману, погодилась та добровільно передала свій мобільний телефон «Iphone SE» 64 GB, у корпусі червоного кольору, 2020 року випуску, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , без сім-картки мобільного оператора, загальна вартість згідно висновку есперта ННЦ «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» № 8058 від 14.10.2024 за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи, становить 4 000 гривень

В подальшому ОСОБА_4 , продовжуючи свою злочинну діяльність, спрямовану на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, розпорядився на свій власний розсуд вищевказаним мобільним телефоном, продавши його ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який не був обізнаний про протиправні дії ОСОБА_4 , та грошові кошти, отримані від продажу, обернув на свою користь.

Внаслідок вищевказаних злочинних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_5 спричинена матеріальна шкода на суму 4 000 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, визнав в повному обсязі, щиро каявся, та пояснив, що 18.08.2024 близько 14 год. 30 хв., він за попередньою домовленістю зустрівся зі своєю знайомою ОСОБА_5 , поблизу будинку № 40 по вул. Барабашова в м. Харкові. Під час зустрічі у нього виник умисел на незаконне заволодіння її майном шляхом зловживання довірою. Після чого, він діючи умисно, з метою збагатитися за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, попросив у ОСОБА_5 , надати йому в тимчасове користування мобільний телефон, та запевнив що поверне його, не маючи при цьому наміру виконати зобов`язання, а бажаючи звернути даний телефон на свою користь. ОСОБА_5 , довіряючи йому, погодилась та добровільно передала йому свій мобільний телефон «Iphone SE» 64 GB. В подальшому, він продав телефон ОСОБА_5 . ОСОБА_6 , який не був обізнаний про його протиправні дії та грошові кошти, отримані від продажу, обернув на свою користь.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції. Роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів (крім допиту обвинуваченого) стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та розглядає справу у відповідності до ст. 349 КПК України.

За таких обставин суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, доведена у повному обсязі, та кваліфікує його дії за ст. 190 ч.2 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Як особа ОСОБА_4 характеризується формально, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не одружений, не військовослужбовець, раніше неодноразово судимий, останній раз вироком Харківського апеляційного суду від 12 березня 2020 року за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, 24 квітня 2023 року звільнений з державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» за відбуттям строку покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Беручи до уваги наведене, при обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить з положень ст. ст. 50, 65 та 69-1 КК України та враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, наведені вище, ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, його відношення до скоєного, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання і вважає необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень обрати покарання у виді позбавлення волі.

Однак, враховуючи позитивну посткримінальну поведінку обвинуваченого, а саме усвідомлення протиправності своєї злочинної поведінки та наміру в подальшому суворо дотримуватись закону, що на думку суду, також істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, суд вважає за можливе застосувати ст. 75 КК України і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання з іспитовим строком з застосуванням ст. 76 КК України.

Суд вважає, що наведені судом обставини дійсно можуть бути підставами для застосування інституту звільнення від покарання з випробуванням, бо ще не втрачена можливість соціальної реабілітації та виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, що також підтверджується його поведінкою після вчинення злочину, критичним ставленням до нього, усвідомлення своєї провини і засудження своєї протиправної поведінки, яка свідчить про дійсне прагнення стати на шлях виправлення і перевиховання.

Отже, на переконання суду, призначення такого покарання обвинуваченому ОСОБА_4 буде відповідати вимогам закону, за своїм видом та розміром є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, що відповідає положенням ст. 65 КК України.

Відповідно до ч. 1, 7 ст. 72 КК України в строк відбуття покарання ОСОБА_4 слід зарахувати термін знаходження його під цілодобовим домашнім арештом з 19.11.2024 по 05.01.2025 за ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 19.11.2024.

Відповідно до ст.ст. 118, 122, 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого судові витрати за проведення судової експертизи на користь держави.

Цивільний позов не заявлено.

Згідно ч. 1 ст. 174 КК України, підлягає скасуванню арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 30.09.2024, на майно, а саме: мобільний телефон ТМ «iPhone SE», корпус мобільного телефона червоного кольору, який має пошкодження у виді подряпин та потертостей на корпусі, IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 , сімкарта у мобільному телефоні відсутня, який належить ОСОБА_5 , вилучений 26.09.2024 у ході огляду місця події, проведеному у службовому кабінеті №212 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49 у ОСОБА_6 .

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

В силу ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, встановити випробувальний строк 1 (один) рій, в силу ст. 76 КК України покласти на засудженого обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до ч. 1, 7 ст. 72 КК України в строк відбуття покарання ОСОБА_4 зарахувати термін знаходження його під цілодобовим домашнім арештом з 19.11.2024 по 05.01.2025. із розрахунку , що три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 8058 в розмірі 2271 (дві тисячі двісті сімдесят одна) грн., 84 коп.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 30.09.2024, на майно, а саме: мобільний телефон ТМ «iPhone SE», корпус мобільного телефона червоного кольору, який має пошкодження у виді подряпин та потертостей на корпусі, IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 , сімкарта у мобільному телефоні відсутня, який належить ОСОБА_5 , вилучений 26.09.2024 у ході огляду місця події, проведеному у службовому кабінеті №212 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49 у ОСОБА_6 .

Речовий доказ: мобільний телефон ТМ «iPhone SE», корпус мобільного телефона червоного кольору, який має пошкодження у виді подряпин та потертостей на корпусі, IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 , сімкарта у мобільному телефоні відсутня, після набрання вироком законної сили, повернути власнику ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий - суддя ОСОБА_1