Справа № 307/4991/22
Провадження № 1-кп/307/335/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2025 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі колегії:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

представника потерпілої ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_11 ,

захисника ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

спеціаліста ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 липня 2022 року за №0000204 про обвинувачення ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_11 , 23 липня 2022 року близько 19 години 30 хвилин у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , у приміщенні спальної кімнати будинку разом із своїм сином ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на ґрунті погіршення сімейних відносин з дружиною ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , будучи розлюченим через чергову сварку з нею, що відбулася того ж дня раніше, взяв із шафи для одягу набір кухонних ножів марки «ERNESTO», звідки вийняв один ніж. Узявши ніж до правої руки, ОСОБА_11 підійшов до сина, який у той час, лежачи на ліжку, грався з іграшками, та діючи умисно з метою вбивства ОСОБА_9 , знаючи достовірно про те, що він є малолітнім, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у виді його смерті та бажаючи настання таких наслідків, незважаючи на його безпорадний стан, зумовлений малолітнім віком, прикривши своєю долонею лівої руки обличчя ОСОБА_9 , усвідомлюючи, що у ділянці шиї та грудної клітки розташовані життєво важливі органи, гострим лезом ножа унаслідок неодноразових травмуючих дій заподіяв йому глибокі порізи в області шиї та плечового суглобу, після чого завдав два удари в область передньої поверхні грудної клітки, спричинивши ОСОБА_9 тілесні ушкодження у виді синця ділянки носо-губного трикутника, колото- різаної рани шиї, різаної рани підборіддя, різаної рани правого плечового суглобу, чотирьох саден ділянки правого плечового суглобу, різаної рани правого передпліччя, різаної рани 4 пальця правої руки, різаної рани китиці лівої руки, двох різаних ран 4 пальця лівої руки, проникаючої колото-різаної рани грудної клітки з пораненням легені, проникаючої колото-різаної рани черевної та грудної порожнин з пораненням серця, які призвели до розвитку гострої крововтрати, що і стало безпосередньою причиною смерті малолітнього ОСОБА_9 на місці події. Унаслідок злочинних дій ОСОБА_11 , малолітньому ОСОБА_9 заподіяно тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя, а саме: колото-різану рану шиї у ділянці передньої та лівої бокової поверхонь шиї, що виникла у результаті двох або більше локальних дій предметом, що має вістря та ріжучу крайку; проникаючу колото-різану рану грудної клітки з пораненням легені у ділянці передньої поверхні грудної клітки на рівні 6 міжребер`я по лівій білягруднинній лінії, що виникла у результаті однієї або більше локальних дій предметом, що має вістря та ріжучу крайку; проникаючу колото-різану рану черевної та грудної порожнин з пораненням серця у надчеревній ділянці живота, що виникла у результаті однієї або більше локальних дій предметом, що має вістря та ріжучу крайку.

Крім цього, малолітньому ОСОБА_9 заподіяно тілесне ушкодження середньої тяжкості, а саме, різану рану правого плечового суглобу, що виникла у ділянці передньої поверхні шиї у результаті трьох або більше локальних дій предметом, що має ріжучу крайку, легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я: різану рану підборіддя у передній ділянці поверхні підборіддя, різану рану правого передпліччя у ділянці передньої та внутрішньої поверхонь правого передпліччя, різану рану 4 пальця правої руки у ділянці задньої поверхні нігтьової та середньої фаланг четвертого пальця правої руки, різану рану китиці лівої руки у ділянці-внутрішньої поверхні китиці лівої руки, кожна з яких виникла у результаті однієї або більше локальних дій предметом, що має ріжучу крайку; дві різані рани 4 пальця лівої руки у ділянці задньої поверхні середньої фаланги лівої руки, що виникли у результаті двох або більше локальних дій предметом, що має ріжучу крайку, а також легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я чи незначну стійку втрату працездатності: чотири садна ділянки правого плечового суглобу, що виникли у результаті чотирьох або більше локальних дій твердим тупим предметом з обмеженою контактною-поверхнею, ширина якої не перевищує 0,1 см, за механізмом тертя; синець ділянки носо-губного трикутника, що виник у результаті однієї або більше локальних дій твердого тупого предмету з переважаючою контактною поверхнею, розміри якої перевищують 6 х 4,5 см, за механізмом удару або стискання в ділянці носо-губного трикутника обличчя.

Усі наведені вище тілесні ушкодження мають ознаки виникнення за життя ОСОБА_9 , за давністю виникнення вкладаються у час події, що мала місце 23 липня 2022 року, та знаходяться у причинному зв`язку з фактом настання його смерті.

Після заподіяння смерті синові ОСОБА_11 покинув місце події й направився до лісового масиву поблизу будинку № 394, що у с. Лази Тячівського району, Закарпатської області, де і був затриманий працівниками Національної поліції України.

Своїми діями, ОСОБА_11 вчинив умисне вбивство малолітньої дитини, а саме кримінальне правопорушення, передбачене п. 2 ч.2 ст. 115 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав та показав, що потерпіла ОСОБА_15 його спровокувала до вчинення кримінального правопорушення, а також зазначив, що він себе не виправдовує, однак даної події не сталося, якби не поведінка дружини. Якщо потерпілу визнати виною то вчинив би самосуд. Зазначає, що він проживав у с. Лази, Тячівського району, Закарпатської області разом із дружиною потерпілою ОСОБА_9 , дочкою, сином та сестрою і братом дружини. Непорозуміння між ним та потерпілою ОСОБА_9 виникли після народження сина ОСОБА_9 . Були сварки та підозри щодо подружньої зради. Також зазначив, що коли вони ще проживали у м. Виноградів, Закарпатської області, то між ними виникла сварка, тоді потерпіла зібрала речі і поїхала проживати до своїх батьків. Внаслідок цього він почав вживати алкогольні напої і це тривало останніх два роки. Через деякий час вони примирилися та переїхали жити у с. Лази, Тячівського району, Закарпатської області та у них все було добре. Проте він вважає, що дружина ОСОБА_16 готувала якийсь план, оскільки вона не розповідала йому про намір розлучитися, тільки поставила його перед фактом у день самої події, в той час як всі її родичі вже знали про це.

Того дня, 23 липня 2022 року, він перебував у лісовому масиві без їжі, періодично приходив до будинку, однак практично не спілкувався з потерпілою ОСОБА_9 . Потерпіла того дня пішла до церкви, у будинку був безлад, на ліжку лежали речі, а також не було їжі. На протязі дня вона його два рази вдарила. Також у сараї між ними виникла сварка через те, що потерпіла не приготувала йому їжу. Вона вдарила його, а він її вдарив вперше за сім років. У той день на території дворогосподарства була сестра ОСОБА_17 разом зі своїм чоловіком, а також брат ОСОБА_18 . Подія сталася після обіду. Того дня, він вживав алкогольні напої та після обіду прийшовши із лісосмуги зайшов до будинку, куди також зайшов його син ОСОБА_16 . Зайшовши до кімнати він із шафи спальної кімнати дістав набір ножів, з якого витягнув один ніж. Цей набір ніколи не був у будинку, його мабуть в кімнату принесла потерпіла. Син у той час грався на підлозі з іграшками. Тоді до кімнати зайшла потерпіла, він у неї запитав, що потрібно робити, а вона відповіла «роби що хочеш». У цей момент ніж вже лежав на ліжку біля нього. Після цього він сина посадив на ліжко. Через декілька хвилин як потерпіла вийшла з кімнати все і сталося. Він наніс сину чотири удари ножем: два у шию та два у живіт. Після вчиненого, він поставив ніж у раковину на кухні та пішов у лісосмугу та там заснув. Через деякий час він прокинувся від звуку машин та сирен. Тоді спустився вниз до дороги, побачив багато машин і повернувся назад. Він не знає, що його спонукало до таких дій. У момент вчинення вбивства він був дуже спокійним, при цьому, у конфліктних ситуаціях з дружиною він постійно відчував агресію. Не знає чому так вчинив, такого не мало статися. Запевняє, що це все провокації з боку дружини, яка повідомляла, що потрібно позбутися дітей. Якби не дії дружини, то злочину б не було. Потерпіла ОСОБА_9 дітей не хотіла. Наміру вбивати сина не було. Оскільки ніж у будинок він не заносив, то якби у нього був умисел і він готувався до злочину, то постраждала б дружина, а не дитина. Просив суворо його не карати.

Не дивлячись на те, що обвинувачений ОСОБА_11 не визнав свою вину, його вина підтверджується сукупністю зібраних та досліджених у судовому засіданні наступних доказів.

