Справа № 751/208/25 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/48/25
Категорія - продовження строків тримання під вартою. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

23 січня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участі сторін кримінального провадження

підозрюваного ОСОБА_6

його захисника адвоката ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

слідчої ОСОБА_9

Розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_10 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08 січня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Свердловка Коропського району Чернігівської області, громадянину України, з базовою освітою, неодруженому, непрацюючому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому, продовжені строки тримання під вартою до 08 березня 2025 року включно, зменшений розмір застави з 200 прожиткових мінімумів доходів громадян до 150 та визначений в сумі 454 200 гривень.

Задовольняючи клопотання слідчий суддя виходив із обґрунтованості підозри, що вбачається із наданих органом досудового розслідування доказів, які є достатніми на стадії досудового розслідування, врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , відомості про його особу та доведеність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від органу досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, що перешкоджатиме повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_10 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою зменшити суму застави до 302 800 грн.

Вказуючи про незаконність судового рішення, яке постановлене з грубим порушенням норм кримінального процесуального кодексу України, стверджує, що надані слідчим та прокурором матеріали не доводять обґрунтованість підозри та необхідність продовження виняткового запобіжного заходу, як тримання під вартою. На думку апелянта, судове рішення щодо продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою містять стандартний набір підстав, без розгляду обґрунтованості та доцільності їх застосування. Це свідчить про порушення п.1 ст. 5 ЄКПЛ.

Прокурором у судовому засіданні не доведено фактів того, що підозрюваний буде чинити перешкоди у проведенні досудового розслідування, переховуватися від слідства та суду, знищувати або спотворювати докази, впливати на свідків. При цьому, слідчим суддею ці обставини не були перевірені, а прийняті по факту.

Крім того, адвокат , посилаючись на положення ч.5 ст. 182 КПК України, вважає, що при визначенні розміру застави, слідчим суддею не було враховано майнового та сімейного стану підозрюваного, його соціальних зв`язків, процесуальної позиції по справі, поведінки підозрюваного, про що наголошувалось стороною захисту, що мало наслідком визначення застави, розмір якої перевищує граничний розмір у 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши доповідача, підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, просили скасувати ухвалу слідчого судді, як незаконну та необґрунтовану та зменшити розмір застави, прокурора і слідчу, які заперечували проти доводів сторони захисту, звертали увагу на кількість епізодів збуту психотропної речовини, обставини вчинення та суспільну небезпеку, слідчим суддею суттєво знижений розмір застави через плин часу, що минув з дня обрання запобіжного заходу, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

У провадженні слідчого відділу СУ ГУНП в Чернігівській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000240 від 06 вересня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 307 КК України.

З матеріалів провадження встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у тому, що не будучи зареєстрованим суб`єктом господарювання та не маючи ліцензії на здійснення діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, ОСОБА_6 у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці незаконно, з метою подальшого збуту придбав порошкоподібну речовину, яка містить у своєму складі, психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масою 1,1085 г. У подальшому, вказану речовину, незаконно зберігаючи при собі з метою подальшого збуту, переніс до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де незаконно зберігав до 09.09.2024 з метою збуту.

09.09.2024, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, але не пізніше 14 год. 11 хв., ОСОБА_6 за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , помістив психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масою 1,1085 г до зіп-пакетів, які приховав у гіпсових фігурках у формі «бюсту Давида». Після чого, зберігаючи її при собі, незаконно, з метою подальшого збуту, переніс вказану речовину до відділення №30 ТОВ «Нова Пошта», яке розташоване за адресою: м. Чернігів, вул. Льотна, 17, де о 14 год. 12 хв. поштовим відправленням №4629 незаконно збув ОСОБА_11 за грошові кошти у сумі 2 000 грн. порошкоподібну речовину, яка містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масою 1,1085 г.

Продовжуючи свою злочину діяльність, ОСОБА_6 у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, незаконно, повторно, з метою подальшого збуту придбав порошкоподібну речовину, яка містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масою 0,0296 г. У подальшому, вказану речовину незаконно зберігаючи при собі з метою подальшого збуту, переніс до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де незаконно зберігав до 16.09.2024 з метою збуту.

16.09.2024, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, але не пізніше 16 год. 33 хв., ОСОБА_6 за вищевказаним місцем свого мешкання, помістив порошкоподібну речовину, яка містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін до зіп-пакету і приховав її у гіпсовій фігурі у формі «бюсту Давида». Після чого, зберігаючи її при собі, незаконно, повторно, з метою подальшого збуту, переніс вказану речовину до відділення №30 ТОВ «Нова Пошта», яке розташоване за адресою: м. Чернігів, вул. Льотна, 17, де о 16 годині 34 хвилині поштовим відправленням № 8092 незаконно, повторно, відправив невстановленій досудовим розслідуванням особі порошкоподібну речовину, яка містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, яка знаходилась у гіпсовій фігурі у формі «бюсту Давида».

У період часу з 18 год. 43 хв. по 18 год. 58 хв., 16.09.2024 під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії огляду кореспонденції поштового відправлення № 8092 у приміщенні ТОВ «Нова Пошта», що за адресою: м. Чернігів, вул. Прикордонників (Підводника Кітіцина), буд. 18 у фігурі у формі «бюсту Давида» виявлено зіп-пакет з порошкоподібною речовиною та вилучено зразок вказаної речовини, яка містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масою 0,0296 г, яку ОСОБА_6 незаконно, повторно пересилав з метою збуту.

