Справа № 396/1212/22
Провадження № 1-кп/396/33/25
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.04.2025 року м. Новоукраїнка
Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Первомайський, Харківської області, проживаючого без реєстрації АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, на утримані неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, раніше неодноразово судимого, востаннє:
- 30.10.2018 року Жовтневим районним судом м.Харкова за ч.2 ст.185, ст.71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, звільнений по відбуттю строку покарання 15.06.2021 року,
- 10.11.2023 року Приморським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, до покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі. Відбуває покарання в ДУ "Вінницька ВК № 86".
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6
Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив відкрите викраденні чужого майна (грабіж), вчинений повторно, вчинений в умовах воєнного стану.
Кримінальне правопорушення було вчинено за наступних обставин.
Судом встановлено, що 19.08.2022 близько 10 год. ОСОБА_3 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, в період дії воєнного стану введеного указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні» №2102-ІХ від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан із 24.02.2022 строком на 30 діб; строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 26.03.2022 строком на 30 діб згідно з Указом Президента України №133/2022 від 14.03.2022, з 25.04.2022 строком на 30 діб згідно з Указом Президента України №259/2022 від 18.04.2022, з 25.05.2022 строком на 90 діб згідно з Указом Президента України №341/2022 від 17.05.2022 та з 12.08.2022 строком на 90 діб згідно з Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022 перебуваючи на території залізничного вокзалу, що знаходиться по вул. Вокзальній, 22, в м. Новоукраїнка Кіровоградської області, підійшов до раніше не знайомого йому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходився поряд із належним йому електро велосипедом марки "HUMMER" червоного кольору №VLT 1465092, вартістю 6860,40 грн.
В цей момент в ОСОБА_3 виник раптовий умисел на відкрите викрадення чужого майна, а саме: електро велосипедом марки "HUMMER" червоного кольору №VLT 1465092.
З цією метою, ОСОБА_3 усвідомлюючи те, що його дії будуть викриті власником, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи умисно, повторно, переслідуючи корисливу мету, направлену на відкрите заволодіння чужого майна, усвідомлюючи, що вчинювані ним дії здійснюються в умовах очевидності, за допомогою фізичної сили правої руки відштовхнув ОСОБА_6 від велосипеда та не бажаючи припинення своїх протиправних дій, та не зважаючи на відсутність згоди власника ОСОБА_6 на заволодіння належним йому велосипедом, сів на вище вказаний велосипед вартістю 6860.40 грн. та покинув територію залізничного вокзалу, попрямувавши в напрямку центра м. Новоукраїнка Кіровоградської області, тим самим розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_3 заподіяв матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 6860,40 грн.
Дії обвинуваченого за зміненим прокурором обвинуваченням в порядку ст.ст.338, 341 КПК України кваліфіковано за ч. 4 ст. 186 КК України, як відкрите викраденні чужого майна (грабіж), вчинений повторно, вчинений в умовах воєнного стану.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України не визнав та пояснив, що він 19.08.2022 року їхав потягом в м. Вінниця, але зупинився в м. Новоукраїнка. На залізничному вокзалі знаходився чоловік з волосипедом, з яким він спілкувався. В подальшому він запитав в нього чи може він покататись на його велосипеді та потім передав йому свої документи та телефон. Потім взявши велосипед, проїхав один круг біля залізничного вокзалу та попрохав в цього чоловіка з"їздити на його велосипеді до магазину, на що останній погодився. В подальшому попросив віддати телефон, а паспорт залишився в Личка. Виїхавши з залізничного вокзалу на велосипеді, він попрямував до центру м. Новоукраїнки, потім поїхав на базар та планував повернутись до залізничного вокзалу, але був затриманий працівниками поліції. Крім того вказав, що потерпілий передав йому велосипед добровільно він йому не погрожував та не штовхав його, а також додав, що він перебував того дня в стані алкогольного сп`яніння.