Потерпіла ОСОБА_9 в судовому засіданні показала, що вона проживає у АДРЕСА_2 . 23 липня 2022 року вранці вона з дітьми пішла до церкви і близько 12 години повернулися додому та поклала дітей спати та сама заснула. Обвинуваченого ОСОБА_11 до того часу вона не бачила. Через дві години вона прокинулася та пішла поратися по господарству. Тоді, коли вона перебувала у сараї, між нею та ОСОБА_11 виникла сварка під час якої останній вдарив її по щоці. Цю сварку побачила її сестра ОСОБА_19 . Проте раніше обвинувачений ніколи не застосовував до неї фізичної сили. Згодом, вона разом зі сестрою ОСОБА_20 та дітьми відпочивала у альтанці. Через деякий час з будинку вийшов ОСОБА_11 та покликав дітей гратися у будинок, син пішов, а дочка - ні. Згодом зайшовши до будинку побачила як обвинувачений грається з сином на ліжку. Розмова між нею та обвинуваченим тоді була спокійною. В будинку обвинувачений ОСОБА_11 разом із сином перебував близького 30 хвилин - 1 годину. Через певний час, перебуваючи у альтанці, вона побачила як ОСОБА_11 вийшов з будинку та пішов у невідомому напрямку. Тоді, вона ОСОБА_9 , побігла до будинку та побачила, що її син лежить на ліжку у крові. Жодних криків вона не чула, бо альтанка розташована на відстані від будинку. Того дня, обвинувачений був одягнений у шорти та майку. Чи перебував ОСОБА_11 у стані алкогольного сп`яніння вона не знає, але запах після вживання алкоголю був відчутний. На місці події були ще ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , та її брат ОСОБА_22 . Хто викликав поліцію та швидку допомогу вона не знає. Набір ножів «Ернесто» купив обвинувачений ОСОБА_11 , даними ножами вони не користувалися та наскільки їй було відомо вони знаходилися у гаражі. У шлюбі з ОСОБА_11 вони перебували 6 років. Під час спільного проживання обвинувачений ОСОБА_11 добре відносився до дітей, вона ніколи б не подумала, що він становить їм загрозу. Відносини між ними погіршилися через безпідставні ревнощі зі сторони ОСОБА_11 , вона особисто приводів для цього не давала. Останнім часом обвинувачений зловживав алкогольними напоями. Пояснень щодо вчинку свого чоловіка у неї немає.

Неповнолітній свідок ОСОБА_23 , будучи допитаним в судовому засіданні в присутності законного представника ОСОБА_24 та спеціаліста ОСОБА_14 , показав, що потерпіла ОСОБА_9 є його сестрою. 23 липня 2022 року він був на місці події, однак, перебував у іншому будинку, який розташований на території одного дворогосподарства. В той час він перебував у будинку, проте почувши крики сестри вийшов з будинку на подвір`я. В середину будинку де відбулася подія його не пустили. Близько 18-19 години викликали поліцію та швидку медичну допомогу. Відносини між потерпілою ОСОБА_9 та ОСОБА_11 спочатку були нормальні, вони проживали у одному будинку, проте згодом сестра ОСОБА_9 стала проживати окремо через сварки між ними, які почали виникати до даної події. Він не бачив чи перебував обвинувачений у стані алкогольного сп`яніння. Після вбивства малолітнього, обвинуваченого ОСОБА_11 уже не було на території двору. Про обставини події він дізнався від ОСОБА_25 , коли вони очікували на подвір`ї швидку медичну допомогу. Того дня, вранці його сестра ОСОБА_20 просила його піти на подвір`я та подивитися чи між ОСОБА_15 та ОСОБА_26 немає сварки. Про причини їх сварок йому не відомо. Обвинувачений ОСОБА_11 часто не бував вдома. Зазвичай обвинувачений був спокійним, але міг і нервувати та злитися. Діти ОСОБА_11 до обвинувченого ставилися добре. Обвинувачений ОСОБА_11 йому ніколи не жалівся на ОСОБА_9 та жодних нарікань щодо неї не було.

Свідок ОСОБА_27 будучи допитаним в судовому засіданні, показав, що з обвинуваченим ОСОБА_11 він знайомий та бачився до події лише один раз у м. Виноградів, Закарпатської області. ОСОБА_11 часто виїжджав закордон на заробітки. Коли сталася подія, то він, ОСОБА_27 , перебував у с. Лази, Тячівського району, Закарпатської області разом зі своєю дружиною ОСОБА_28 , потерпілою ОСОБА_9 , її дітьми та братом ОСОБА_29 . Того дня, він бачив обвинуваченого близько 10-11 години. Зазначає, що ОСОБА_11 у той час був задуманий. Як відбувалося вбивство він не бачив, тільки почув крик потерпілої ОСОБА_9 , який доносився з будинку, коли він перебував біля машини разом з дружиною ОСОБА_20 . Це було близько 17-18 година. Він, ОСОБА_27 , почувши крики ОСОБА_9 , забіг у будинок та побачив потерпілу, яка перебувала у істериці. З лівою сторони у кімнаті на ліжку лежала дитина порізана та було багато крові. ОСОБА_11 на місці події вже не було, чи вибігав обвинувачений з будинку він не бачив. Після події він з обвинуваченим більше не бачився. Його дружина ОСОБА_20 викликала швидку медичну допомогу та поліцію. Після приїзду, працівники поліції здійснювали пошуки обвинуваченого ОСОБА_11 . Зазвичай ОСОБА_11 вживав алкоголь. Того дня, його дружина ОСОБА_28 розповіла йому, що ОСОБА_11 вдарив потерпілу ОСОБА_9 .

Свідок ОСОБА_28 будучи допитаною в судовому засіданні, показала, що подія відбулася у суботу 23 липня 2022 року. Вона перебувала у ОСОБА_9 вдома, також був там і обвинувачений ОСОБА_11 . Того дня, ОСОБА_9 прийшла додому з церкви. Згодом, вона ОСОБА_28 , перебувала у будинку почула крики ОСОБА_9 із сараю. Зайшовши до сараю вона побачила, що обвинувачений ОСОБА_11 в той час стояв, а ОСОБА_9 плакала. Після того, вона разом з потерпілою пішли до будинку, де ОСОБА_9 розповіла їй, що обвинувачений її вдарив. Згодом вони разом з потерпілою ОСОБА_9 вийшли на подвір`я та через деякий час до них підійшов обвинувачений ОСОБА_11 та до нього побіг син ОСОБА_16 і вони пішли до будинку гратися. Це відбувалося близького 17-18 годин, у той час вона з ОСОБА_9 сиділи у альтанці, і потерпіла періодично заходила до будинку, щоб подивитися як обвинувачений ОСОБА_11 проводить час з сином. Повертаючись з будинку ОСОБА_9 їй повідомляла, що її син ОСОБА_16 грається. Далі вона, ОСОБА_28 , пішла до свого чоловіка ОСОБА_27 , який в той час ремонтував машину на задньому дворі, тоді вони почули крики. Зайшовши до будинку побачили потерпілу ОСОБА_9 та її сина ОСОБА_16 . Вона вивела потерпілу з будинку та викликала швидку медичну допомогу та поліцію. Від моменту як обвинувачений зайшов з сином до будинок до крику потерпілої пройшло 30-60 хвилин. Коли вийшов з будинку обвинувачений ОСОБА_11 вона не бачила. На території дворогосподарства знаходилися вона, ОСОБА_9 , її брат - ОСОБА_18 перебував у іншому будинку, а чоловік ОСОБА_21 перебував на задньому дворі біля автомобіля. Також обвинувачений не був дуже радий коли ОСОБА_9 завагітніла. Значну частину часу обвинувачений перебував закордоном. Чи вживав обвинувачений алкогольні напої їй не відомо.

Свідок ОСОБА_11 будучи допитаним в судовому засіданні, показав, що він є батьком обвинуваченого. Про подію, яка відбулася у липні 2022 року, а саме про те, що його син ОСОБА_11 наніс ножові поранення своєму синові йому повідомила телефонним дзвінком ввечері його сваха ОСОБА_30 . Після того, він одразу сів у автомобіль та разом зі своєю дружиною ОСОБА_31 поїхали на місце події. Приїхавши туди, він побачив працівників поліції, які в той час розшукували ОСОБА_11 . В той період він із сином не спілкувався. Обвинувачений з потерпілою проживали разом, у них під час спільного проживання народилося двоє дітей, стосунки між ними були нормальні, проте останнім часом вони погіршилися. Обвинувачений ОСОБА_11 та потерпіла ОСОБА_9 спочатку проживали у м. Виноградів, Закарпатської області, згодом переїхали проживати у будинок у с. Лази, Тячівського району, Закарпатської області. Його син ОСОБА_11 не повідомляв йому, що відносини з ОСОБА_9 погіршилися, тільки казав, що переживає за дітей. Про відносини, які були між ними нічого ОСОБА_9 не розповідала. Останнім часом обвинувачений почав вживати алкоголь. Зазвичай ОСОБА_11 спокійний, тому можливим мотивом вбивства міг стати психологічний тиск. Про зраду зі сторони потерпілої він нічого не знає. В обвинуваченого нападів агресії не було, тому йому дуже дивно, що таке сталася.

Свідок ОСОБА_31 будучи допитаною в судовому засіданні, показала, що її син ОСОБА_11 є хорошою людиною, який дбав про дітей, багато разів виїжджав на заробітки за кордон. Проте, його дружина ОСОБА_9 не зовсім добре про нього дбала. Коли її син ОСОБА_11 поранив око, то його дружина казала «з ким такого не буває». Вона дуже жалкує, що сталася така подія та в цьому вона не виправдовує свого сина ОСОБА_11 , так як це поганий вчинок. Коли відбулася подія вона перебувала вдома, це була субота. Ввечері її чоловік повідомив, що треба йти молитися, бо їм далі потрібно їхати, під час цього повідомив їй про дану подію. Напередодні вона не спілкувалася з сином, так як останній не виходив на зв`язок. Син інколи вживав алкогольні напої.

