Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

20.01.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/830/24, за апеляційною скаргою, яку подав адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 27 листопада 2024 року,

П О С Т А Н О В И В :

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 листопада 2024 року, задоволено клопотання та продовжено підозрюваному ОСОБА_8 строк тримання під вартою на 60 днів у межах строку досудового розслідування до 20 січня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Відповідно до матеріалів судового провадження, старший слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190 КК України, у кримінальному провадженні № 0000884, відомості про яке 06.12.2023 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Прокурор мотивує клопотання мотивує тим, що слідчою групою здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000884 за підозрою ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190 КК України.

Прокурор зазначає, що невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 06.12.2023 року, оскільки більш точний час встановити не виявилось за можливе, у ОСОБА_10 , виник злочинний умисел, направлений на створення злочинної організації, керівництво такою організацією, участь у злочинній організації, а також організацію заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), в умовах воєнного стану, здійснення незаконних операцій, з використанням електронно-обчислювальної техніки, у складі злочинної організації.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_10 встановив зв`язки з особами, які схильні вчиняти злочини шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, в результаті чого з`ясував про способи та методи заволодіння чужим майном.

Усвідомлюючи, що досягти мети незаконного збагачення шляхом вчинення вказаних дій він самостійно не зможе, ОСОБА_10 розробив план злочинної діяльності та з цією метою залучив до участі у злочинній організації ряд осіб, а саме ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_7 , ОСОБА_29 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_24 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_25 , ОСОБА_28 та інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб, які мали виконувати визначені ролі, спрямовані в цілому на реалізацію вказаного злочинного плану, відомого усім учасникам злочинної організації та розподілив ролі між ними.

У свою чергу, ОСОБА_15 добровільно вступивши до складу злочинної організації, як її учасник виконував наступні функції: дотримувався загальновизнаних організатором злочинної організації ОСОБА_30 та співорганізаторами ОСОБА_11 та ОСОБА_12 правил поведінки; допомагав співорганізатору злочинної організації ОСОБА_11 здійснювати координацію роботи офісу так званих операторів «колл-центру»; надавав так званим операторам «колл-центру» бази з номерами мобільних телефонів клієнтів банківських установ громадян Угорщини та банківські рахунками підставних осіб на які перераховувались грошові кошти з банківських рахунків потерпілих; отримував звіт від так званих операторів «колл-центру» щодо кількості осіб, коштів, якими вже встигли заволодіти шахрайським шляхом для подальшої звітності співорганізатору злочинної організації ОСОБА_11 ; забезпечував доставку осіб які виконували роль операторів до приміщення «колцентру»; безпосередньо працював так званим операторам «колл-центру», тобто здійснював телефонні дзвінки потерпілим, з метою заволодіння їх грошовими коштами шляхом обману.

Таким чином, ОСОБА_31 , обґрунтовано підозрюється в участі у злочинній організації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255 КК України.

У період з грудня 2023 року по червень 2024 року, створена ОСОБА_10 , злочинна організація за участю ОСОБА_32 вчинила ряд особливо тяжких злочинів, зокрема:

1)Діями учасників злочинної організації потерпілому громадянину Угорщини ОСОБА_33 ( ОСОБА_34 ), спричинено майнової шкоди на загальну суму 28 462 000 форинтів (2 649 624, 37 гривень).

2)Діями учасників злочинної організації потерпілому громадянину Угорщини ОСОБА_35 ( ОСОБА_36 ), спричинено майнової шкоди на загальну суму 4.980.000 форинтів (що згідно курсу НБУ становить 464 244, 76 гривень), що є великим розміром.

ОСОБА_15 будучи учасником злочинної організації під керівництвом ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 шляхом обману, незаконно заволоділи майном потерпілих, з використанням електронно обчислювальної техніки за наступних обставин.

22.04.2024 в денний час доби, знаходячись на території України у приміщенні «колл-центру» за адресою: Закарпатська область, м. Мукачево, вул. Недецеї, 42, Гуляш Жолт будучи учасником злочинної організації, реалізуючи спільний протиправний умисел злочинної організації, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи мету незаконного збагачення виконував роль так званого «оператора» «колл-центру», за допомогою програми Zoiper 5 (програма для здійснення дзвінків у мережі інтернет) зателефонував на мобільний номер телефону, що належить потерпілому громадянину Угорщини ОСОБА_35 ( ОСОБА_36 ), використовуючи пристрої та прилади, які забезпечують SIP, IP-телефонією та VoIP, продовжуючи реалізовувати спільний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом обману, представившись працівником банку, запевнив потерпілого про те, що з його банківського рахунку невідомі особи незаконно намагаються здійснити перерахунок грошових коштів, чим створив у потерпілого враження законності своїх дій та таким чином увійшов до нього в довіру.