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що 19.08.2022 року він приїхав електричкою на залізничний вокзал м. Новоукраїнка, оскільки мав намір їхати в с. Глодоси. На залізничному вокзалі він виявив несправність на своєму велосипеді. Коли він його лагодив, до нього підійшов агресивно налаштований чоловік, який вказав, що він являється військовослужбовцем та просив у нього кошти, але він йому відмовив. В подальшому цей чоловік вимагав в нього велосипед та показував йому документи. ОСОБА_3 перебував в стані алкогольного сп"яніння, вживав алкогольні напої при ньому. В подальшому ОСОБА_3 силою забрав в нього велосипед, відштовхнувши його від нього та поїхав від залізничного вокзалу, а він зателефонував до поліції. Крім того вказав, що ОСОБА_7 хотів віддати йому свій телефон, але потім забрав його, а також додав, що обвинувачений не говорив йому, що поверне його велосипед, а свої документи він залишив на підвіконні залізничного вокзалу.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що він 19.08.2022 року знаходився в центрі м. Новоукраїнка біля бару «Олімп». Обвинувачений ОСОБА_3 їхав на велосипеді та не втримавши рівновагу впав та потім до нього підїхали працівники поліції. В подальшому працівники поліції спілкувались з ним та потім його забрали. Крім того вказав, що його викликав слідчий та йому було запропоновано впізнати особу, яка їхала на велосипеді за фотознімками та впізнати велосипед, яким керував ОСОБА_7 , а також додав, що з ним перебував того дня ОСОБА_9 , який на даний час знаходиться за кордоном та велосипед, яким керував ОСОБА_3 був схожий на спортивний.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що вона була понятою, коли працівники поліції вилучали велосипед. Крім того пояснила, що ОСОБА_3 повідомив працівникам поліції, що він їхав з м. Харків та на зілізничному вокзалі м. Новоукраїнка взяв велосипед, щоб поїхати в магазин, який йому надали добровільно, а також додала, що ОСОБА_3 вказував, що має намір повернути велосипед.
Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що що вона була понятою, коли працівники поліції вилучали велосипед. Крім того пояснила, що ОСОБА_3 тримався за велосипед, оскільки перебував в стані алкогольного сп"яніння, а також додала, що ОСОБА_3 вказував, що має намір повернути велосипед та залишив особі в якої взяв велосипед свій поспорт.
Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що її було запрошено слідчим бути понятою, для впізнання особи за фотознімками.
Суд вважає, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства.
Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєному кримінальному правопорушенні, крім показів потерпілого ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_8 , підтверджується іншими перевіреними в судовому засіданні доказами, які суд визнає правдивими, достовірними, а саме:
- протокол огляду місця події від 19.08.2022 року та фототабляця до протоколу ОМП, відповідно до якого місцем огляду є територія залізничного вокзалу, що знаходиться по вул. Вокзальній, 23 м. Новоукраїнка (том № 1 а.с. 150-154);
- протокол огляду місця події від 19.08.2022 року та фототабляця до протоколу ОМП, відповідно до якого об"єктом огляду є ділянка території, що має вільний доступ, розміщена в сквері по вул. Соборній в м. Новоукраїнка (том № 1 а.с. 155-162);
- протокол затримання особи, підозрюваного у вчиненні злочину від 19.08.2022 року (а.к. 163-167);
- електро велосипед «HUMMER» червоного кольору с.н. VLT 1465092;
- паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , одну пластикову банківську картку НОМЕР_1 ., шкіряне портмоне, чотири ключі, брилок з надписом Кирил, пластикову пляшку об`ємом 0.5 л. з надписом iFresh, в якій міститься прозора рідина.
- мобільний телефон Motorola IМEI: НОМЕР_2 , ІМЕІ: НОМЕР_3 , 40 аркушів паперу на яких зображено 100 доларів США та на яких мається надпис «Сувенір», 50 грн. та навушники до мобільного телефону.
Зберігати вказані речові докази в кімнаті речових доказів при Новоукраїнському РВП ГУНП в Кіровоградській області до вирішення справи по суті (том № 1 а.с. 170);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 19.08.2022 року з відеозаписом до нього за участю потерпілого ОСОБА_6 під час проведення якого останній показав обставини вчинення ОСОБА_3 відкритого заволодіння його майна велосипедом "HUMMER" ( том № 1 а.с. 173-176).
- висновком експерта № 103 від 19.08.2022 року, відповідно до якого: При судово-медичній експертизі гр. ОСОБА_3 , виявлено тілесні ушкодження в вигляді: синця по передній поверхні правого плеча, синця по задньо-зовнішній поверхні лівого стегна, синця по передній поверхні правого стегна, саден (4) по задній поверхні лівого передпліччя. Тілесні ушкодження утворилися внаслідок травматичного контакту з тупим (ми) предметом (ами); ушкодження в ділянці лівого передпліччя утворилися у термін близько 1-2 діб до моменту проведення судово-медичної експертизи, ушкодження в ділянці правого стегна - у термін близько 1-3 діб до моменту проведення судово-медичної експертизи, ушкодження в ділянці правого плеча і лівого стегна - у термін близько 3-6 діб до моменту проведення судово-медичної експертизи; відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Положення гр. ОСОБА_3 під час спричинення йому тілесних ушкоджень могло бути найрізноманітнішим. Враховуючи взаєморозташування тілесних ушкоджень з відповідною давністю утворення, можливість виникнення їх при падінні з положення стоячи на площину виключається ( том № 1 а.с. 182-183);
- висновком експерта № 102 від 19.08.2022 року, відповідно до якого при судово-медичній експертизі гр. ОСОБА_6 будь-яких тілесних ушкоджень не виявлено ( том № 1 а.с. 184);
- протокол пред"явлення особі для впізнання за фотознімками від 12.09.2022 року та фототаблиця до протоколу впізнання за участю свідка ОСОБА_14 ( том № 1 а.с. 185-188);
- протокол пред"явлення особі для впізнання за фотознімками від 17.09.2022 року та фототаблиця до протоколу впізнання за участю свідка ОСОБА_8 ( том № 1 а.с. 189-192);
- протокол пред"явлення особі для впізнання за фотознімками від 20.09.2022 року та фототаблиця до протоколу впізнання за участю потерпілого ОСОБА_6 ( том № 1 а.с. 193-196);
- протокол огляду предмету від 21.09.2022 року та ілюстративна таблиця до протоколу огляду предмету ( том № 1 а.с. 197-200);
- висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.08.2022 року відповідно до якого ОСОБА_3 , перебуває у стані алкогольного сп`яніння ( том № 1 а.с. 230).