Рапортом помічника чергового Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_32 від 24 липня 2022 року, з якого встановлено, що на службу 102, 23 липня 2022 року о 20 год. 17 хв. надійшло повідомлення, про те що 23 липня 2022 року за адресою: АДРЕСА_2 на службу 103 зателефонувала жителька с. Лази, Тячівського району та повідомила, що особа чоловічої статі нанесла тілесні ушкодження у вигляді порізу, чого і чим невідомо дитині 2 роки. Характер поранення та стан дитини невідомий. Повідомлення передав диспетчер ШМД 103 виїхали на місце події. Прізвище заявника ОСОБА_11. Подію зареєстровано в ЄО за №5636 (том 1 а.с.78-80).

Протоколом огляду місця події від 23 липня 2022 року проведеного за участю понятих, на підставі добровільної згоди ОСОБА_33 , з фототаблицями до нього, а також відеозаписом, який був досліджений під час судового розгляду, встановлено місце вчинення кримінального правопорушення - дворогосподарство АДРЕСА_2 . Територія дворогосподарства є огородженою та знаходиться в зоні лісового масиву, вхід на територію здійснюється через дерев`яну хвіртку. Ліворуч, на вказаній території знаходиться будівля літньої кухні, а прямо за нею житловий будинок, дерев`яна бесідка та підсобне приміщення. Доступ до будівлі літньої кухні здійснюється за сторони двору. У кімнаті кухні у раковині наявні два ножі, один із яких із жовтою ручкою загальною довжиною 33 см., лезо довжиною 21,5 см., товщиною 2 мм., ширина леза біля ручки 3 см. На ножі наявне маркування на лезу «ERNESTO», на якому наявні сліди буро-коричневого кольору, схожі на кров. Другий ніж без слідів. З коридору здійснюється вхід до приміщення спальної кімнати. На час огляду у цьому приміщенні дві шафи, перед якими на підлозі розкидані дитячі іграшки та одяг. У кімнаті є ліжко, на якому виявлено тіло дитини чоловічої статі, яке знаходиться в ліжку на правій половині, на тілі якого наявні численні ушкодження у виді різаних ран в області передньої поверхні підборіддя, шиї, правого плечового суглобу, плеча, колото-різані рани в області поверхні грудної клітки. З місця події було вилучено предмет схожий на ніж зі слідами речовини червоно-бурого кольору, змив речовини бурого кольору з підлоги спальної кімнати, дві подушки зі слідами речовини бурого кольору, рушник зі слідами речовини бурого кольору, пляшка з під води «Живчик» з невідомою рідиною, пляшка з під горілки з маркуванням «Воздух», об`ємом 0,5 л, документація (том 1 а.с. 81-121).

Актом про застосування службового собаки від 23 липня 2022 року встановлено, що вході проходження слідом було вказано напрямок руху правопорушника де працівниками СКП Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області затримано ОСОБА_11 ( том 1 а.с.124).

Рапортом старшого оперуповноваженого СКП Тячівського РВП ГУНП України в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_34 від 24 липня 2022 року встановлено, що 23 липня 2022 року о 20 год. 17 хв. зі служби «102» надійшло повідомлення з органів охорони здоров`я про те, що до них надійшов виклик від мешканки с. Лази, Тячівського району, про те, що особа чоловічої статі нанесла тілесні ушкодження по тілу дитини у вигляді колото - різаних ран, внаслідок чого дитина померла. Вказана подія була зареєстрована до ЄО Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області за №5636 від 23 липня 2022 року. Виїздом слідчо-оперативної групи та проведеними першочерговими заходами встановлено, що громадянин ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_3 , за місцем свого проживання наніс тілесні ушкодження у вигляді колото - різаних ран тулуба та шиї своєму синові ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого останній помер на місці. Окрім цього зі слів свідків та очевидців даного злочину, отримано інформацію, що після скоєння злочину ОСОБА_11 втік з місця події в напрямку лісосмуги. З метою встановлення місцезнаходження та затримання ОСОБА_11 створено декілька пошукових груп з числа працівників поліції. Під час проведення пошукових заходів та прочісування лісового масиву урочища «Над Кнегиненному», який знаходиться неподалік до місця події (напрямку руху ОСОБА_11 , який був вказаний свідками) пошуковою групою в складі: о/у СКП ОСОБА_35 , ОСОБА_36 та ОСОБА_37 на відстані близько 800 метрів від місця події (у напрямку до центральної дороги села) у лісосмузі по гарячих слідах виявлено та затримано громадянина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_3 , який переховувався в лісі. У подальшому правниками поліції останнього було доставлено до Тячівського РВП ГУНП для встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення та проведення всіх необхідних слідчих дій (том 1 а.с.151-152).

Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 24 липня 2022 року встановлено, що під час обшуку ОСОБА_11 було виявлено та вилучено футболку чорного кольору, шорти сірого кольору, мобільний телефон «Wiwo», дві банківські картки, грошові кошти на суму 3084 грн. та пару резинових тапок (том 2 а.с.56-59).

Протоколом освідування особи від 24 липня 2022 року встановлено, що на тілі обвинуваченого ОСОБА_11 видимих слідів пошкодження не виявлено (том 1 а.с.153-154).

Протоколом огляду предмета від 24 липня 2022 року з якого встановлено, що об`єктом огляду є медична документація видана на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; (том 1 а.с.125-126).

Протоколом огляду предмета від 24 липня 2022 року з якого встановлено, що об`єктом огляду є дві банківські картки, зокрема банківська картка «Ощадбанк» № НОМЕР_1 та банківська картка «Мonobank» № НОМЕР_2 ; грошові кошти в загальній сумі 3084 гривень із них: одна купюра номіналом дві гривні, одна купюра номіналом десять гривень, одна купюра номіналом двадцять гривень, одна купюра номіналом п`ятдесят гривень, п`ятнадцять купюр номіналом по двісті гривень; мобільний телефон марки «VIVO», моделі V2109, сірого кольору із прозорим чохлом на ньому (том 1 а.с.127-128).

Протоколом огляду предмета від 19 серпня 2022 року з доданими фото таблицями до нього встановлено, що об`єктом огляду є мобільний телефон марки «VIVO», моделі V2109, сірого кольору, ІМЕI НОМЕР_3 , ІМЕІ2 НОМЕР_4 з номером НОМЕР_5 , де у мобільному додатку «Viber» міститься листування з контактом « ОСОБА_38 » № НОМЕР_6 (дружина ОСОБА_9 ) на протязі 2021 -2022 років, з якого вбачається, що між обвинуваченим ОСОБА_11 та ОСОБА_9 неодноразово виникали сварки та непорозуміння, підозри про можливі зради та розмови про розірвання шлюбу (том 1 а.с.129-143).

Протоколом огляду речей від 16 серпня 2022 року з доданими фото таблицями до нього встановлено, що безпосереднім об`єктом огляду є коробка із набором ножів марки «ERNESTO», які добровільно надала потерпіла ОСОБА_9 . Оглядом встановлено, що коробка з-під набору ножів у відчиненому стані, яка складається із картону. Відкривши коробку встановлено, що в середині наявний матерчатий чохол чорного кольору із лініями по краях червоного кольору. В середині чохла наявні сім відсіків, із яких в одному відсіку наявна заточка для ножів, в інших п`яти відсіках наявні п`ять ножів із рукоятками жовтого кольору та маркуванням на лезі «ERNESTO» та один відсік пустий без ножу чи іншого предмету (том 1 а.с. 144-149).

Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_7 від 02 жовтня 2020 року, з якого відомо, що ОСОБА_9 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 та його батьками зазначено: ОСОБА_11 - батько, ОСОБА_9 - мати (том 1 а.с. 150).

Лікарським свідоцтвом про смерть №129 від 24 липня 2022 року відповідно до якого смерть ОСОБА_9 , 2020 року, наступила 23 липня 2022 року внаслідок поєднаних поранень голови, шиї, тулуба та кінцівок (том. 1 а.с.55-56).

Висновком експерта № 129 від 18 серпня 2022 року встановлено, що в процесі судово-медичного дослідження трупа малолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було виявлено морфологічні ознаки: гострої крововтрати у вигляді малокрівя внутрішніх органів, запустіння магістральних судин, централізації кровоточу, що підтверджується відповідною гістологічною картиною; колото - різаної рани шиї; різаної рани правого плечового суглобу; різаної рани підборіддя; чотирьох саден ділянки правого плечового суглобу; різаної рани правого передпліччя; різаної рани 4 пальця правої руки; різаної рани китиці лівої руки; двох різаних ран 4 пальця лівої руки; проникаючої колото - різаної рани грудної клітки з пораненням легені; проникаючої колото - різаної рани черевної та грудної порожнин пораненням серця; синця ділянки носо - губного трикутника; гіпертрофії тимусу; гіпертрофічної кардіоміопатії; зернистої дистрофії печінки; зернистої дистрофії нирок. В процесі судово - медичного дослідження трупа малолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було виявлено наступні тілесні ушкодження: колото-різана рана шиї; різана рана правого плечового суглобу; різана рана підборіддя; чотири саден ділянки правого плечового суглобу; різана рана правого передпліччя; різана рана 4 пальця правої руки; різана рана китиці лівої руки; дві різані ран 4 пальця лівої руки; проникаюча колото - різана рана грудної клітки з пораненням легені; проникаюча колото - різана рана черевної та грудної порожнин з пораненням серця; синець ділянки носо-губного трикутника.

