Справа № 362/1266/25
Провадження № 1-кп/362/419/25
ВИРОК

Іменем України

06.03.2025 м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 (у режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Василькові Київської області кримінальне провадження № 0000114 від 11.10.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Києві, українець, громадянин України, освіта середня, неофіційно працює різноробом, не одружений, зареєстрований та житель АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України,

встановив:

У ОСОБА_5 у невстановлений час, але не пізніше 10.10.2024 14:50 год., виник злочинний умисел на незаконну порубку дерев, з метою реалізації вказаного умислу, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше ніж 14:50 год. 10.10.2024, прибув до лісонасадження за адресою: Київська область, Фастівський район, смт. Калинівка, лісова ділянка № 10, квартал 29, виділ 31, Васильківського лісництва ВП НУБіП України «Боярська лісова дослідна станція» координати земельної ділянки 50.2272о Пн, 30.26959 о Сх. (визначені за допомогою мобільного додатку «Google maps»), що відповідно до ст.4 Лісового кодексу України, є складовою частиною лісового фонду України.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконну порубку дерев, ОСОБА_5 , знаходячись на земельній ділянці з координатами 50.2272о Пн, 30.26959 о Сх. (визначені за допомогою мобільного додатку «Google maps»), за адресою: Київська область, Фастівський район, смт. Калинівка, лісова ділянка № 10, квартал 29, виділ 31, Васильківського лісництва ВП НУБіП України «Боярська лісова дослідна станція», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання у виді шкоди довкіллю, порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання та відтворення лісових ресурсів, незаконно, не звернувшись та не отримавши в компетентних державних органах будь-якого спеціального на те дозволу, усвідомлюючи той факт, що усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій зо основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави, за допомогою заздалегідь заготовленого та прилаштованого знаряддя злочину, що було необхідне для здійснення спилу стовбурів дерев та їх розпилу, а саме бензинової ланцюгової бензопили синього кольору з присутніми на ній надписами «GL4500», яка належить обвинуваченому, шляхом повного відокремлення стовбуру від кореня здійснив незаконну порубку п`яти сироростущих дерев: породи «дуб звичайний», довжиною близько 28 м. діаметром стовбура 34 см.; породи «дуб звичайний», довжиною близько 30 м. діаметром стовбура 39 см.; породи «сосна», довжиною близько 25 м. діаметром стовбура 34 см.; породи «сосна», довжиною близько 25 м. діаметром стовбура 44 см.; породи «акація», довжиною близько 31 м. діаметром стовбура 30 см, які являлись частиною лісу, відділивши стовбури дерев від коріння до ступеня припинення росту. Цими діями виконав усі необхідні дії для доведення свого злочинного умислу до кінця та здійснив незаконну порубку вказаних дерев.

Цими діями ОСОБА_5 порушив вимоги ст. ст. 4, 24, 67, 68, 69 Лісового кодексу України, порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання та відтворення лісових ресурсів, незаконно, не звернувшись та не отримавши в компетентних державних органах будь-якого спеціального на те дозволу (лісорубного квитка, ордера на здійснення лісорубних робіт, чи іншого дозвільного документу) всупереч п.п.2.3 Порядку видачі спеціальних дозволів та використання лісових ресурсів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 761 від 23.05.2007, та усвідомлюючи той факт, що усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави,

У результаті незаконної порубки дерев ОСОБА_5 заподіяв філії «Київського лісового господарства» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», майнову шкоду, яка відповідно до судової інженерно-екологічної експертизи становить 56 366 (п`ятдесят шість тисяч триста шістдесят шість) гривень 14 копійок.

Відповідно до примітки № 1 до ст. 246 КК України істотною шкодою вважається така шкода, яка у двадцять і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Згідно підпункту 169.1.1 ст.169 розділу 4 податкового кодексу України неоподатковуваний мінімум доходів громадян станом на 01.01.2024 дорівнює 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень.

Таким чином, завдана ОСОБА_5 шкода у розмірі 56366 (п`ятдесят шість тисяч триста шістдесят шість) гривень 14 копійок більш ніж у 37 раз перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та завдана шкода є істотною.

ОСОБА_5 при його допиті у судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні вказаного кримінального правопорушення. Він повністю погодився з його кваліфікацією і фактичними обставинами, які викладені у обвинувальному акті. Пояснив, що тоді, не маючи спеціального дозволу, здійснив порубку дерев для власних потреб. Щиро розкаявся у скоєному, пообіцяв не вчиняти схожого у майбутньому. Просив суд суворо не карати.

Показання ОСОБА_5 є послідовними і логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінального провадження, а тому суд вважає ці показання достовірними.

Представник потерпілого у судовому підтримав заявлений цивільний позов та просив суд його задовольнити, щодо міри покарання покладається на розсуд суду.

Учасники судового процесу просили розглядати справу відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Водночас суд роз`яснив учасникам судового провадження суть вищезазначеної норми та у доступній, чіткій та конкретизованій формі виклав її зміст, надавши розгорнуте його пояснення сторонам. Також суд упевнився, що учасниками судового провадження суть такого роз`яснення сприйнята правильно та переконався у добровільності їх позицій.

