Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

26 листопада 2024 року м. Рівне

Справа № 557/1242/22

Провадження № 11-кп/4815/469/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_9 на ухвалу Гощанського районного суду Рівненської області від 20 червня 2024 року у кримінальному провадженні №0000155 ОСОБА_6 , котрий народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Колоденка Рівненського району Рівненської області, де проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 Кримінального кодексу України (далі - КК),

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Гощанського районного суду Рівненської області від 20 червня 2024 року перекваліфіковано дії ОСОБА_6 з ч.4 ст. 186 КК на ч.1 ст. 125 КК.

Кримінальне провадження №0000155 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК, закрито на підставі п.7 ч.1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом вирішено питання стосовно речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні.

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що 28 серпня 2022 року приблизно о 21 годині 30 хвилин, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном та прагнучи обернути його на свою користь, діючи умисно, з корисливих мотивів, а також діючи в умовах воєнного стану, введеного на підставі Указу Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, який в подальшому був неодноразово продовжений, перебуваючи на подвір`ї Бабинського ліцею Бабинської сільської ради Рівненської області, що на вул. Незалежності, 5 в с. Бабин Рівненського району Рівненської області, наніс ОСОБА_5 декілька ударів по тілу, заподіявши йому тілесні ушкодження у вигляді садна на верхній повіці лівого ока, по передній поверхні шиї в середній третині та в нижній третині від центру з поширенням на бічну поверхню зліва, в проекції правого ока, в проекції правого ліктьового виступу по задній поверхні два садна на фоні синця; забою м`яких тканин бічної поверхні носа зліва з набряком слизової оболонки носової перетинки з наявністю синця на фоні; двох крововиливів на слизовій оболонці верхньої губи по центру та дещо зліва з поодинокими розтріскуваннями слизової оболонки в останньому; по одному розтріскуванню слизової оболонки нижньої губи по центру та облямівці, які, відповідно до висновку судово-медичної експертизи №598 від 14 вересня 2022 року, як окремо так і в своїй сукупності, відносяться до легких тілесних ушкоджень, внаслідок чого ОСОБА_5 впав на землю, тобто застосував до нього насильство, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 , в момент, коли ОСОБА_5 лежав на землі, підійшов до нього та витягнув з правої кишені його шортів, належний потерпілому мобільний телефон марки Vivo Y33s, 8GB RAM, 128 GB ROM, вартістю 6982,33 грн., чим спричинив потерпілому майнової шкоди на вказану суму.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_9 просить вказану ухвалу скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

На обґрунтування заявлених вимог апелянт зазначив, що місцевий суд, дослідивши зібрані стороною обвинувачення докази та допитавши обвинуваченого й потерпілого, дійшов хибного висновку, що обстановка й обставини подій, динаміка їх розвитку, нетривалість конфліктної ситуації й об`єктивні ознаки насильницької поведінки обвинуваченого свідчать про те, що вона була зумовлена особистою неприязню до потерпілого, яка виникла раптово, були спрямовані на спричинення шкоди здоров`ю потерпілого, при цьому відкинувши обставини вилучення мобільного телефону та відшкодування його вартості.

Прокурор вважає, що досліджені докази підтверджують винуватість ОСОБА_6 саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК.

Вказав, що матеріали кримінального провадження не містять заяви потерпілого щодо закриття кримінального провадження у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення у формі приватного обвинувачення, а місцевим судом було помилково розцінено позицію потерпілого щодо не призначення обвинуваченому покарання, висловлену під час судових дебатів, як відмову від обвинувачення.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора ОСОБА_4 на підтримання апеляційної скарги, потерпілого ОСОБА_5 , який не заперечував проти кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 125 КК і вважає законною ухвалу про закриття кримінального провадження, думку обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 щодо законності оскаржуваної ухвали, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить таких висновків.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК визначено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Проте оскаржувана ухвала не відповідає зазначеним вимогам закону, оскільки допущено неповноту судового розгляду, яка призвела до невідповідності висновків суду, викладених у цьому судовому рішенні, фактичним обставинам.