Всі тілесні ушкодження мають ознаки виникнення за життя малолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Колото-різана рана шиї виникла в ділянці передньої на лівої бокової поверхонь шиї, в результаті двох або більше локальних дій предметом, що має вістря та ріжучу крайку. Інші індивідуальні особливості контактної поверхні предмету в тілесному ушкодженні не відобразились. Згідно Наказу № 6 МОЗ України п.п.2.1.3.п. та п.п.2.1.3.1 . від 17.01.1995 року вказане тілесне ушкодження відноситься до групи тяжких тілесних ушкоджень , так - як являється небезпечними для життя потерпілого в момент його спричинення.

Різана рана правого плечового суглобу виникла в ділянці передньої поверхні шиї, в результаті трьох або більше локальних дій предметом, що має ріжучу крайку. Інші індивідуальні особливості контактної поверхні предмету в тілесному ушкодженні не відобразились. Згідно Наказу № 6 МОЗ України п.п.2.2.2. від 17.01.1995 року вказане тілесне ушкодження відноситься до групи тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, так - як подібного характеру тілесні ушкодження викликають розлад здоров`я більше 21 - го дня.

Різана рана підборіддя виникла в передньої ділянці поверхні підборіддя, в результаті однієї або більше локальних дій предметом, що має ріжучу крайку. Інші індивідуальні особливості контактної поверхні предмету в тілесному ушкодженні не відобразились. Згідно Наказу № 6 МОЗ України п.п.2.3.3. від 17.01.1995 року вказане тілесне ушкодження відноситься до групи легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я так - як подібного характеру тілесні ушкодження викликають розлад здоров`я більше 6 - ти, але менше 21-го дня.

Чотири садна ділянки правого плечового суглобу виникли в результаті чотирьох або більше локальних дій за механізмом тертя в ділянці передньої поверхні правого плечового суглобу. Садна було нанесено предметом, що в момент нанесення тілесних ушкоджень мав характеристики твердого тупого предмету з обмеженою контактною поверхнею, ширина якої не перевищує 0,1 см. Інші індивідуальні особливості контактних поверхонь предметів в тілесних ушкодженнях не відобразились. Згідно Наказу № 6 МОЗ України п.п.2.3.5. від 17.01.1995 року вказані тілесні ушкодження відносяться до групи легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я, чи незначну стійку втрату працездатності. З огляду на обставини випадку та морфологічні особливості саден, допускається що дані характеристики контактної поверхні міг мати предмет з ріжучою крайкою, за умов нанесення поверхневих надрізів.

Різана рана правого передпліччя підборіддя виникла в ділянці передньої та внутрішньої поверхонь правого передпліччя, в результаті однієї або більше локальних дій предметом, що має ріжучу крайку. Інші індивідуальні особливості контактної поверхні предмету в тілесному ушкодженні не відобразились. Згідно Наказу № 6 МОЗ України п.п.2.3.3. від 17.01.1995 року вказане тілесне ушкодження відноситься до групи легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я так - як подібного характеру тілесні ушкодження викликають розлад здоров`я більше 6-ти , але менше 21- го дня.

Різана рана 4 пальця правої руки виникла в ділянці задньої поверхні нігтьової та середньої фаланг четвертого пальця правої руки, в результаті однієї або більше локальних дій, здовж вісі пальця, предметом, що має ріжучу крайку. Інші індивідуальні особливості контактної поверхні предмету в тілесному ушкодженні не відобразились. Згідно Наказу № 6 МОЗ України п.п.2.3.3. від 17.01.1995 року вказане тілесне ушкодження відноситься до групи легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я так - як подібного характеру тілесні ушкодження викликають розлад здоров`я більше 6 - ти, але менше 21 - го дня.

Різана рана китиці лівої руки виникла в ділянці внутрішньої поверхні китиці лівої руки, в результаті однієї або більше локальних дій, предметом, що має ріжучу крайку. В момент спричинення тілесного ушкодження предмет рухався ззаду вперед та знизу вверх по відношенню до анатомічно нормально розташованої кінцівки, під гострим кутом до поверхні китиці. Інші індивідуальні особливості контактної поверхні предмету в тілесному ушкодженні не відобразились. Згідно Наказу № 6 МОЗ України п.п.2.3.3. від 17.01.1995 року вказане тілесне ушкодження відноситься до групи легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я так - як подібного характеру тілесні ушкодження викликають розлад здоров`я більше 6 - ти, але менше 21- го дня.

Дві різані ран 4 пальця лівої руки виникли в ділянці задньої поверхні середньої фаланги лівої руки, в результаті двох або більше локальних дій, предметом, що має ріжучу крайку. В момент спричинення тілесних ушкоджень предмет рухався ззаду вперед, зверху вниз та зліва вправо по відношенню до анатомічно нормально розташованої кінцівки, під гострим кутом до поверхні фаланги. Інші індивідуальні особливості контактної поверхні предмету в тілесному ушкодженні не відобразились. Згідно Наказу № 6 МОЗ України п.п.2.3.3. від 17.01.1995 року вказані тілесні ушкодження відносяться до групи легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я так - як подібного характеру тілесні ушкодження викликають розлад здоров`я більше 6 - ти, але менше 21 - го дня.

Проникаюча колото - різана рана грудної клітки з пораненням легені виникла в ділянці передньої поверхні грудної клітки, на рівні 6 міжребер`я по лівій білягруднинній лінії, в результаті однієї або більше локальних дій предметом, що має вістря та ріжучу крайку. Згідно даних судово-медичної криміналістичної експертизи дана рана виникла внаслідок дії гострого колюче-ріжучого плаского предмета типу клинка ножа, який мав гострий край (лезо) та обушок товщиною близько 0,2 см з досить чіткими ребрами. Найбільша ширина предмета, на рівні слідоутворюючої частини, заглибленої в тіло, становила близько 2,2-2,5 см. Згідно результатів дослідження трупа, заглиблення предмету складає близько 5,3 см. Інші індивідуальні особливості контактної поверхні предмету в тілесному ушкодженні не відобразились. Згідно Наказу № 6 МОЗ України п.п.2.1.3.й від 17.01.1995 року вказане тілесне ушкодження відноситься до групи тяжких тілесних ушкоджень, так - як являється небезпечними для життя потерпілого в момент його спричинення.

Проникаюча колото - різана рана черевної та грудної порожнин з пораненням серця виникла в надчеревній ділянці живота, в результаті однієї або більше локальних дій предметом, що має вістря та ріжучу крайку. Згідно даних судово - медичної криміналістичної експертизи дана рана виникла внаслідок дії гострого колюче-ріжучого плаского предмета типу клинка ножа, який мав гострий край (лезо) та обушок товщиною близько 0,2 см. з досить чіткими ребрами. Найбільша ширина предмета, на рівні слідоутворюючої частини, заглибленої в тіло, становила близько 2,2-2,5 см. Згідно результатів дослідження трупа, заглиблення предмету складає близько 4,5см. Інші індивідуальні особливості контактної поверхні предмету в тілесному ушкодженні не відобразились. Згідно Наказу № 6 МОЗ України п.п.2.1.3.й. та п.п.2.1.3.к. від 17.01.1995 року вказане тілесне ушкодження відноситься до групи тяжких тілесних ушкоджень, так - як являється небезпечними для життя потерпілого в момент його спричинення.

Синець ділянки носо-губного трикутника виник в результаті однієї або більше локальних дій за механізмом удару або стискання в ділянці носо-губного трикутника обличчя. Синець було нанесено предметом що в момент нанесення тілесних ушкоджень мав характеристики твердого тупого предмету з переважаючою контактною поверхнею, розміри якої перевищують 6х4,5см. Інші індивідуальні особливості контактної поверхні предмету в тілесному ушкодженні не відобразились. Згідно Наказу № 6 МОЗ України п.п.2.3.5. від 17.01.1995 року вказане тілесне ушкодження відноситься до групи легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я, чи незначну стійку втрату працездатності.

Виходячи з динаміки розвитку ранніх трупних явищ, що були встановлені при судово - медичній експертизі трупа є підстави вважати, що смерть малолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , настала за 8-14 години до огляду трупа при судово - медичній експертизі ( 24 липня 2022 року 0915) згідно таблиці часу відновлення трупних плям за авторством ОСОБА_39 1971 р.

Смерть малолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , настала внаслідок чисельних поранень голови тулубу та кінцівок, що привело до розвитку гострої крововтрати, що і стало безпосередньою причиною смерті.