В той же час, потерпілий ОСОБА_35 ( ОСОБА_36 ), будучи введеним в оману, не здогадуючись про протиправні наміри учасників злочинної організації, вважаючи та будучи впевненим, що здійснює санкціоновану взаємодію з працівником банку, за вказівками ОСОБА_32 , який виконував роль так званого «оператора» «колл-центру» та створював у потерпілого уяву про процес здійснення банківських операцій, після чого переконав останнього встановити програму «AnyDesk» (програма для віддаленого доступу) та підтвердити віддалений доступ до пристрою потерпілого так званому «представнику банку» з метою оперативного припинення незаконних транзакцій.

При цьому, ОСОБА_31 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи також мету особистого збагачення, продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу злочинної організації, направленого на заволодіння коштами потерпілого ОСОБА_35 ( ОСОБА_36 ), з використанням електронно-обчислювальної техніки, пристроїв та приладів, які забезпечують роботу з всесвітньою інформаційною системою загального доступу Інтернет, шляхом проведення незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, здійснив переказ грошових коштів в сумі 4 980 000 форинтів із рахунку потерпілого на рахунок підставної особи.

В подальшому, грошові кошти в сумі 4 980 000 форинтів, перераховані ОСОБА_15 , були переведені невстановленою особою у готівковий вигляд на території Угорщини. Після чого, на території Угорщини невстановлена особа будучи учасником злочинної організації, реалізуючи спільний протиправний умисел злочинної організації, переведені від шахрайських дій грошові кошти отримала та ввезла їх на територію України для передачі співорганізатору злочинної організації ОСОБА_11 , які були розподілені керівником злочинної організації ОСОБА_10 між її учасниками.

Діями учасників злочинної організації потерпілому громадянину Угорщини ОСОБА_35 ( ОСОБА_36 ), спричинено майнової шкоди на загальну суму 4 980 000 форинтів (що згідно курсу НБУ становить 464 244, 76 гривень), що є великим розміром.

Таким чином, ОСОБА_31 обґрунтовано підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, у великих розмірах, злочинною організацією, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190 КК України.

Окрім того, 24.04.2024 в денний час доби, знаходячись на території України у приміщенні «колл-центру» за адресою: Закарпатська область, м. Мукачево, вул. Недецеї, 42, ОСОБА_26 будучи учасником злочинної організації, реалізуючи спільний протиправний умисел злочинної організації, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи мету незаконного збагачення виконувала роль так званого «оператора» «колл-центру», за допомогою програми Zoiper 5 (програма для здійснення дзвінків у мережі інтернет) зателефонувала на мобільний номер телефону, що належить потерпілому громадянину Угорщини ОСОБА_33 ( ОСОБА_34 ), використовуючи пристрої та прилади, які забезпечують SIP, IP-телефонією та VoIP, продовжуючи реалізовувати спільний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом обману, представившись працівником банку, запевнив потерпілого про те, що з його банківського рахунку невідомі особи незаконно намагаються здійснити перерахунок грошових коштів, чим створив у потерпілого враження законності своїх дій та таким чином увійшов до нього в довіру, а після чого повідомила останньому, що з`єднує його з іншим працівником банку та в подальшому з ним продовжив розмову ОСОБА_24 .

В той же час, потерпілий ОСОБА_37 ( ОСОБА_34 ), будучи введеним в оману, не здогадуючись про протиправні наміри учасників злочинної організації, вважаючи та будучи впевненим, що здійснює санкціоновану взаємодію з працівником банку, за вказівками ОСОБА_24 , який виконував роль так званого «оператора» «колл-центру» та створював у потерпілого уяву про процес здійснення банківських операцій, після чого переконав останнього встановити програму «AnyDesk» (програма для віддаленого доступу) та підтвердити віддалений доступ до пристрою потерпілого так званому «представнику банку» з метою оперативного припинення незаконних транзакцій.

При цьому, ОСОБА_24 , за допомогою програмного забезпечення «AnyDesk» отримав доступ до технічного пристрою потерпілого, передав інформацію ОСОБА_38 , який усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи також мету особистого збагачення, продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу злочинної організації, направленого на заволодіння коштами потерпілого ОСОБА_33 ( ОСОБА_34 ), з використанням електронно-обчислювальної техніки, пристроїв та приладів, які забезпечують роботу з всесвітньою інформаційною системою загального доступу Інтернет, шляхом проведення незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, здійснив переказ грошових коштів в сумі 28 462 000 форинтів із рахунку потерпілого на рахунок підставної особи.

