Провадження № 1-кс/204/3038/23
УХВАЛА

Іменем України

29 вересня 2023 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в порядку ст.303 КПК України щодо неповернення майна,-

встановив:

До суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в порядку ст.303 КПК України щодо неповернення майна.

В обґрунтування клопотання зазначено, що в провадженні СВ ВП Л6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження N0000095, внесене у Єдиний реєстр досудових розслідувань 22.06.2023, за правової кваліфікації за ч. 2 ст. 204 КК України. В ході здійснення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню, на підставі ухвали слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська, 08.09.2023 року проведено обшук з вилученням майна, що належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке перебувало в автомобілі марки SKODA PRAKTIK, державний номер « НОМЕР_1 », зареєстрований на гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Так, було вилучено коробки з електронними сигаретами, мобільний телефон, банківські картки та вказаний вище автомобіль SKODA PRAKTIK. Наразі, зі спливом 48 годин після тимчасового вилучення майна під час обшуку, здійснюваного на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна не подано слідчим, прокурором, а тому майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено вилучено. Так, клопотання про арешт вилученого об 12:30 год. 08.09.2023 під час обшуку майна, здійснюваного на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, повинно було подаватись слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, тобто не пізніше 12:30 год. 10.09.2023. Проте, останне станом навіть на 09:00 год. 11.09.2023 не подано, а тому майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено. 3. Щодо відсутності ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 204 КК України. Відповідно до ч. 1 ст. 204 КК України, незаконне придбання з метою збуту або зберігання з цією метою, а також збут чи транспортування з метою збуту незаконно виготовлених спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, пива, тютюнових виробів, тютюну, промислових замінників тютюну, пального або інших підакцизних товарів - караються штрафом від п?яти тисяч до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів. Так, 08.09.2023 огляд проведено у автомобілі марки Skoda, державний номер « НОМЕР_1 », та вилучено підакцизні товари які попередньо ОСОБА_6 придбала для власного споживання та забрала у оператора «Нова Пошта». Проте, факт придбання, зберігання, транспортування підакцизних товарів не становлять жодного складу злочину, передбаченого Кримінальним кодексом України. Натомість, факт наявності мети подальшого збуту вилучених у ОСОБА_6 підакцизних товарів, органом досудового розслідування жодним чином не доведено з дотриманням вимог передбаченими приписами Кримінального процесуального кодексу України. Більше того, наразі кваліфікацією кримінального провадження є ч. 2 ст. 204 КК України Так, диспозиція вказаної частини статті передбачає відповідальність за незаконне виготовлення спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, пива, тютюнових виробів, тютюну, промислових замінників тютюну, пального або інших підакцизних товарів. Яким чином зберігання у автомобілі підакцизних товарів без мети збуту може підпадати під ознаки злочину, яке полягає в незаконному виготовлені таких товарів, невідомо. Крім того, ані ч. 1 ані ч. 2 ст. 204 КК України згідно ст. 12 КК України є нетяжкими злочинами. А тому, орган досудового розслідування, відповідно до вимог КПК України, позбавлений можливості по злочинам вказаної класифікації проводити НСРД. 3 викладеного слідує, що орган досудового розслідування поза розумним сумнівом, з дотриманням вимог КПК України, за відсутності можливості проводити НСРД. позбавлений можливості збирати докази збуту підакцизних товарів.Враховуючи викладене, захисник звертається досуду з даним клопотанням і просить повернути ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучене 08.09.2023 в ході обшуку автомобіля Skoda, державний номер « НОМЕР_1 », майно; повернути ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вилучений 08.09.2023 автомобіль Skoda, державний номер « НОМЕР_1 ».

В судовому засіданні захисник підтримав клопотання, просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладенні у клопотанні.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, зазначивши, що вказаний автомобіль та свідоцтво визнані у даному кримінальному провадженні речовими доказами і на вказане майно накладений арешт.

Дослідивши надані матеріали, вислухавши захисника, прокурора, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно ст. 84 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно зі ст. 4 Конвенції Ради Європи «Про відмивання, виявлення, вилучення і конфіскацію доходів, одержаних злочинним шляхом, та про фінансування тероризму» (ратифіковану Законом України N 2698-VI від 17.11.2010) - «слідчі і тимчасові заходи» - Кожна Сторона зобов`язана вжити такі заходи, які можуть знадобитися для можливості її здатності швидко визначити, виявити, заблокувати або заарештувати майно, яке підлягає конфіскації для того, щоб, зокрема, сприяти здійсненню конфіскації надалі.

Згідно зі ст. 5 даної Конвенції, держава Україна зобов`язана вжити заходів, які можуть знадобитися для того, щоб забезпечити застосування заходів щодо блокування, арешту та конфіскації також до:a) майна, в яке були перетворені або конвертовані доходи;b) майна, отриманого із законних джерел, якщо до нього було повністю або частково приєднані доходи, отримані злочинним шляхом; c) прибутку або інших вигод, отриманих від доходів, від майна, в яке були перетворені або конвертовані доходи, отримані злочинним шляхом, або від майна, до якого залучені доходи, отримані злочинним шляхом.

Згідно частин 1, 2 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду.

В частині 5 статті 236 КПК України зазначено, що обшук на підставі ухвали слідчого судді повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети обшуку. За рішенням слідчого чи прокурора може бути проведено обшук осіб, які перебувають в житлі чи іншому володінні, якщо є достатні підстави вважати, що вони переховують при собі предмети або документи, які мають значення для кримінального провадження.

Частиною 7 ст. 236 КПК України, передбачено, що при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

В статті 169 КПК України зазначено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено:1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу;4) у разі скасування арешту;5) за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку.

Згідно з ч.2 ст.167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засобичи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено. Як врегульовано ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Як зазначено у ч.1 ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту. Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. Згідно з п.1 ч.5 ст.171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено. Як врегульовано ч.6 ст.173 КПК України ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.

В судовому засіданні встановлено, що у провадженні СВ відділення поліції № 6 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000095, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.06.2023 року, за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 204 КК України. Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 12 вересня 2023 року, накладено арешт на тимчасово вилучене майно 08.09.2023 року в ході проведення обшуку у транспортному засобі - «Skoda Practic», vin: НОМЕР_2 , білого кольору, з д.н.з. НОМЕР_1 , розташованого за адресою м. Дніпро, вул. Василя Чапленко, буд 8, а саме на: Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 та ключі, які поміщені до паперового спецпакету; транспортний засіб, автомобіль, марки «Skoda Practic», vin: НОМЕР_2 , білого кольору, з д.н.з. НОМЕР_1 , поміщено до штраф майданчику ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном. Згідно вказаної ухвали суду, постановою слідчого від 08.09.2023 року, вилучені предмети, а саме: Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 та ключі, які поміщені до паперового спецпакету; транспортний засіб, автомобіль, марки «Skoda Practic», vin: НОМЕР_2 , білого кольору, з д.н.з. НОМЕР_1 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000095. Незастосування заходів забезпечення кримінального провадження, може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування та передачі іншим особам, власником вищезазначеного майна. Правовою підставою для арешту зазначеного майна є п.1 ч.2 ст.170 КПК України збереження речових доказів.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, а також прокурором підтверджено, що триває досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000095, автомобіль марки «Skoda Practic», д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів, запобігання зникнення чи відчуження майна, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину. Доказів негативних наслідків від застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, адвокатом не надано та в судовому засіданні не встановлено.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що скарга адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в порядку ст.303 КПК України щодо неповернення майна є недоведеною та не знайшла свого підтвердження під час судового засідання, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 107, 110, 131, 132, 170-175, 309, 369-372 КПК України, -

постановив:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в порядку ст.303 КПК України щодо неповернення майна - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1