УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року

м. Київ

справа № 761/24035/24

провадження № 51-285 впс 25

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання ОСОБА_4 та подання Київського апеляційного суду про направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 332 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,

установив:

До Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду в порядку ст. 34 КПК України надійшли на розгляд подання Київського апеляційного суду та клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про направлення кримінального провадження щодо останнього з Шевченківського районного суду м. Києва за підсудністю до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська.

Подання апеляційного суду та клопотання обвинуваченого, які фактично однакові за своїм змістом, мотивовані тим, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 332 КК України надійшов до Шевченківського районного суду м. Києва з порушенням правил територіальної підсудності, оскільки кримінальне правопорушення, інкриміноване обвинуваченому, вчинено ним у м. Дніпрі, на вул. Троїцькій, там де обвинувачений обговорював деталі організації незаконного перетину державного кордону при зустрічі з ОСОБА_5 , тобто кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим ОСОБА_4 в межах територіальної юрисдикції Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська. Тому у поданні та клопотанні порушується питання про направлення вказаного кримінального провадження до цього суду.

Перевіривши наведені доводи та матеріали кримінального провадження, колегія суддів Касаційного кримінального суду дійшла висновку, що подання та клопотання не підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Згідно з положеннями ч. 9 ст. 615 КПК України, під час дії воєнного стану обвинувальні акти, скеровуються та розглядаються судами, у межах територіальної юрисдикції яких вчинено кримінальне правопорушення, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя - судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством.

Відповідно до ст. 32 КПК України, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Так, із змісту матеріалів кримінального провадження вбачається, що 01 липня 2024 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 322 КК України, відомості про яке внесені 05 квітня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000570.

Вказаний обвинувальний акт складено 28 червня 2024 року слідчим ГСУ ДБР у м. Києві та цього ж дня затверджено прокурором Офісу Генерального прокурора також у м. Києві, що у межах територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду м. Києва.

Як зазначено в обвинувальному акті, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 322 КК України, а саме у незакінченому замаху на сприяння незаконному переправленню осіб через державний кордон України порадами, наданням засобів, з корисливих мотивів.

Водночас, з змісту обвинувального акту неможливо встановити точне місце вчинення цього кримінального правопорушення, оскільки незаконні дії ОСОБА_4 були припинені органом досудового розслідування на стадії незакінченого замаху.

У зв`язку з цим посилання апеляційного суду та обвинуваченого на місце вчинення злочину - територія де відбувалось обговорення ОСОБА_4 із ОСОБА_5 деталей організації незаконного перетину державного кордону, є безпідставними.

Прокурор скерував обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 до Шевченківського районного суду м. Києва, як до суду в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування вказаного кримінального провадження.

Враховуючи наведене, колегія суддів Касаційного кримінального суду вважає, щокримінальне провадження щодо ОСОБА_4 надійшло до належного суду згідно з чинним нормами КПК України, тому підстав для задоволення клопотання обвинуваченого та подання Київського апеляційного суду і направлення вказаного кримінального провадження на розгляд до іншого судув межах юрисдикції різних апеляційних судів немає.

Керуючись вимогами ст. 34 КПК України, Суд

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_4 та подання Київського апеляційного суду про направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 332 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3