В подальшому, грошові кошти в сумі 28 462 000 форинтів, перераховані ОСОБА_15 , були переведені невстановленою особою у готівковий вигляд на території Угорщини. Після чого, на території Угорщини невстановлена особа будучи учасником злочинної організації, реалізуючи спільний протиправний умисел злочинної організації, переведені від шахрайських дій грошові кошти отримала та ввезла їх на територію України для передачі співорганізатору злочинної організації ОСОБА_11 , які були розподілені керівником злочинної організації ОСОБА_10 між її учасниками.

Діями учасників злочинної організації потерпілому громадянину Угорщини ОСОБА_33 ( ОСОБА_34 ), спричинено майнової шкоди на загальну суму 28 462 000 форинтів (що згідно курсу НБУ становить 2 649 624, 37 гривень), що є особливо великим розміром.

Таким чином, ОСОБА_31 обґрунтовано підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, в особливо великих розмірах, злочинною організацією, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190 КК України.

03.06.2024 ОСОБА_32 затримано у порядку ст. ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190 КК України.

03.06.2024 ОСОБА_32 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190 КК України.

Вказує, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами.

05.06.2024 відносно підозрюваного ОСОБА_32 слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, строком до 20.07.2024 включно.

У подальшому відносно підозрюваного ОСОБА_32 слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, яку за останнього внесено та звільнено з під варти, строком до 12.09.2024 року включно.

02.09.2024 Закарпатським апеляційним судом ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 18.07.2024 - скасовано та постановлено нову ухвалу якою продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, після чого ОСОБА_15 взято під варту, строком до 12.09.2024 включно.

12.09.2024 відносно підозрюваного ОСОБА_32 , слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_39 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави.

23.10.2024 Закарпатським апеляційним судом ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 12.09.2024 - скасовано та постановлено нову ухвалу, якою продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, строком до 08.11.2024 включно.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.07.2024 було продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000884 від 06.12.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190 КК України до шести місяців до 03.12.2024 включно.

08.11.2024 ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області вказаний запобіжний захід було продовжено строком до 03 грудня 2024 включно.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.11.2024 було продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000884 від 06.12.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190 КК України до дванадцяти місяців до 03.06.2025 включно.

Слідчий зазначає, що на даний час у вказаному кримінальному провадженні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були встановлені слідчим суддею під час застосування та продовження запобіжного заходу, наразі залишаються реальними і триваючими, продовжують об`єктивно існувати. З урахуванням наведеного, сторона обвинувачення вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави буде відповідати меті, з якою він застосовується.

Вказує, що під час досудового розслідування встановлені та підтверджені ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, якими обґрунтовується необхідність у продовженні застосування щодо ОСОБА_32 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме:

-запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

-запобігання спробам незаконно впливати на свідків, експерта, потерпілих, спеціаліста у кримінальному провадженні;

-запобігання спробам знищити, сховати або спотворити речі і документи, що мають істотне значення для встановлення всіх обставин вчинених кримінальних правопорушень;

-запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

-вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Слідчий зазначає, що застосування до підозрюваного ОСОБА_32 іншого більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, не може запобігти вказаним вище ризикам. На підставі викладеного, просить продовжити відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 60 днів, в межах строку досудового розслідування.

