Справа № 346/6127/24
Провадження № 11-кп/4808/80/25
Категорія ст. 81 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 29 листопада 2024 року про відмову в задоволенні подання про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

в с т а н о в и л а :

Вказаною ухвалою відмовлено в задоволенні подання начальника Державної установи «Коломийська виправна колонія № 41» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відносно засудженого ОСОБА_8 .

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду засуджений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив задовольнити подання начальника Державної установи «Коломийська виправна колонія № 41» про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Зокрема вказує, що неможливість працевлаштуватись зумовлена відсутністю у нього паспорта, та на даний час чекає на оформлення нового паспорта. Вважає, що він став на шлях виправлення, оскільки за 2024 рік він отримав дві подяки за виконання покладених обов`язків та завдань, додержання ним правил поведінки, залучений у роботах по благоустрою установи, та дисциплінарні стягнення на нього не накладались.

Під час апеляційного розгляду:

- засуджений ОСОБА_8 підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити;

- прокурор заперечив доводи та вимоги апеляційної скарги засудженого, просив залишити ухвалу суду без змін.

Заслухавши доповідь судді, доводи засудженого та прокурора, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи і мотиви апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що слід відмовити у її задоволенні з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до положень ч.2, п.2 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а також після фактичного відбуття ним не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Разом з тим, згідно роз`яснень п. п. 2, 17 Постанови № 2 від 26 квітня 2002 року Пленуму Верховного Суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, ОСОБА_8 засуджений 10.02.2023 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч. 2 ст. 185 КК України на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначеним вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 грудня 2022 року остаточне покарання визначено у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

Подання начальника ДУ «Коломийська виправна колонія (№41) обґрунтовано тим, що засуджений під час тримання в ДУ «Чортківська установа виконання покарань (№26)» не допускав порушень вимог режиму утримання, дисциплінарні стягнення на нього не накладались, заохочення не оголошувались. З 02.06.2023 року він відбуває покарання в ДУ «Коломийська виправна колонія (41)». За час відбування покарання не допускав порушень встановленого порядку відбування покарання. Позачергово згідно поданої заяви залучається до робіт по благоустрою установи. Роботи виконує вчасно та якісно. За добросовісне відношення до праці застосовано два заохочення. у виді подяки за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки. На виробництві установи засуджений не працевлаштований, однак, бере активну участь у програмах диференційованого виховного випливу на засуджених, не допускає порушень. Приймає участь у програмі виховної роботи для засуджених «Підготовка до звільнення». Засуджений має мотивацію змінити своє життя на краще, а саме має плани на майбутнє: після звільнення планує працевлаштуватися. У відношенні з іншими засудженими він не конфліктує, підтримує соціальні зв`язки із сім`єю. Вину у скоєному злочині визнав повністю. Крім того, засуджений відбув 2/3 (дві третини) строку призначеного покарання та довів своє виправлення.

З характеристики на засудженого ОСОБА_8 , затвердженої начальником Державної установи «Коломийська виправна колонія (№41)», вбачається, що ОСОБА_8 не вчиняв порушень протягом останніх півроку. За час тримання в УВП №26 м. Чортків, УВП №19 м.Львів, УВП №12 м.Івано-Франківськ не допускав порушень режиму утримання, дисциплінарні стягнення не накладались, заохочення не застосовувались. З 02.06.2023 року відбуває покарання в ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)». За час відбування покарання не допускав порушень встановленого порядку відбування покарання, дисциплінарні стягнення не накладались. Застосовано два заохочення. На виробництві установи не працевлаштований, проте в установі бере активну участь у роботах по благоустрою місць позбавлення волі позачергово на безоплатній основі. На заходи виховного впливу реагує добре, робить позитивні висновки для себе. У відношенні до представників адміністрації колонії завжди тактовний, ввічливий. У взаємовідносинах із засудженими не конфліктний. Віддає перевагу спілкуванню із засудженими позитивної спрямованості. Приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених «Підготовка до звільнення». Санітарно-гігієнічних норм дотримується. Зовнішній вигляд завжди охайний. За характером спокійний, врівноважений. В індивідуальних бесідах відвертий. Виконавчі листи не надходили. Зв`язок з родичами підтримує. Згідно вироку вину в скоєному злочині визнав повністю.

Згідно довідки начальника Державної установи «Коломийська виправна колонія (№41) про заохочення та стягнення 01.04.2024 року ОСОБА_8 оголошено подяку за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, 02.10.2024 року ОСОБА_8 оголошено подяку за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених цим Кодексом та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці за 3 квартал 2024 року.

З висновків комісії щодо ступеня виправлення засудженого від 17.10.2024 року засуджений ОСОБА_8 став на шлях виправлення (довів своє виправлення) та має бути представлений до заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк, умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким (ст.81,82 КК України) ? 65 балів.

З довідки ДУ «Коломийська ВК (№41)» №234 про працевлаштування засудженого ОСОБА_8 за період: червень 2023 року вересень 2024 року жодного дня засуджений не працював, відповідно і не отримував заробітну плату.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Колегія суддів вважає, що сумлінна поведінка визначається активною участю у суспільному житті, сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання, гарною поведінкою в побуті, прагненням засудженого своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, а також полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Разом з тим, процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом всього перебування засудженого в установі виконання покарання.

Крім того, умовно дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення є доведеність того, що він сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Зважаючи на те, що висновок про застосування умовно-дострокового звільнення має ґрунтуватися на оцінці поведінки засудженого за весь час відбування покарання, колегія суддів не може прийняти до уваги твердження засудженого ОСОБА_8 про те, що він своєю сумлінної поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Разом з тим, наявність у засудженого ОСОБА_8 двох заохочень у вигляді подяки за весь час відбування покарання оцінюється судом з врахуванням сукупності інших обставин, які характеризують обвинуваченого та свідчать про те, що він довів своє виправлення.

Колегія суддів враховує посилання засудженого на неможливість адміністрації установи забезпечити належне працевлаштування, однак вважає, що визнана обставина не може свідчити про виправлення засудженого, який повинен сумлінною поведінкою і ставленням до праці довести своє виправлення.

Так, відповідно до ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Так, під «сумлінним ставленням до праці» слід розуміти добропорядне, відповідальне та чесне ставлення до покладених на особу трудових обов`язків; працьовитість, додержання правил трудового розпорядку, вимог трудового законодавства, правил охорони праці та техніки безпеки; бережливе використання певного обладнання, інструментів, матеріалів тощо.

Відповідно до ч.3 ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Засуджені до позбавлення волі працюють у місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією установи. Засуджені залучаються до суспільно корисної праці з урахуванням наявних виробничих потужностей залежно від статі, віку, працездатності, стану здоров`я, спеціальності.

Засуджені до позбавлення волі залучаються без оплати праці лише до робіт з благоустрою установ, слідчих ізоляторів і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення установ та слідчих ізоляторів продовольством. До цих робіт засуджені залучаються в порядку черговості в неробочий час і не більш як на дві години на день.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що наведені вище обставини в сукупності свідчать про те, що засуджений ОСОБА_8 лише намагається стати на шлях виправлення, але не довів його в обсязі достатньому для застосування умовно-дострокового звільнення відповідно до положень ст.81 КК України.

Враховуючи, що умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до дискреційних повноважень суду, колегія суддів приходить до висновку, що для досягнення цілей покарання умовно-дострокове звільнення, в даному випадку, не є виправданим.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання без змін.

Керуючись ст.ст. 376,404,405,407,418,419,537,539 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 29 листопада 2024 року про відмову в задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5