В порядку ст. 615 КПК України 14 листопада 2024 року о 06 год. 42 хв. ОСОБА_6 був затриманий та в цей же день йому повідомлено про підозру у незаконному придбані з метою збуту, незаконному зберіганні з метою збуту, незаконному пересиланні з метою збуту та збуті психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетамін; незаконному придбані з метою збуту, незаконному зберіганні з метою збуту та незаконному пересиланні з метою збуту психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетамін, вчиненому повторно.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Поняття «обґрунтованість підозри» включає існування фактів чи інформації, які надають підстави суду вважати, що підозрювана особа ймовірно вчинила правопорушення, та оголошення підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

На початковій стадії досудового розслідування кримінальний процесуальний закон не вимагає від сторони обвинувачення доведення усіх елементів кримінального правопорушення. Факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для засудження особи та ухвалення обвинувального вироку, як помилково вважає сторона захисту.

Слідчий суддя правильно встановив, що наведені у клопотанні слідчого доводи вказують на обґрунтованість пред`явленої підозри та підтверджуються доказами, достатніми, на етапі досудового розслідування, для вирішення питання про необхідність застосування запобіжного заходу.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Ризик - це ймовірність того, що підозрюваний може ухилитися від кримінальної відповідальності та незаконно впливати на свідків.

Особливість запобіжних заходів полягає в тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку підозрюваного, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. При цьому слід враховувати, що якась ймовірність того, що підозрюваний зможе спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди.

З матеріалів кримінального та судового проваджень вбачається, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні умисного корисливого кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії тяжких, за яке передбачене покарання до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, отже, розуміючи невідворотність та тяжкість можливого покарання підозрюваний може ухилитися від явки до слідчого та суду, здійснювати тиск на свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення, у яких підозрюється.

Наявність місця проживання, міцність соціальних зв`язків, поведінка підозрюваного під час досудового розслідування, яка фактично була контрольованою з боку правоохоронних органів, не зможуть гарантувати належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Усі заявлені стороною обвинувачення ризики були обґрунтовані та знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, їх наявність не спростована стороною захисту під час апеляційного розгляду ні доводами, ні доказами на їх підтвердження.

На даному етапі досудового розслідування, слідчий суддя прийшов до вірного висновку, що встановлені обставини дійсно викликають підозру в тому, що ОСОБА_6 дотримуватиметься належної процесуальної поведінки та утворюють реальні ризики, про які вказали як слідчий у своєму клопотанні, так і прокурор у судовому засіданні, з чим погодився слідчий суддя та погоджується колегія суддів.

Отже, як слідчим у поданні, так і слідчим суддею в ухвалі, правильно названі та враховані наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а також вірно оцінені в сукупності усі обставини, на підставі яких був обраний запобіжний захід, з урахуванням особи підозрюваного, кількість епізодів злочинної діяльності, та процесуальної поведінки підозрюваного, що узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини.

Колегія суддів не може погодитись з доводами сторони захисту про те, що визначаючи розмір застави, як альтернативний запобіжний захід, слідчий суддя не врахував доводи сторони захисту, що, в тому числі, обумовлено зменшення розміру застави, при цьому визначений розмір застави жодним чином не суперечить положенням ч. 5 ст. 182 КПК України.

Так, згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пунктом 2 частини 5 статті 182 КПК України, передбачено, що розмір застави визначається у межах щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У той же час, норма ч. 5 ст. 182 КПК України надає можливість у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних відповідно.

У рішеннях Європейського Суду з прав людини неодноразово висловлювалася думка про те, що розмір застави повинен встановлюватися головною мірою з урахуванням особи підсудного, належної йому власності, його стосунків з поручителями, іншими словами - з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі (Неймайстер проти Австрії, рішення від 27.06.1968 р.; Гафа проти Мальти, рішення від 22.05.2018).

При цьому, 13 січня 2022 року Європейський Суд ухвалив рішення в справі «Істоміна проти України» (Istomina V. Ukraine, заява № 23312/15), у якому зазначив, що застава має на меті передусім забезпечення явки особи на судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватись залежно від особи, про яку йде мова, із урахуванням його/її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки особи до суду.

Колегія суддів погоджується з доводами слідчого судді про наявність обґрунтованих ризиків неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_6 , передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, враховує кількість психотропної речовини, у збуті якої підозрюється ОСОБА_6 , використані ним заходи конспірації, дані проведених обшуків, що в сукупності вказує на організовану ним діяльність, направлену на отримання прибутку саме в результаті незаконного збуту психотропної речовини.

Крім того, апеляційний суд підкреслює, що висловлена в судовому засіданні позиція сторони захисту була врахована слідчим суддею, що мало наслідком зменшення розміру застави з 200 до 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Можливість урахування майнового стану, розміру шкоди або доходу передбачена пунктами 7, 11 ч. 1 ст. 178 КПК України, де закріплено обставини, що враховуються при обранні будь-якого запобіжного заходу. Ці критерії мають враховуватися у разі встановлення ризиків кримінального провадження і в сукупності з усіма іншими обставинами кримінального провадження.

Твердження адвоката про безпідставність визначеного розміру застави не приймається до уваги, оскільки запобіжні заходи за своєю метою покликані забезпечувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобіганню встановленим ризикам, що і було враховано слідчим суддею при постановленні рішення. При цьому розмір застави має бути не лише помірним для підозрюваного, а бути стримуючим та дієвим фактором щодо вибору процесуальної поведінки.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 422, 424 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_10 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08 січня 2025 року про продовження строків тримання під вартою підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 , без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_12 ОСОБА_13 ОСОБА_14