З ухвали слідчого судді від 27 листопада 2024 року слідує, що не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_32 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190 КК України. Обґрунтованість підозри стверджується наявними в долучених на обґрунтування клопотання документах даними, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри. Також, слідчим суддею встановлено, що ризики передбачені ст. 177 КПК України є доведеними, а саме можливість переховування підозрюваним від органів досудового розслідування та суду, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_15 , та суворість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, незаконно впливати на свідків, зокрема, ОСОБА_40 та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, враховуючи характер інкримінованого діяння, знищити, сховати або спотворити речі і документи, що мають істотне значення для встановлення всіх обставин вчинених кримінальних правопорушень, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, виходячи з обставин та тривалості вчинення кримінальних правопорушень. Слідчий суддя вважає, що поведінка ОСОБА_15 не свідчить про те, що ризики зазначені в ухвалах Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області та Закарпатського апеляційного суду відпали на час розгляду питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Не погоджуючись з рішенням суду, захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скргу. Апелянт вважає, що ухвала підлягає скасуванню у зв`язку із невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням норм кримінального процесуального права та неповноти судового розгляду. Вказує, що під час судового розгляду прокурором не було спростовано ні одного зауваження сторони захисту, не було аргументовано та підтверджено ні одного реального ризику передбаченого вимогами ст. 177 КПК України, а також не доведено перед судом факт неможливості запобігання ризикам більш м`яким запобіжним заходом. Факти на які посилалася сторони обвинувачення не були підтверджені. Зазначає, що ОСОБА_15 не визначений організатором у даному кримінальному правопорушенні, але єдиний з учасників чи виконавців, до кого обрана найсуворіша міра запобіжного заходу, а саме тримання під вартою, без права внесення застави. Окрім цього, слідчий суддя, виносячи ухвалу, залишив поза увагою наявність позицій ЄСПЛ, щодо необхідності доводити ризики передбачені ст. 177 КПК України, а не констатувати їх. Звертає увагу, що суддя, вирішуючи питання про застосування застави, послався на те, що ОСОБА_15 підозрюєтьтся у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 2, 1 ст. 255 КК України, тому не було обрано альтернативну заставу. При цьому вказане посилання, повністю нівелюється матеріалами, які долучені до клопотання. Просить скасувати ухвалу та відмовити в клопотанні прокурора.

Заслухавши доповідь судді про суть вироку, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, про основні доводи апеляційної скарги, пояснення прокурора ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 , перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_15 не підлягає задоволенню. При цьому, прокурор повідомив, що до суду першої інстанції було подано клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, розгляд якого призначено на 20.01.2025 року.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності підозрюваного ОСОБА_15 , належним чином повідомленого про розгляд справи, неявка якого, з огляду на положення ст. 405 цього Кодексу, не перешкоджає її розгляду. При цьому, береться до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_15 чи його захисник не заявляли клопотання про бажання підозрюваного, - бути доставленим до апеляційного суду на розгляд апеляційної скарги. Також, береться до уваги те, що у розгляді судового провадження бере участь захисник підозрюваного ОСОБА_15 - адвокат ОСОБА_6 , який просив розглянути судове провадження за відсутності підозрюваного, судом апеляційної інстанції не визнавалась обов`язковість явки ОСОБА_15 на розгляд апеляційної скарги; заяв чи клопотань про відкладення апеляційного розгляду не надходило.

Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Колегія суддів вважає, що клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_15 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування і відповідає вимогам ст. ст. 177, 183, 184, 199 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання слідує, що у розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою брали участь як підозрюваний ОСОБА_15 , так і його захисник-адвокат ОСОБА_6 та прокурор ОСОБА_5 що свідчить про дотримання слідчим суддею і вимог передбачених ст. 193 КПК України, зокрема забезпечення права підозрюваного на захист.

Обгрунтованими визнаються і висновки слідчого судді про доведеність підозри ОСОБА_41 . Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами (доказами), зокрема: протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дії спостереження за особою від 30.05.2024; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_15 від 14.06.2024; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.06.2024 р., відповідно до якого ОСОБА_42 впізнав ОСОБА_15 ; протоколом обшуку від 03.06.2024 за адресою АДРЕСА_1 , приміщення на третьому поверсі, у якому знаходився колл-центр; протоколами допиту свідка ОСОБА_43 від 17.04.2024, 18.04.2024, 22.04.2024, 24.04.2024 згідно з яким останній повідомив про те, яким чином діяла злочинна організація, яка шахрайським шляхом заволодівала грошовими коштами громадян Угорщини, та зазначив виконавців кримінального правопорушення, а саме ОСОБА_15 , потерпілих осіб громадян Угорщини, та грошових сум, які отримані шахрайським шляхом від потерпілих осіб; протоколами за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних інформаційних систем від 30.05.2024; обвинувальним актом у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_44 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України за № 0001381 від 17.11.2019; перекладений з угорської мови документ, який наданий слідчими органами Угорщини, з інформацією про 69 потерпілих, які були встановлені правоохоронними органами Угорщини, та про обставини вчинення правопорушень. Також досліджені рапорти слідчого, який шляхом відеозв`язку опитав шістьох потерпілих громадян Угорщини. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). Таким чином, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують на даному етапі досудового розслідування обґрунтованість підозри ОСОБА_15 у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний має відношення до вчинення кримінальних правопорушень.