Поряд з цим у малолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , були виявлені ознаки хронічних захворювань у вигляді гіпертрофії тимусу, гіпертрофічної каодіоміопатії, зернистої дистрофії печінки та зернистої дистрофії нирок. Дані захворювання слід розглядати як фонову патологію, що не мала впливу на факт настання смерті.

З огляду на те що смерть настала внаслідок гострої крововтрати, всі вищеописані рани знаходяться в причинному зв`язку з фактом настання смерті.

З огляду на взаємне розташування тілесних ушкоджень, фізичний розвиток малолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та особливості настання смерті, нанесення даних тілесних ушкоджень собі власноруч не складається можливим (том 1 а.с. 157-168).

Висновком експерта №556 від 01 вересня 2022 року відповідно до якого встановлено, що кров від трупа ОСОБА_9 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти - В за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО.

Кров підозрюваного ОСОБА_11 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти - В за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО.

У слідах на подушці №3 /об.№1/, вилученій з місця події, знайдена кров людини.

При визначенні групової належності крові у слідах на речовому доказі за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО у об.№1 виявлені антиген А та ізогемаглютинін анти - В, тобто встановлена група крові А з ізогемаглютиніном анти - В.

Дана група крові властива організму потерпілого ОСОБА_9 , отже, кров у об.№1 на подушці №3 могла походити від нього.

Разом з тим, не виключається можливість походження крові від підозрюваного ОСОБА_11 при наявності у нього ознак зовнішньої кровотечі (том 1 а.с. 175-179).

Висновком експерта №553 від 29 серпня 2022 року відповідно до якого встановлено, що кров від трупа малолітнього ОСОБА_9 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти - В за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО.

Кров підозрюваного ОСОБА_11 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти - В за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО.

У слідах на рушнику (об.№№ 1,2), вилученому при огляді місця події, знайдена кров людини.

При встановленні групової належності крові у слідах на речовому доказі за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО у об.№№ 1,2 виявлені антиген А та ізогемаглютинін анти - В.

Таким чином, кров у слідах на рушнику ( об.№№ 1,2 ) могла походити від людини з групою крові А з ізогемаглютиніном анти - В, в тому числі від потерпілого малолітнього ОСОБА_9 .

Поряд з викладеним, не виключається можливість присутності крові і підозрюваного ОСОБА_11 у вищевказаних слідах, при умові наявності в нього тілесних ушкоджень, що супроводжуються зовнішньою кровотечею (том 1 а.с. 181-185).

Висновком експерта №557 від 01 вересня 2022 року відповідно до якого встановлено, що кров від трупа ОСОБА_9 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти - В за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО.

Кров підозрюваного ОСОБА_11 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти - В за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО.

У слідах на подушці №4 /об.№1/, вилученій з місця події, знайдена кров людини.

При визначенні групової належності крові у слідах на речовому доказі за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО об.№1 виявлені антиген А та ізогемаглютинін анти - В, тобто встановлена група крові А з ізогемаглютиніном анти - В.

Дана група крові властива організму потерпілого ОСОБА_9 , отже, кров у об.№1 на подушці №4 могла походити від нього.

Разом з тим, не виключається можливість походження крові від підозрюваного ОСОБА_11 при наявності у нього ознак зовнішньої кровотечі (том 1 а.с.186-190).

Висновком експерта №524 від 09 серпня 2022 року відповідно до якого встановлено, що кров підозрюваного ОСОБА_11 , 1992 року народження, відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти - В за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО (том 1 а.с.191-192).

Висновком експерта № СЕ-19/109-22/8028-БД від 31 серпня 2022 року, відповідно до якого встановлено генетичні ознаки ДНК-профілі зразка крові ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (об`єкт №1) та зразка букального епітелію ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (об`єкт №2), які наведено в таблиці 1.1, додаток 1 (том 1 а.с.193-203).

Висновком експерта № СЕ-19/109-22/8035-БД від 28 листопада 2022 року, відповідно до якого встановлено, що на наданих для дослідження шортах, а саме в місцях найбільш ймовірного контакту з тілом людини (об`єкт № 1.2), виявлено клітини з ядрами та встановлено їх генетичні ознаки, які є змішаними, містять генетичні ознаки більше ніж двох осіб та для ідентифікації не придатні.

На наданих для дослідження шортах (об`єкт № 1.1), виявлено кров людини та встановлено її генетичні ознаки, які наведено в таблиці 1.1 додатку 1.

Генетичні ознаки слідів крові, виявлених на шортах (об`єкт № 1.1) збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_9 і не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_11 .

Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак встановлених у зразку крові ОСОБА_9 та в об`єкті № 1.1 складає 1,39 х 10-35. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 7,17 х 1034 осіб.

Походження генетичних ознак слідів крові, встановлених в об`єкті № 1.1 від ОСОБА_11 виключається (том 1 а.с.204-212).

Висновком експерта № СЕ-19/109-22/8030-БД від 07 вересня 2022 року, відповідно до якого встановлено, що на наданій для дослідження футболці, а саме місцях найбільш ймовірного контакту з тілом людини (об`єкт № 1.4) виявлено клітини з ядрами та встановлено їх генетичні ознаки ( ДНК - профіль ), які наведено в таблиці 1.1, додатку 1.

На наданій для дослідження футболці (об`єкти №№ 1.1, 1.2, 1.3) виявлено кров людини та встановлено її генетичні ознаки ( ДНК - профілі ), які наведено в таблиці 1.1, додатку 1.

Генетичні ознаки клітин, виявлених на комірі футболки ( об`єкт № 1.4 ) збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_11 і не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_9 . Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених у зразку букального епітелію ОСОБА_11 та в об`єкті № 1.4 складає 6,075 х 10-36. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 1,65 х 1035 осіб.

Походження генетичних ознак клітин, виявлених в об`єкті № 1.4 від ОСОБА_9 виключається.

Генетичні ознаки слідів крові, виявлених на футболці (об`єкти №№ 1.1, 1.2, 1.3) збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_9 і не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_11 .

Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених у зразку крові ОСОБА_9 та в об`єктах №№ 1.1, 1.2, 1.3 складає 1,394 х 10-35. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 7,17 х 1034 осіб.

Походження генетичних ознак слідів крові, виявлених в об`єктах №№ 1.1, 1.2, 1.3 від ОСОБА_11 виключається (том 1 а.с.213-223).

Висновком експерта № СЕ-19/109-22/8034-БД від 11 листопада 2022 року, відповідно до якого встановлено, що на клинку предмета, схожого на ніж (об`єкти №№ 1.1, 1.4) виявлено кров людини.

Встановлено генетичні ознаки слідів крові, виявлених на клинку предмета, схожого на ніж (об`єкт № 1.4), які наведено в таблиці 1.1, додаток 1.

Генетичні ознаки слідів крові, виявлених на клинку предмета, схожого на ніж (об`єкт № 1.1) не встановлювали, у зв`язку з надзвичайно низьким вмістом ( або відсутністю ) ДНК в даному об`єкті, якого недостатньо для проведення ідентифікаційного аналізу наявними методами.

На руків`ї предмета, схожого на ніж ( об`єкт № 1.2 ) виявлено кров людини та встановлено її генетичні ознаки, які наведено в таблиці 1.1, додаток 1.

На руків`ї предмета, схожого на ніж ( об`єкт № 1.3 ) крові людини не виявлено, виявлено поодинокі клітини з ядрами та встановлено їх генетичні ознаки, які є змішаними, містять генетичні ознаки більше ніж двох осіб та для ідентифікації не придатні.

Генетичні ознаки слідів крові, виявлених на клинку та руків`ї предмета, схожого на ніж (об`єкти №№ 1.2, 1.4) збігаються між собою та збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_9 і не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_11 .

Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених у зразку крові ОСОБА_9 та в об`єктах №№ 1.2, 1.4 складає 1,39 х 10-35 . Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше ніж у 1 з 7,17 х 1034 осіб. Походження генетичних ознак слідів крові в об`єктах №№ 1.2, 1.4 від ОСОБА_11 виключається (том 1 а.с. 224-234).

Висновком експерта № СЕ-19/109-22/8029-БД від 13 вересня 2022 року, відповідно до якого встановлено, що у наданому для дослідження змиві речовини бурого кольору з підлоги спальної кімнати, який вилучено 23 липня 2022 року в ході огляду місця події за адресою Тячівський район, с. Лази, вул. Перемоги, 302 (об`єкт № 1) виявлено кров людини та встановлено її генетичні ознаки, які наведено в таблиці 1.1 додатку 1.

Генетичні ознаки слідів крові, виявленої у змиві з підлоги спальної кімнати (об`єкт № 1) збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_9 і не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_11 .

Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених у зразку крові ОСОБА_9 та в об`єкті № 1 складає 1,39 х 10-35. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 7,17 х 1034 осіб.

Походження генетичних ознак крові в об`єкті № 1 від ОСОБА_11 виключається (том 1 а.с.235-243).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 16 серпня 2022 року з відеозаписом, проведеного за участю понятих, підозрюваного, захисника, спеціаліста та який був досліджений під час судового розгляду, з якого вбачається, що обвинувачений ОСОБА_11 показав місце вчинення злочину та продемонстрував обставини нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 (том 2 а.с.60-63).