При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.
Судом також врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 «…що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».
Статтею 84 КПК України встановлено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Відповідно до положень ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого та визнання його винуватості.
Показання обвинуваченого ОСОБА_3 щодо невизнання своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення суд оцінює критично, вважає їх неправдивими та такими, що надані з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки його покази повністю спростовуються показаннями потерпілого та показаннями допитаних свідків, а також сукупністю досліджених письмових та речових доказів у кримінальному провадженні.
Суд враховує, що у обвинуваченого ОСОБА_3 із потерпілим ОСОБА_6 раніше не було неприязних стосунків та вони не були знайомі один з одним, тому підстав для обмови обвинуваченого у потерпілого немає.
Крім цього, покази потерпілого ОСОБА_6 загалом узгоджуються із дослідженим протоколом слідчого експерименту, який був досліджений в ході судового розгляду, у зв`язку з чим показання потерпілого ОСОБА_6 суд вважає достовірними та правдивими.
Під час допиту у судовому засіданні потерпілий, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України за дачу завідомо неправдивих показань, надав послідовні показання, які підтверджують винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.
При цьому, висновки суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні цього кримінального правопорушення не ґрунтуються тільки на показаннях ОСОБА_6 , оскільки його винуватість доводиться іншими об`єктивними доказами у кримінальному провадженні.
Крім того сторона захисту, заперечуючи правильність кваліфікації дій ОСОБА_3 , як грабежу та стверджуючи про необхідність виправдання ОСОБА_3 у скоєнні грабежу, наполягала на тому, що потерпілий самостійно та добровільно передав обвинуваченому велосипед, тож відсутні підстави вважати, що мало місце протиправне заволодіння ним.
З такими доводами суд не погоджується, враховуючи наступне.
Згідно ст.186 КК України викрадення вважається відкритим, якщо воно вчинюється у присутності власника майна або особи, у віданні чи під охороною якої перебуває майно, і винний усвідомлює, що ці особи розуміють сутність його злочинних дій. Грабіж вважається закінченим злочином з моменту заволодіння майном і таким моментом визнається поява у злочинця реальної початкової можливості розпоряджатися вилученим майном.
Так, з показань потерпілого ОСОБА_6 вбачається, що обвинувачений ОСОБА_3 силою забрав в нього велосипед відштовхнувши його від нього та поїхав від залізничного вокзалу. При цьому потерпілий стверджував, що мав обґрунтовані підстави побоюватись застосування насильства з боку ОСОБА_3 , оскільки обвувачений поводив себе агресивно.
При цьому обвинувачений не навів жодних обставин, які б вказували на те, що у потерпілого були причини добровільно передати йому велосипед, не перебуваючи під примусом.
В подальшому обвинуваченого ОСОБА_3 було затримано в центрі м. Новоукраїнка.
На відміну від грабежу, при, наприклад, шахрайстві передання майна потерпілим відбувається усвідомлено та добровільно, тобто потерпілий, перебуваючи під впливом повідомлених йому неправдивих відомостей, або приховування дійсних намірів правопорушника та фактичних обставин, щиро вважає, що передання майна правопорушнику є правомірним, обов`язковим або вигідним.
Враховуючи, що ОСОБА_3 , силою забрав у потерпілого ОСОБА_6 велосипед відштовхнувши його від нього та заволодів ним, суд вважає, що в цьому випадку мало місце саме відкрите викрадення чужого майна.
Дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозвязку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом. Дії обвинуваченого за ч. 4 ст. 186 КК України суд кваліфікує як відкрите викраденні чужого майна (грабіж), вчинений повторно, вчинений в умовах воєнного стану.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання необхідне і достатнє для його виправлення і попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини його вчинення, наслідки, які настали, дані, що характеризують особу обвинуваченого, стан здоров`я, умови життя, ставлення обвинуваченого до вчиненого ним діяння, а також пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.