Так, органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабіжі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому в умовах воєнного стану.

За результатами судового розгляду місцевий суд дійшов висновку про наявність в діях обвинуваченого складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК, а саме заподіяння потерпілому умисного легкого тілесного ушкодження, оскільки його дії були спрямовані саме на спричинення шкоди здоров`ю потерпілого. Правові наслідки кваліфікації правопорушення за ст. 125 КК регламентовано ст. 477 КПК, однак вимог процесуального законодавства щодо кримінального провадження у формі приватного обвинувачення, судом першої інстанції дотримано не було.

Водночас, місцевим судом не надано належної оцінки доказам, дослідженим у ході судового розгляду, які свідчать про незаконне вилучення у потерпілого його майна мобільного телефону, а саме показанням потерпілого, свідка ОСОБА_10 , слідчого СВ ВП №5 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_11 , заступника начальника СВ ВП №5 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_12 , заявам до правоохоронних органів потерпілого ОСОБА_5 і його матері - ОСОБА_10 , протоколу проведення слідчого експерименту від 28 вересня 2022 року з фототаблицями до нього за участю потерпілого.

Щодо показань допитаних як свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , то колегія суддів зауважує, що як убачається зі змісту вироку, ці свідки надавали суду показання стосовно обставин, які їм стали відомі під час здійснення досудового розслідування цього кримінального провадження, у тому числі, підтвердивши дотримання вимог КПК при проведенні слідчих дій, а тому повинні братись до уваги та оцінюватись у сукупності з іншими доказами.

Згідно даних місцевому суду показань свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_13 очевидцем події є ОСОБА_14 , якого було допитано під час досудового розслідування. Однак у ході судового розгляду вказану особу допитано не було, чим допущено неповноту судового розгляду.

Також колегія суддів визнає слушними доводи прокурора щодо недотримання судом першої інстанції приписів КПК при закритті кримінального провадження у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

При цьому колегія суддів зауважує, що під час судового розгляду місцевий суд, дотримуючись вимог ст. 22 КПК, зобов`язаний забезпечити потерпілому, як й іншим учасникам провадження, необхідні умови для реалізації його процесуальних прав, у тому числі вираження правової позиції, яка може мати вирішальне значення для справи. а згодом - під час ухвалення рішення по суті в нарадчій кімнаті суд повинен ураховувати і виходити з відповідної позиції, висловленої на попередніх стадіях процесу і відображеної в наявних у матеріалах справи документах. Тому суду першої інстанції слід було з`ясувати думку потерпілого ОСОБА_5 щодо притягнення/непритягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності

Окрім того, відомості, які містяться у розписці потерпілого, свідчать про відсутність у нього на даний час претензій матеріального характеру до обвинуваченого у зв`язку з відшкодуванням завданої йому матеріальної шкоди, однак не підтверджують його відмову від обвинувачення щодо спричинених йому тілесних ушкоджень у цьому кримінальному провадженні.

Під час апеляційного розгляду потерпілий ОСОБА_5 вказав, що не заперечує проти перекваліфікації дій обвинуваченого з ч.4 ст. 186 КК на ч.1 ст. 125 цього Кодексу, однак не просив суд закрити кримінальне провадження у зв`язку з відмовою від обвинувачення.

Зважаючи на встановлені обставини, рішення місцевого суду щодо закриття цього кримінального провадження на підставі п.7 ч.1 ст. 284 КПК є передчасним, не ґрунтується на матеріалах провадженнях, а тому зазначену ухвалу слід скасувати як постановлену з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, під час якого слід дослідити та оцінити кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 412, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Гощанського районного суду Рівненської області від 20 червня 2024 року у кримінальному провадженні №0000155 за обвинуваченням ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала остаточна, касаційному оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3