Із висновку судово-психіатричного експерта №663 від 13 грудня 2022 року втановлено, що на даний час, ОСОБА_11 психічною хворобою не страждає, виявляє змішаний розлад особистості обтяжений вживанням алкоголю, може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Клінічних ознак наркоманії у ОСОБА_11 не виявлено.

Під час інкримінованих йому дій, ОСОБА_11 хронічним психічним захворюванням, недоумством не страждав, не виявляв ознак тимчасового чи будь - якого іншого хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

За своїм психічним станом ОСОБА_11 застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

ОСОБА_11 властиві індивідуально-психологічні особливості, такі, як: закритість, відгородження від оточення та формальна комунікація з оточенням, тривожність, поєднання суперечливих рис в особистості та поведінці холодність та чуттєвість, впертість та уступливість, настороженість та легковірність, апатія та цілеспрямованість, відсутність бажання комунікувати та наполягання на формальному спілкуванні, надмірна прив`язаність та немотивована антипатія, багатство внутрішнього світу та безколірність його зовнішніх проявів - все це свідчить про знижений рівень внутрішньої узгодженості».

У ОСОБА_11 не встановлено індивідуально-психологічних особливостей особистості, які могли суттєво вплинути на його поведінку під час інкримінованих йому дій, за наданими матеріалами справи.

У ОСОБА_11 не встановлено зв`язку його психологічних особистісних якостей та провідних мотиваційних чинників поведінки, що перебувають у прямому зв`язку обставинами справи.

Погіршення сімейної ситуації, могло мати негативний вплив на емоційний стан ОСОБА_11 , однак на індивідуально-психологічні особливості особистості, які є вже сформовані, суттєвого впливу не встановлено.

ОСОБА_11 під час інкримінованих дій в стані вираженого емоційного збудження, фізіологічного афекту чи будь-якому іншому емоційному стані, що є психологічною підставою стану сильного душевного хвилювання не перебував.

У ОСОБА_11 не встановлено відхилень його психічного розвитку (том 2 а.с. 1-10).

Протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 27 вересня 2022 року з описом речей і документів, які були вилучені на підставі постанови прокурора від 08 вересня 2022 року встановлено, що у КНП «Виноградівська районна лікарня» Виноградівської міської ради Закарпатської області вилучено медичну документацію на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (том 2 а.с.41-43).

Протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 15 вересня 2022 року з описом речей і документів, які були вилучені на підставі постанови прокурора від 26 серпня 2022 року встановлено, що у ПрАТ «Київстар» вилучено інформацію, яка записана на один оптичний диск DVD-R марки «PATRON» ємкістю 4.7 6 В пам`яті диска, щодо особи за номером НОМЕР_5 за період часу з 00:00 год 20 липня 2022 року по 00:00 год. 24 липня 2022 року, який був оглянутий та досліджений у ході судового розгляду (том 2 а.с.68-70).

Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 104 від 24 липня 2022 року, встановлено, що ОСОБА_11 перебував у стані алкогольного сп`яніння (том 1 а.с. 169).

Висновком експерта №1342 від 29 липня 2022 року відповідно до якого встановлено, що в результаті проведеної судово-токсикологічної експертизи крові з вени громадянина ОСОБА_11 , 1992 року народження, в крові не виявлено етилового спирту (Забір крові проведено: 24 липня 2022 року, о 0510 год. ). В крові не виявлено: похідні барбітурової кислоти, похідні фенілалкіламіну ( амфетаміни ), морфін, кодеїн, промедол, трамадол (том 1 а.с.170-174).

Також в судовому засіданні були дослідженні речові докази.

Суд дотримався норм, визначених ст. 10, 22 КПК України, створивши необхідні умови для виконання учасниками процесу своїх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав. Сторони користувалися рівними правами та свободою в наданні доказів, дослідженні й доведенні їх переконливості перед судом. Клопотання всіх учасників процесу суд розглянув відповідно до вимог закону.

При оцінці поданих доказів, суд виходить з загальних принципів кримінального судочинства, практики Європейського суду з прав людини та практики Верховного суду.

Так, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права, а стаття 18 цього Закону визначає порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.

У ч.2 ст.8 КПК України визначено що принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а у ч.5 ст.9 КПК України наголошено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд, проте вона не визначає критеріїв допустимості доказів, оскільки це питання вирішується перш за все внутрішнім правом і національними судами (рішення у справі: «Шенк проти Швейцарії» від 12 липня 1988 року; «Морейра Ферейра проти Португалії» (№ 2) [ВП] від 11 липня 2017 року; «Хеглас проти Республіки Чехія» від 1 березня 2007 року).

Національне судове провадження, коли йдеться про порушення захищеного Конвенцією права (з огляду на характер цього порушення), ЄСПЛ розглядає з позицій дотримання справедливого судового розгляду, що вирізняється не стільки прийнятністю певних доказів за національним правом, скільки тим, чи є провадження, включно із способом збирання доказів, справедливим у цілому (рішення у справі: «Хан проти Сполученого Королівства» від 12 травня 2000 року; «P.G. і J.H. проти Сполученого Королівства» від 25 вересня 2001 року; «Аллан проти Сполученого Королівства» від 5 листопада 2002 року).

Дотримання стандартів справедливості провадження досягається через дотримання прав сторони захисту з урахуванням якості доказів сторони обвинувачення, включно з вирішенням питання про те, чи породжують сумнів щодо їх надійності або точності обставини, за яких їх було отримано, чи були використані у провадженні докази, отримані з порушенням права на захист.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 4 липня 2018 року у справі №688/788/15-к, стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій. Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Правила оцінки доказів, особливо вимога дотримуватися передбаченого законом порядку при отриманні доказів, покликані запобігати неправомірному втручанню держави та заохочувати доброчесну поведінку правоохоронних органів (постанова ККС ВС від 29.09.2020 у справі № 601/1143/16).

Показання потерпілої та свідків є чіткими, послідовними і не викликають сумнівів у їх достовірності, оскільки узгоджуються з іншими доказами у кримінальному провадженні.

Протоколи слідчих дій є належними та допустимими доказами, оскільки такі складено уповноваженою на те особою слідчим в присутності понятих. Зауважень та доповнень від учасників слідчих дій щодо їх проведення не надходило, про що у протоколах зроблено відповідні записи.

Експертизи проведені кваліфікованими експертами, на підставі постанов слідчого, належним чином аргументовані, ґрунтуються на ретельному дослідженні, зробленому на підставі діючого законодавства, містять відповіді на усі поставлені питання, висновки обґрунтовані дослідницькою частиною, фактичні дані викладені у висновках відносяться до справи і мають доказове значення. Тому вказані висновки суд покладає в основу прийнятого рішення. Підстав недовіряти висновкам експертів у суду немає.

Процесуальні документи, наведені у вироку прямо підтверджують той факт, що досліджені в судовому засіданні докази, які суд визнає належними та допустимими, зібрані в порядку встановлену законом та жодного сумніву у своїй законності та правдивості не викликають.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КК України, злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Суд зазначає, що для вирішення питання про притягнення особи до кримінальної відповідальності за вчинений злочин в обов`язковому порядку мають бути встановлені усі елементи складу злочину, зокрема, об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона, а обов`язок доведення наявності вказаних елементів покладається на сторону обвинувачення.

Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 07.02.2003 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» передбачено, що суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.

Так, п.2 ч.2 ст. 115 КК України передбачає відповідальність за умисне вбивство малолітньої дитини.

Умисне вбивство це протиправне заподіяння смерті іншій людині.

З суб`єктивної сторони даний злочин характеризується умисною формою вини (прямим або непрямим умислом) коли винний усвідомлює суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті іншої людини й бажає або свідомо припускає її настання.

Питання про наявність умислу вирішується з огляду на сукупність всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховується кількість, характер і локалізація поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінка винного до, під час і після злочину, його взаємини з потерпілим, що передували події, а також спосіб вчинення злочину, засоби та знаряддя злочину. Спосіб відображає насамперед причинний зв`язок між діяннями і наслідками. Певна залежність між способом і метою вчинення тих чи інших діянь виявляється в тому, що спосіб і засоби вчинення злочину обираються особою відповідно до поставленої цілі. Ціль є передумовою усвідомлення особою результатів і наслідків своїх діянь, що проявляє свою конкретизацію в способі вчинення діянь.

Вирішуючи питання про наявність у протиправному діянні ОСОБА_11 суб`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КПК України, суд ретельно проаналізував показання обвинуваченого, який намагався перекласти свою провину на потерпілу та під час судового розгляду звинувачував її у вчиненому.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_11 на момент спричинення ударів малолітньому потерпілому ОСОБА_9 , а саме було заподіяно численні колото-ріжучих рани в різні частини тіла, у тому числі у життєво важливі органи, зокрема: колото-різану рану шиї; різану рану правого плечового суглоба; різану рану підборіддя; чотири садна ділянки правого плечового суглобу; різану рану правого передпліччя; різану рану 4 пальців правої руки; різану рану китиці лівої руки; двох різаних ран 4 пальця лівої руки; проникаючу колото-різану рану грудної клітки з пораненням легені; проникаючу колото-різану рану черевної та грудної порожнин з пораненням серця; синця ділянки носо-губного трикутника, які призвели до численних тілесних ушкоджень, у тому числі небезпечних для життя у момент їх заподіяння, внаслідок чого останній помер на місці події, усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, в силу свого життєвого досвіду, та, як осудна особа, та бажав їх настанні.