При цьому, колегія суддів бере до уваги те, що на цій стадії процесу, як слідчий суддя, так і суд апеляційної інстанції, не вправі давати доказам оцінку з точки зору достовірності, достатності та взаємозв`язку, в інший спосіб перевіряти доведеність вини та кваліфікації дій підозрюваного, розглядати та вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження щодо обвинуваченого по суті.

Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вигляді тримання під вартою висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Тому, висновки слідчого судді про обгрунтованість підозри ОСОБА_15 апеляційний суд визнає обгрунтованими.

Обґрунтованим, на думку колегії суддів, є й висновок слідчого судді про існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків, а саме: можливість переховування підозрюваним від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, враховуючи характер інкримінованого діяння, знищити, сховати або спотворити речі і документи, що мають істотне значення для встановлення всіх обставин вчинених кримінальних правопорушень, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, виходячи з обставин та тривалості вчинення кримінальних правопорушень. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_15 кримінальних правопорушень та фактичні обставини, за яких такі скоєно, у своїй сукупності з тяжкістю покарання, яке загрожує ОСОБА_15 , у разі визнання його винуватим, повністю підтверджують наявність вищевказаних ризиків та висновок слідчого судді й у цій частині.

Відомостей про те, що встановлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, перестали існувати чи зменшилися в матеріалах судового провадження немає і на такі сторона захисту не вказує.

Апеляційний суд вважає, що продовження щодо підозрюваного ОСОБА_15 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання настанню передбачених ст. 177 КПК України ризиків, у зв`язку з чим, обґрунтованим і належним чином умотивованим вважає і висновок суду першої інстанції про те, що інші, більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не будуть достатніми для запобігання встановленим у кримінальному провадженні ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, а також дієвості кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги про те, що органом досудового розслідування не доведено наявності існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які вказується у клопотанні про застосування запобіжного заходу, а також недостатності застосування щодо підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище.

Відхиляючи ці доводи, апеляційний суд визнає їх такими, що не свідчать про те, що передбачені ст. 177 КПК України ризики відпали чи істотно зменшилися.

З огляду на наведене, колегія суддів доходить висновку про те, що слідчий суддя, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 197 КПК України, обґрунтовано продовжив підозрюваному ОСОБА_15 строк тримання під вартою до 60 днів, а саме до 20.01.2025, так як існують ризики невиконання ним своїх процесуальних обов`язків, а інші, менш суворі, запобіжні заходи не зможуть запобігти вищевказаним ризикам перешкоджати кримінальному провадженню.

Суд апеляційної інстанції вважає, що, постановляючи ухвалу про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_15 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя обґрунтовано врахував положення 177, 178, 183 КПК України, а саме, право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема системність та тривалість вчинення ОСОБА_15 злочинних дій у складі злочинної організації, їх завуальованості, корисливому мотиві та меті, встановленому розмірі завданої матеріальної шкоди, яка попередньо складає 48 265 659 гривень, кількості потерпілих, та через завуальованість злочинних дій, слідчі дії із якими наразі не проведено, а також на даний час, ще не встановлено всіх потерпілих - мешканців країн ЄС, яким злочинною діяльністю злочинної організації, до складу якої входить ОСОБА_15 , спричинено матеріальну шкоду, а також враховано наявні ризики, суспільний резонанс вчинених кримінальних правопорушень, сукупність зібраних доказів.

Тому на переконання апеляційного суду слідчий суддя дійшов належного висновку про неможливість визначення підозрюваному ОСОБА_15 розміру застави, оскільки застава не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_15 як підозрюваного у кримінальному провадженні та буде недостатнім запобіжним заходом для запобігання встановленим ризикам.

Тому, доводи сторони захисту про можливість визначення підозрюваному ОСОБА_15 розміру застави, апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані і безпідставні.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_15 обґрунтовано обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави.

Стороною захисту не надано апеляційному суду доказів (відомостей) про стан здоров`я підозрюваного, зокрема висновків лікарів, які б беззаперечно свідчили про те, що підозрюваний ОСОБА_15 не може триматися під вартою. Надані стороною захисту медичні документи не свідчать про те, що стан здоров`я ОСОБА_15 унеможливлює тримання його під вартою.

На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги немає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.

Керуючись ст. ст. . 176-183, 194, 199, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу, яку подав адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 листопада 2024 року, якою задоволено клопотання та продовжено підозрюваному ОСОБА_8 строк тримання під вартою на 60 днів у межах строку досудового розслідування до 20 січня 2025 року включно, без визначення розміру застави, - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: