Справа № 177/329/25
Провадження № 1-кп/177/137/25
У Х В А Л А

Іменем України

18 лютого 2025 року м. Кривий Ріг

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

судді - ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000033 від 04.02.2025 щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженки с. Інгулець Криворізького району Дніпропетровської області, громадянки України, з вищою освітою, офіційно не працевлаштованої, вдови, інвалідності не має, має статус внутрішньо переміщеної особи, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судима

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , після введення Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, мешкаючи в АДРЕСА_1 , починаючи з 02 січня 2024 року зареєструвалась як внутрішньо переміщена особа.

Згідно до абзацу другого пункту 5 «Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам» (далі - Порядок), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 року № 332, допомога призначається, внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися (повторно перемістилися) з 01 січня 2022 року з територій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Мінреінтеграції, щодо яких не визначено дати завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації та порядку отримання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам. Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією» із змінами (далі - Перелік), до відповідних територій з 24 лютого 2022 року відноситься, зокрема Луганська область.

Так, 04.01.2024, ОСОБА_3 , під час подання заяви про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, перебуваючи в Центрі надання адміністративних послуг, за адресою: АДРЕСА_3 , було ознайомлено з умовами надання допомоги внутрішньо переміщеним особам та попереджено про відмову в призначенні або припиненні виплати призначеної державної допомоги та/або повернення надміру нарахованих коштів, у разі подання неповних чи недостовірних відомостей

Відповідно до п. 3 ч. 7-1 вказаного Порядку - «із 1 грудня 2023 року допомога не призначається/не виплачується на сім`ю, яка вперше звертається за її призначенням, якщо протягом трьох місяців перед зверненням або під час її отримання: особа з числа членів сім`ї на 1 число місяця, з якого призначається допомога, або на 1 число кожного місяця, в якому отримується допомога, має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, шо розташоване на територіях, не включених до переліку територій, або територіях, включених до переліку територій, щодо яких визначено дату завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації…».

Так, ОСОБА_3 перебуваючи на обліку, як внутрішньо переміщена особа, будучи обізнаною з умовами надання такої допомоги, достовірно знаючи про те, що вона має у власності нерухоме майно, а саме придатну до проживання квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 , яка розташована на території, не включених до Переліку територій, щодо яких визначено дату завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації, всупереч вимогам Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщуваних осіб» від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII та Постанови Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 року № 332, маючи на меті незаконно отримувати грошову допомогу на проживання, як внутрішньо переміщена особа щодо себе, керуючись корисливими намірами, вирішила вчинити шахрайські дії, шляхом замовчування відомостей, при подачі та підписанні заяви про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.

При цьому, відповідно до абз. 5 ч. 31 вказаного вище Порядку за результатами проведеної додаткової перевірки та рекомендацій, наданих Мінфіном відповідно до Закону України «Про верифікацію та моніторинг державних виплат» виявлено факт неправомірності, що впливають на отримання виплат, встановлено факт наявності у неї у власності квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 , яка розташована на території не включеної до Переліку (державна реєстрація права власності від 16.02.2022).

Так, 04 січня 2024 року, ОСОБА_3 перебуваючи в приміщенні в Центрі надання адміністративних послуг, за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, село Лозуватка, вул. Миру, 69, реалізуючи свій умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом обману, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді спричинення матеріальної шкоди Управлінню соціальної та ветеранської політики Криворізької районної державної адміністрації та бажаючи їх настання, з метою отримання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, механізм призначення та виплати якої, передбачений «Порядком надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 року № 332, керуючись корисливими намірами, особисто подала письмову заяву про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, під час заповнення якої, ОСОБА_3 шляхом замовчування відомостей, не вказала що має у власності квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 . Внаслідок чого, ОСОБА_3 , безпідставно нараховано та виплачено грошові кошти у виді державної допомоги внутрішньо переміщеним особам, за період з 01.01.2024 по 01.06.2024 у розмірі 12 000,00 гривень, якими остання розпорядилась на власний розсуд, тим самим спричинила Управлінню соціальної та ветеранської політики Криворізької районної державної адміністрації матеріальну шкоду на суму 12 000.00 гривень

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.1 ст.190 КК України за ознаками: заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство).

Під час підготовчого судового засідання обвинувачена ОСОБА_3 заявили клопотання про її звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям, на підставі ст. 45 КК України, мотивуючи його тим, що кримінальне правопорушення у вчиненні якого вона обвинувачується, є кримінальним проступком, вона щиро розкаюється у вчиненому, раніше не судима, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, повністю відшкодувала завдані нею збитки.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні не заперечував проти задоволення зазначеного клопотання, вважав за можливе звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності.

Представник потерпілого, в судовому засідання підтвердила факт повного відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушення та надала цьому документальне підтвердження, не заперечувала проти задоволення клопотання обвинуваченої та звільнення її від кримінальної відповідальності.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених ч. 2 ст. 284 КПК України.

Частиною 2 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідності.

За змістом ст. 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Отже, за змістом статей 284 - 288 КПК підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах. Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 45 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Проступок визначений ч.1 ст. 190 КК України, відповідно до примітки до ст. 45 КК України, не є корупційним кримінальним правопорушенням.

У відповідності до п.1, п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23.12.2005 № 12, звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування щодо особи, яка вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених КК, у порядку, встановленому КПК. Пунктом 2 вищезазначеної Постанови передбачено, що при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також, що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності, передбачені КК України. Тільки після цього можна постановити у визначеному КПК України порядку відповідне рішення. Ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави.

Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК України.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 , визнала вину у вчиненні кримінального правопорушення ч.1 ст. 190 КК України за обставин викладених в обвинувальному акті, усвідомила свою вину та щиро покаялася з приводу вчиненого, фактично сприяла його розкриттю.

Факт повного відшкодування ОСОБА_3 шкоди завданої кримінальним правопорушенням, підтверджується змістом обвинувального акта, що містить інформацію про відшкодування шкоди, а також квитанцією про сплату коштів у розмірі 12000 грн, з призначенням платежу «повернення коштів державної соціальної допомоги на проживання ВПО, платник ОСОБА_3 » (а.п. 70), платіжною інструкцією № 177535507.1:WEB від 05.02.2025 з аналогічними даними (а.с. 23).

Суд враховує, що обвинувачена за місцем проживання характеризуються позитивно (а.п. 57), на обліку у лікарів нарколога та лікаря психіатра не перебуває (а.п. 55), інвалідності не має, вперше вчинила кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є проступком, раніше не судима (а.п. 53), матеріальна шкода завдана кримінальним правопорушенням відшкодована (а.п. 70), вину у вчиненому визнала та щиро покаялася, як під час досудового розслідування, так і в судовому засіданні обвинувачена добровільно визнала обставини кримінального правопорушення, чим, фактично, активно сприяли розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 8 ст. 284 КПК України, закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Обвинуваченій ОСОБА_3 , роз`яснено суть обвинувачення та підставу звільнення від кримінальної відповідальності, згідно з ст. 45 КК України. Будучи ознайомленою зі своїми правами, обвинувачена наполягала на задоволенні клопотання та просила звільнити її від кримінальної відповідальності з підстав, визначених ст. 45 КК України.

Оскільки в судовому засіданні встановлено наявність підстав для звільнення обвинуваченої ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності згідно з ст. 45 КК України, суд приходить до висновку про задоволення клопотання та вважає за можливе звільнити обвинувачену від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої у даному кримінальному провадженні не застосовувався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не подавався.

Процесуальні витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Арешт у рамках даного кримінального провадження не накладався.

Керуючись ст. 284-288, 369-372, 376 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № № 0000033 від 04.02.2025 за ч.1 ст. 190 КК України - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 190 КК України на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000033 від 04.02.2025 за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.1 ст. 190 КК України, закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності.

Матеріали кримінального провадження № № 0000033 від 04.02.2025 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі №177/329/25 (провадження № 1-кп/177/137/25).

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1