Враховуючи те, що учасники судового провадження вважають недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, а також з`ясовано, що вони усвідомлюють неможливість далі оспорити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, крім допиту обвинуваченого відносно фактичних обставин справи, дослідження тільки даних, які характеризують обвинуваченого.

Оскільки учасники кримінального провадження вважають, що фактичні обставини провадження підтверджені доказами, що знаходяться у матеріалах провадження та не потребують дослідження під час судового розгляду, суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, так само визнає фактичні обставини провадження доведеними.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_5 , вивчивши матеріали кримінального провадження стосовно характеристики особи обвинуваченого, суд вважає, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина ОСОБА_5 доведена повністю поза розумним сумнівом, його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 246 КК України, як незаконна порубка дерев у лісах, що заподіяло істотну шкоду.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_5 покарання, суд виходить з такого.

Згідно зі ст. 65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових злочинів. Згідно з ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_5 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є нетяжким злочином, неофіційно працює, не одружений, на обліку у лікаря-нарколога та/або у лікаря-психіатра не перебуває, без негативних характеристик за місцем проживання, раніше не судимий.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, суд не вбачає.

Отже, з урахуванням усіх фактичних обставин кримінального правопорушення, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, розміру завданої шкоди, особи винного, наявності обставини, що пом`якшує покарання, відсутності обставин, що його обтяжують, враховуючи позиції прокурора і представника потерпілого, які висловлена у судових дебатах щодо можливості призначення покарання у виді у виді обмеження волі та звільнення обвинуваченого від відбування цього покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України з покладенням відповідних обов`язків, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч. 1 ст. 246 КК України у виді у виді обмеження волі та звільнити його від відбування цього покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України з покладенням відповідних обов`язків. Суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення можливих нових кримінальних правопорушень і таким чином сприятиме досягненню визначеної у ст. 50 КК України мети загальної і спеціальної превенції. Суд не знаходить підстав для застосування іншого виду покарання, передбаченого санкцією статті.

Підстави для застосування ст. 69 КК України відсутні.

Вирішуючи цивільного позову про стягнення з обвинуваченого шкоди завданої кримінальним правопорушенням у розмірі 56366 гривень 14 копійок, суд виходить з такого.

За ч.1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У силу ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Так, судом встановлено, що неправомірними діями ОСОБА_5 державі завдано шкоди у сумі 56366 гривень 14 копійок, яка підтверджена висновком судової інженерно-екологічної експертизи.

Враховуючи всі обставини кримінального провадження, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, зважаючи на позицію обвинуваченого щодо визнання цивільного позову у повному обсязі, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення цивільного позову у повному обсязі.

У силу ч. 4 ст. 174 КПК України суд вважає за доцільне скасувати арешт, що був накладений у межах цього кримінального провадження на вилучене майно.

Розподіл процесуальних витрат суд вирішує у порядку ст. 124 КПК України.

Питання про речові докази суд вирішує у порядку ст. 100 КПК України з врахуванням спеціальної конфіскації.

На підставі ст. 96-1, ст. 96-2 КК України, з урахуванням позиції прокурора, належить застосувати спеціальну конфіскацію та конфіскувати у власність держави як знаряддя вчинення кримінального правопорушення - ланцюгову бензопилу синього кольору з присутнім на ній надписом «GL4500».

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не обирався.

Керуючись ст. ст. 96-1, 96-2, 100, 124, 174, 349, 368-371, 374, 394 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, та призначити покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно з ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк відбуття покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 6367 (шість тисяч триста шістдесят сім) гривень 20 копійок.

Скасувати арешт, що був накладений 16.10.2024 ухвалою слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області по справі № 381/4821/24.

Речові докази після набрання вироком законної сили:

-стовбур дерева породи «дуб звичайний», довжиною близько 28 м. діаметром стовбура 34 см.; стовбур дерева породи «дуб звичайний», довжиною близько 30 м. діаметром стовбура 39 см.; стовбур дерева породи «сосна», довжиною близько 25 м. діаметром стовбура 34 см.; стовбур дерева породи «сосна», довжиною близько 25 м. діаметром стовбура 44 см.; стовбур дерева породи «акація», довжиною близько 31 м. діаметром стовбура 30 см, які передані на відповідальне зберігання майстру лісу ОСОБА_6 відповідно до письмової розписки, - повернути Васильківському лісництву ВП НУБіП України «Боярської лісової дослідної станції»;

-оптичний носій «DVD-R» марки «My Media» з відеозаписом 2024_1010_140451_0000000_000000_0081, який знаходяться при матеріалах кримінального провадження, - залишити там же.

Застосувати спецконфіскацію щодо речового доказу - ланцюгової бензопили синього кольору з присутнім на ній написом «GL4500», яка передана на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Фастівського РУП ГУ НП в Київській області відповідно до квитанції № 836, та конфіскувати вказане знаряддя злочину в дохід держави відповідно до ст.96-1 КК України, п.2 ч.9 ст.100 КПК України.

Цивільний позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 56 366 (п`ятдесят шість тисяч триста шістдесят шість) гривень 14 копійок матеріальної шкоди.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1