Доказів того, що обвинувачений прямо не бажав настання смерті малолітнього ОСОБА_9 , однак свідомо припускаючи її настання, виходячи з вищеописаного характеру протиправних дій, діяв з непрямим умислом матеріали кримінального провадження не містять.

Оцінюючи показання обвинуваченого суд надає їм критичну оцінку, оскільки ці показання не узгоджуються з іншими доказами у кримінальному провадженні і обвинувачений у ході судового розгляду не зміг надати логічного спростування обставинам, які, зокрема, підтверджують спрямованість його умислу. Так, обвинувачений зазначив, що ніж він дістав із набору, який був у шафі спальної кімнати тільки зайшовши до кімнати, а згодом продовжував гратися із своїм малолітнім сином. Проте згідно показань потерпілої ОСОБА_9 набір ножів до події перебував у гаражі. Пояснити, чому саме набір ножів був у спальній кімнаті обвинувачений не міг. Твердження обвинуваченого про те, що він не знає що з ним сталося і чому він наніс численні ножові порізи та удари своєму синові, на думку суду не є достовірним. Нанесення численних ножових поранень малолітньому синові, завчасно підготовленим ножем, якого він за деякий час до події витягнув із шафи для одягу, свідчить про те, що у обвинуваченого був умисел на вчинення злочину і від реалізації цього умислу обвинувачений не мав наміру відмовлятися. Крім цього, відповідно до висновку експерта обвинувачений у період вчинення інкримінованих дій хронічним психічним захворюванням, недоумством не страждав, не виявляв ознак тимчасового чи будь - якого іншого хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Посилання обвинуваченого на відсутність умислу заподіяти смерть потерпілому, покази про те, що він вчинив так, оскільки це спровокувала його дружина ОСОБА_9 є такими, що суперечать іншим, зібраним у справі доказам, є способом захисту й обумовлені намаганням уникнути відповідальності та покарання за фактично вчинений ним злочин, а також спростовуються самим характером дій обвинуваченого, який наніс численні глибокі порізи та удари малолітньому потерпілому, що і стало безпосередньою причиною смерті, а тому на думку суду зазначені дії свідчать про наявність у ОСОБА_11 умислу саме на вбивство ОСОБА_9 .

Так, саме активні дії обвинуваченого ОСОБА_11 , який після завдання численних порізів та ударів ножем своєму малолітньому синові у тому числі життєво-важливі органи, не намагався надати останньому допомогу, не викликав швидку медичну допомогу, а залишив місце події та переховувався в лісовому масиві допоки його не було виявлено працівниками поліції, що свідчить про усвідомленість та цілеспрямованість, і разом із іншими, встановленими обставинами, спростують твердження сторони захисту про не умисний характер дій.

Судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_11 під час події перебував у стані алкогольного сп`яніння, вказане підтверджується показами самого обвинуваченого ОСОБА_11 , а також висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 104 від 24 липня 2022 року.

Проте, суд не приймає до уваги висновок експерта №1342 від 29 липня 2022 року, оскільки забір крові проведено 24 липня 2022 року о 05 год. 10 хв., що становить майже 10 годин після події, а також спростовується показами обвинуваченого ОСОБА_11 .

Ці обставини в поєднанні з іншими об`єктивними даними справи: віком обвинуваченого та потерпілого; характером, локалізацією та механізмом спричинення тілесних ушкоджень; те, що на час події обвинувачений перебував у стані алкогольного сп`яніння, свідчать, що ОСОБА_11 усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки бажав їх настання, діяв з прямим умислом на позбавлення життя потерпілого ОСОБА_11 .

В даному провадженні судом не встановлено підстав для необхідної оборони, невідкладної необхідності в заподіянні шкоди потерпілому при встановлених судом обставинах, враховуючи малолітній вік потерпілого.

З врахуванням наведеного, колегія суддів дійшла переконливого висновку, що обвинувачений, наносячи глибокі порізи в області шиї та плечового суглобу та завдаючи ударів ножем у життєво важливі органи потерпілому, усвідомлював небезпечний характер своїх дій, що вони таким чином посягають на життя ОСОБА_9 , та передбачав, що наслідками таких дій може настати смерть останнього, що також підтверджується доказами, які узгоджується між собою, відповідають судово-медичним даним, показам потерпілої, свідків, а тому відповідають фактичним обставинам справи.

Суд, за наявності наданих стороною обвинувачення доказів по інкримінованому йому кримінальному правопорушенню за п.2 ч.2 ст.115КК України, дає суду для висновку поза розумним сумнівом, що ОСОБА_11 мав умисел на вбивство малолітнього потерпілого.

В частині першій статті 337 КПК України унормовано проведення судового розгляду лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, при цьому, за змістом статті 370 КПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.

Досліджені під час судового розгляду докази, жодним чином не спростували обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_11 за п.2 ч. 2 ст. 115 КК України.

Таким чином, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження приходить до висновку, що ОСОБА_11 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене п.2. ч. 2 ст. 115 КК України, а саме умисне вбивство малолітньої дитини.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_11 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Також суд враховує, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене п.2 ч.2 ст. 115 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Суд вважає за необхідне виключити з обвинувачення обставину, що пом`якшує покарання - активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, оскільки така обставина не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду. Слід зазначити, що активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення полягає у наданні особою органам досудового розслідування будь-якої допомоги у встановленні невідомих їм обставин справи. При цьому сприяння у розкритті злочину враховується як обставина, яка пом`якшує покарання, тільки у тому випадку, коли надана винною особою інформація та інші докази мала значення для встановлення істини у справі.

Що стосується процесуальної поведінки обвинуваченого як у ході здійснення досудового розслідування, так і у ході здійснення судового провадження, останній не визнавав вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, а також під час судового розгляду не встановлено, яку саме допомогу ОСОБА_11 надавав слідчому, прокурору та суду в установленні невідомих обставин справи, оскільки кримінальне провадження було розкрито завдяки діям працівників поліції.

Обставини, які підлягають доказуванню були встановлені не з показань обвинуваченого, а за допомогою інших доказів, які не викликають сумніву у їх достовірності. Тому суд доходить висновку, що при призначенні обвинуваченому покарання не можна враховувати активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, як обставину, яка його пом`якшує, оскільки активних дій спрямованих на допомогу у розкритті кримінального правопорушення обвинувачений не вчиняв, а тільки належне виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, зокрема, щодо участі у проведенні слідчих дій, не може слугувати підтвердженням цієї обставини.

Обставинами, які згідно ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого є вчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання, необхідного й достатнього для виправлення обвинуваченого ОСОБА_11 , відповідно до статей 50, 65 КК України, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушень, особу винного, позитивну характеристику, а також те, що він раніше не судимий, а також враховуючи думку потерпілої, приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_11 слід призначити покарання за п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України у виді довічного позбавлення волі.

Аргументуючи призначене покарання за п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України у виді довічного позбавлення волі, колегія суддів вважає за необхідне зазначити мотиви призначення саме такого виду покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 КК України довічне позбавлення волі встановлюється за вчинення особливо тяжких злочинів і застосовується лише у випадках, спеціально передбачених цим Кодексом, якщо суд не вважає за можливе застосовувати позбавлення волі на певний строк. А згідно з ч. 3 ст. 374 КПК суду належить зазначити мотиви призначення покарання.

Як вбачається з роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного і однакового застосування вказаної норми, які містяться в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 7 лютого 2003 року Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи, довічне позбавлення волі призначається лише у випадках, спеціально передбачених КК України, і за умови, що суд не вважає за можливе застосувати позбавлення волі на певний строк. Призначення цього покарання повинно мотивуватись у вироку з обов`язковим наведенням обставин, які, на думку суду, перешкоджають застосуванню позбавлення волі на певний строк.

Тобто обставиною, яка зумовлює призначення довічного позбавлення волі й водночас указує на неможливість досягнення мети покарання шляхом застосування покарання у виді позбавлення волі на певний строк, є винятково високий ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину й особи злочинця. Вона визначається сукупністю усіх зібраних у справі даних, що стосуються вчиненого злочину, особи винного й обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. На таку небезпеку можуть, зокрема, вказувати: наявність у вчиненому діянні декількох з альтернативно передбачених диспозицією ознак відповідного складу злочину; відсутність обставин, що пом`якшують покарання тощо.

На думку колегії суддів, суд не може залишити поза увагою ті обставини, що покарання у виді довічного позбавлення волі є таким видом покарання, що застосовується у випадках, коли необхідність пожиттєвої ізоляції особи від суспільства обумовлюється особливими обставинами, що обтяжують відповідальність, та виключною небезпечністю особи винного.

Приймаючи рішення про призначення обвинуваченому покарання у виді довічного позбавлення волі, суд серед іншого враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством, як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується на рішенні Конституційного суду України від 02.11.2004р. № 15рп/2004р. у справі № 1-33/2004.

Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема у ст. 10 Загальної декларації з прав людини 1948 року, ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року. Зазначені міжнародні акти згідно з ч. 1 ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 3 Загальної Декларації прав людини кожна людина має право на життя, свободу та особисту недоторканість.

Згідно з положеннями ст. 6 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права та ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на життя є невід`ємним правом людини, яке охороняється законом. Зазначені положення міжнародних правових стандартів мають універсальний характер і відображені в Конституції України. Зокрема, у ст. 3 Конституції України закріплено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визначаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ст. 27 Конституції України кожна людина має невід`ємне право на життя, ніхто не може бути свавільно позбавлений життя, а обов`язок держави захищати життя людини. Формою державного захисту життя та особистої недоторканості людини є встановлення кримінальної відповідальності за злочин проти життя і здоров`я.

У справі «Гонгадзе проти України» (рішення від 08 листопада 2001 року) ЄСПЛ зазначив: «що перше речення п. 1 ст. 2 Конвенції зобов`язує державу не тільки утримуватись від умисного або незаконного позбавлення життя, але також тих, хто знаходиться під їх юрисдикцією. Це включає основне завдання держави щодо забезпечення права на життя шляхом прийняття ефективних нори кримінальних законів для попередження злочинів проти особи, що забезпечується правоохоронним механізмом для попередження, усунення та покарання порушень таких норм. За відповідних обставин це також поширюється на позитивний обов`язок органів державної влади вживати заходів попередження для захисту особи або осіб, чиє життя знаходиться під загрозою здійснення кримінальних дій іншими особами».

Тому належна кримінально-правова охорона життя людини є важливим завданням держави, успішне виконання якого значною мірою залежить від правильного застосування кримінального закону до особи, яка вчинила злочини проти життя та здоров`я особи, та повинна нести справедливе покарання.

В даному конкретному випадку суд, призначаючи основне покарання ОСОБА_11 за п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України, враховує винятково високий ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним вбивства малолітнього потерпілого, якому не виповнилося навіть два роки.

На думку колегії суддів, призначаючи обвинуваченому за п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України найсуворіше покарання у виді довічного позбавлення волі, зважаючи на справедливість саме такого покарання, суд не може, обмежившись виключно посиланням на достатність покарання у виді позбавлення на певний строк, не дати відповідь на питання, що саме вплинуло на рішення про можливість застосувати позбавлення волі на певний строк, що в даному випадку суперечить принципу справедливості, який є однією із ключових засад всієї системи права, й особливе місце посідає цей принцип у кримінальному праві, де однією із складових принципу справедливості виступає співрозмірність вчиненого особою злочину та призначеного за нього покарання.

Обвинувачений, будучи молодою, фізично здоровою, працездатною особою, не вважаючи життя людини найвищою цінністю, маючи на утриманні двох малолітніх дітей, вживав алкогольні напої, внаслідок чого втратив моральні запобіжники, діючи умисно завдав малолітньому синові численних різаних ран та ударів ножем позбавив його життя, чим завдав наслідків, які не можуть бути жодним чином усунені, чим посягнув на невід`ємне природне право людини, яке охороняється і захищається Державою.

Крім того, колегія суддів враховує посткримінальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_11 , який після заподіяння смерті синові покинув місце події. В подальшому, у своїх показаннях не висловлював жалю з приводу скоєного та звинувачував у доведені його до такого стану дружину ОСОБА_9 , а також погрожував останній.

Суд враховує, що вчинення ОСОБА_11 особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я людини, конкретні обставини справи, наодинці у вечірній час з п`яним батьком, залишився малолітній потерпілий, який через свій вік знаходився у безпорадному стані та не міг чинити опір батьку, який посягнув на життя власної дитини, мотиви (використання малозначного приводу), велика кількість заподіяних потерпілому тілесних ушкоджень, спосіб вчинення злочину, а саме завдання потерпілому численних порізів та ударів ножем в тому числі в життєво важливі органи, з особливою зухвалістю та жорстокістю, невідворотні наслідки у вигляді настання смерті потерпілого ОСОБА_9 , який був малолітнім сином обвинуваченого, всі ці обставини у їх сукупності свідчать про високу суспільну небезпеку обвинуваченого ОСОБА_11 , який здатний до неконтрольованих дій з проявами агресії, підтвердженням чого є вчинення ним умисного злочину проти життя та здоров`я людини за викладених у вироку обставин. Суд не встановив жодних обставин, які б пом`якшували покарання ОСОБА_11 , однак встановив обставини які обтяжують покарання обвинуваченого. Суд також бере до уваги і думку потерпілої сторони, яка наполягала на суворому покаранні ОСОБА_11 у виді довічного позбавлення волі.

На думку колегії суддів, поведінка обвинуваченого ОСОБА_11 свідчить про чітко виражену антисоціальну спрямованість, зневажливе ставлення до закону та загальноприйнятих норм моралі, ОСОБА_11 становить особливо велику небезпеку для оточуючих його людей і в цілому для суспільства, а його відношення до скоєного свідчить про жорстокість та винятковий цинізм, саме тому останній підлягає постійній ізоляції від суспільства, якою відповідно до положень Кримінального кодексу України є довічне позбавлення волі, яке буде необхідним і справедливим за вчинений ним злочин.

При цьому колегія суддів враховує і практику рішень Європейського суду з прав людини. Так, в справі Скополла проти Італії від 17.09.2009 року, суд зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Тому, з урахуванням обставин даної конкретної справи, характеру і ступеню суспільної небезпеки цього злочину, який посягнув на найцінніше - життя людини, особу винного, який належних висновків для себе не зробив, не розкаявся у скоєному, враховуючи позицію потерпілої, колегія суддів дійшла висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_11 можливе лише в умовах реального відбування покарання у виді довічного позбавлення волі та буде відповідати вимогам справедливості, відображати співмірність злочину та кари, і тільки таке покарання буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів. На думку суду, призначене обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на певний строк не забезпечить виконання завдань кримінального судочинства та не слугуватиме цілям його застосування, встановленим ст. 2 КПК України .

Початок строку відбування ОСОБА_11 призначеного покарання у виді довічного позбавлення волі обраховувати з моменту його затримання, тобто з 24 липня 2022 року.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Судові витрати, згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України, покласти на обвинуваченого.

Арешт накладений на майно, відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, підлягає скасуванню.

Запобіжний захід ОСОБА_11 у вигляді тримання під вартою необхідно залишити до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. ст. 370, 371, 373-376 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

ОСОБА_11 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України та призначити йому покарання у виді довічного позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_11 рахувати з моменту його затримання - 24 липня 2022 року.

До вступу вироку в законну силу, запобіжний захід відносно ОСОБА_11 залишити попередній - тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь держави 21 898 (двадцять одну тисячу вісімсот дев`яносто вісім) грн. 37 коп. процесуальних витрати на проведення судових експертиз.

Речові докази, а саме:

- предмет схожий на ніж з слідами речовини червоно-бурого кольору, змив речовини бурого кольору з підлоги кімнати спальні, дві подушки зі слідом речовини бурого кольору, рушник із слідами речовини бурого кольору, пляшку з-під води «Живчик» із невідомою рідиною, пляшку з-під горілки маркуванням «Воздух», об`ємом 0.5 літра, футболку чорного кольору, шорти сірого кольору, пару резинових тапок чорного кольору, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів ГУНП в Закарпатській області - знищити;

- набір ножів марки «Ernesto» - повернути потерпілій ОСОБА_9 ;

- мобільний телефон марки «Wiwo» сірого кольору, який зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів ГУНП в Закарпатській області - повернути обвинуваченому ОСОБА_11 ;

- атестат про повну загальну середню освіту з додатком на ім`я ОСОБА_11 , довідку про присвоєння ідентифікаційного номера ОСОБА_11 , свідоцтво про хрещення ОСОБА_11 , медичну картку ОСОБА_11 та ультразвукове обстеження ОСОБА_11 , які зберігаються при матеріалах кримінального провадження - повернути обвинуваченому ОСОБА_11 ;

- грошові кошти в сумі 3084 грн., які передані на зберігання у ПАТ КБ «ПриватБанк» - повернути обвинуваченому ОСОБА_11 ;

- копії документів, які вилучені під час огляду місця події від 23 липня 2022 року та які зберігаються при матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження;

- дві банківські картки: «Ощадбанк» № НОМЕР_1 та «Monobank» № НОМЕР_2 , які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_40 - залишити останній.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 липня 2022 року на предмет схожий на ніж зі слідами речовини червоно-бурого кольору, дві подушки зі слідами речовини бурого кольору, рушник із слідами речовини бурого кольору, пляшку з-під води "Живчик" із невідомою рідиною, пляшку з-під горілки з маркуванням "Воздух", об`ємом 0,5 літра, документацію - скасувати.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 липня 2022 року на футболку чорного кольору, шорти сірого кольору, мобільний телефон марки "Wiwo" сірого кольору, грошові кошти в сумі 3084 грн., пару резинових тапок чорного кольору - скасувати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою в той же строк з моменту одержання ним копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Повний текст вироку вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3