Згідно положенням ст. 12 КК України, скоєно тяжкий злочин.
Обставин, що пом`якшують покарання передбачені ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Обставин, що обтяжують покарання передбачені ст. 67 КК України - вчинення злочину в стані алкогольного сп"яніння, рецидив злочинів.
Дослідивши дані про особу обвинуваченого, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, не одружений, на утримані неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, на "Д" обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, раніше неодноразово судимого, востаннє: 30.10.2018 року Жовтневим районним судом м.Харкова за ч.2 ст.185, ст.71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, звільнений по відбуттю строку покарання 15.06.2021 року. 10.11.2023 року Приморським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, до покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі. Відбуває покарання в ДУ "Вінницька ВК № 86".
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Судом, встановлено, що злочин передбачений ч. 4 ст. 186 КК України обвинувачений ОСОБА_3 вчинив 19.08.2022 року, тобто до постановлення вироку Приморського районного суду м. Одеси від 10.11.2023 року, згідно з яким останній засуджений за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, до покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Враховуючи встановлені обставини, оцінюючи докази по справі, суд дійшов висновку та вважає, так як обвинувачений ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий, не працює, доходів не має, тому виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства. Суд вважає за портібне обрати покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк, в межах санкції статті 186 ч.4 КК України, так як на шлях виправлення обвинувачений вперто ставати не бажає і якого суд вважає буде достатньо для його виправлення і попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень. При цьому суд вважає слід застосувати вимоги ч.4 ст. 70 КК України і призначити покарання за сукупністю злочинів, так як злочин вчинено до постановленння вироку від 10.11.2023 року, який набув законної сили, частково приєднавши покарання згідно вироку Приморського районного суду м. Одеси від 10.11.2023 року за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, яким ОСОБА_3 засуджено до 2 (двох) років позбавлення волі.
Підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України до обвинуваченого ОСОБА_3 з врахуванням обставин справи та особи обвинуваченого, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та висновків суду, суд не вбачає, так як прийшов до твердого переконання, що його виправлення і перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 слід рахувати з 17.10.2023 року відповідно до вироку Приморського районного суду м. Одеси.
На підставі ст. 72 ч. 5 КК України зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування покарання строк його попереднього ув"язнення, а саме з 19.08.2022 року по 08.12.2022 року, включно з розрахунку один день попереднього ув"язнення за один день позбавлення волі.
Відповідно до ч. 4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Долю речових доказів по справі слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати по справі за проведення експертизи в розмірі 755 грн. 08 коп. (сімсот п"ятдесят п"ять грн. 08 коп.), підлягають стягненню в дохід держави.
Цивільний позов по справі не заявлено.
У зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_3 на даний час перебуває під вартою, оскільки, відбуває покарання у виді позбавлення волі за попереднім вироком суду, суд не знаходить підстав для застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового приєднання покарання за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 10.11.2023 року, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 7 (сім) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання обвинуваченого ОСОБА_3 рахувати з 17.10.2023 року, відповідно до вироку Приморського районного суду м. Одеси.
На підставі ст. 72 ч. 5 КК України зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування покарання строк його попереднього ув"язнення, а саме з 19.08.2022 року по 08.12.2022 року, включно з розрахунку один день попереднього ув"язнення за один день позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати по справі за проведення судових експертиз в розмірі 755 (сімсот п"ятдесят п"ять) грн. 08 коп.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 25.08.2022 року - скасувати.
Речові докази, після набрання вироком законної сили, а саме:
- паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_3 , який зберігається у кімнаті зберігання речових доказів при Новоукраїнському РВП ГУНП в Кіровоградській області - повернути обвинуваченому ОСОБА_3 ;
- пластикова картка з № НОМЕР_1 ; шкіряний гаманець з чотирма ключами: брилок з надписом «Кирил»; пластикова пляшка з етикеткою «iFresh»; 40 аркушів паперу з надписом «Сувенір»; навушники до мобільного телефону; мобільний телефон «Моторола» s/n ZL422868V9 ІМЕІ НОМЕР_2 , НОМЕР_4 , які зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів при Новоукраїнському РУП ГУНП в Кіровоградській області- повернути обвинуваченому ОСОБА_3 ;
- велосипед «HUMMER», який зберігається у кімнаті зберігання речових доказів при Новоукраїнському РУП ГУНП в Кіровоградській області - повернути потерпілому ОСОБА_6 ;
- банківська картка № НОМЕР_5 , яка повернута під зберігальну розписку ОСОБА_15 - залишити ОСОБА_15 .
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя: ОСОБА_1