Справа № 367/1009/25
Провадження №1-кс/367/168/2025
УХВАЛА

Іменем України

24 січня 2025 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

перекладача ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпені клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції №1 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 січня 2025 року за № 0000031, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Грузії, освіта вища, не працює, одружений, проживає на території Грузії за адресою (зі слів): АДРЕСА_1 , проживає на території України за адресою (зі слів): АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

-підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

в с т а н о в и в :

24 січня 2025 року слідчий слідчого відділення Відділення поліції №1 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_7 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в якому просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Згідно із клопотанням, Відділенням поліції №1 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 січня 2025 року за № 0000031, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у серпні 2022 року (точної дати та часу не встановлено) ОСОБА_5 , виконуючи на той час військові завдання у Донецькій області, після після бойових дій знайшов пістолет та набої до нього в кількості 15 шт. калібром 9х18 мм. Після чого, у ОСОБА_5 , достовірно зрозумів про те, що даний пістолет належить до короткоствольної нарізної вогнепальної зброї калібру 9х18, 9 патронів з маркуванням «270 02» належать до боєприпасів до бойової нарізної вогнепальної зброї є бойовими пістолетними патронами калібру 9х18 мм., зразка 1951 року, що споряджені кулями типу «ПСт» виготовлені промисловим способом, 6 патронів з маркуванням «ФОРТ 9 мм Makarov» належать до боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї є пістолетними патронами калібру 9х18 мм, споряджені кулями зі свинцевим осередям, виготовлені промисловим способом, виник злочинний умисел на незаконне її придбання, носіння та зберігання без передбаченого законом дозволу.

Одразу після цього, у ОСОБА_5 перебуваючи в тому ж місці в той же час, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, достовірно знаючи про те, що пістолет належить до короткоствольної нарізної вогнепальної зброї калібру 9х18 поводження з яким здійснюється за наявності відповідного на те дозволу, без передбаченого законом дозволу, тобто всупереч вимогам постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 за № 2471-ХХІІ «Про право власності на окремі види майна», Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 за № 576, Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 за № 622, для власного використання всупереч передбаченому вище законом порядку придбав шляхом знахідки вказаний вище револьвер, що належить до короткоствольної нарізної вогнепальної зброї та почав його незаконне зберігання.

Одразу після цього, у ОСОБА_5 з незаконно придбаним за вищевказаних обставин пістолет належить до короткоствольної нарізної вогнепальної зброї калібру 9х18, 9 патронів з маркуванням «270 02» належать до боєприпасів до бойової нарізної вогнепальної зброї є бойовими пістолетними патронами калібру 9х18 мм., зразка 1951 року, що споряджені кулями типу «ПСт» виготовлені промисловим способом, 6 патронів з маркуванням «ФОРТ 9 мм Makarov» належать до боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї є пістолетними патронами калібру 9х18 мм, споряджені кулями зі свинцевим осередям, виготовлені промисловим способом, утримуючи його при собі, без передбаченого законом дозволу зберігав його у себе вдома таким чином продовжив його незаконне зберігання.

У подальшому, 22.01.2025 близько 12 год. 20 хв. у ОСОБА_5 рухаючись на автомобілі марки «Mitsubishi Shogun» чорного кольору з номерами НОМЕР_1 на чорному фоні перебуваючи за адресою АДРЕСА_3 за координатами НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , незаконно утримуючи при собі вищевказану вогнепальну зброю та набої до неї а саме: пістолет який належить до короткоствольної нарізної вогнепальної зброї калібру 9х18, 9 патронів з маркуванням «270 02» належать до боєприпасів до бойової нарізної вогнепальної зброї є бойовими пістолетними патронами калібру 9х18 мм., зразка 1951 року, що споряджені кулями типу «ПСт» виготовлені промисловим способом, 6 патронів з маркуванням «ФОРТ 9 мм Makarov» належать до боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї є пістолетними патронами калібру 9х18 мм, споряджені кулями зі свинцевим осередям, виготовлені промисловим способом, був зупинений працівниками поліції в порядку Закону України «Про Національну поліцію», у зв`язку з перевіркою транспортного засобу. На запитання працівників поліції чи наявні у ОСОБА_5 при собі заборонені обігом в Україні предмети чи речовини, останній повідомив, що у його сумці коричневого кольору через плече наявна вогнепальна зброя.

Після чого, на місце події було викликано слідчо-оперативну групу відділення поліції № 1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області і в ході проведення огляду місця події у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_3 за координатами 50.5454272, НОМЕР_3 , працівниками поліції було виявлено та вилучено вищевказаний пістолет який належить до короткоствольної нарізної вогнепальної зброї калібру 9х18, 9 патронів з маркуванням «270 02» які належать до боєприпасів до бойової нарізної вогнепальної зброї є бойовими пістолетними патронами калібру 9х18 мм., зразка 1951 року, що споряджені кулями типу «ПСт» виготовлені промисловим способом, 6 патронів з маркуванням «ФОРТ 9 мм Makarov» які належать до боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї є пістолетними патронами калібру 9х18 мм, споряджені кулями зі свинцевим осередям, виготовлені промисловим способом.

22.01.2025 о 15:20 год. в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_5 , 28.03.1977.

22.01.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Слідчий стверджує, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України повністю обґрунтована і підтверджується наступними доказами: протоколом огляду місця події від 22.01.2025 в період часу з14:02 год. по 14:14 год. на вільно доступній ділянці місцевості за координатами 50.5454272, 30.1147961 по вул Березовій, в смт. Ворзель, Бучанського району, Київської області під час якого було вилучено предмет зовні схожий на пістолет та набої до нього; протоколом огляду місця події від 22.01.2025 в період часу з 14:53 год. по 15:20 год. на вільно доступній ділянці місцевості за координатами 50.5454272, 30.1147961; допитом свідка ОСОБА_8 ; іншими доказами, наявними у матеріалах кримінального провадження в сукупності.

Слідчий зазначає, що у сторони обвинувачення є підстави вважати, що існує ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме що підозрюваний ОСОБА_5 , не будучи ізольованим від суспільства, може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, про що свідчить те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за яке передбачено покарання від 3 до 7 років позбавлення волі. Знаючи про міру покарання яка йому загрожує останній може ухилятись від слідства та суду, крім того є громадянином іншої держави (Грузії) на даний момент військовим не являється та може вільно покинути території України.

Крім того, органом досудового розслідування встановлено існування ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що в разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності може незаконно шляхом підбурювання, вмовляння, залякування впливати на показання свідків, які ще не допитані безпосередньо в суді у кримінальному провадженні.

Крім того, у даному кримінальному провадженні наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що останній не має офіційного джерела доходу, а як наслідок відсутність грошових коштів для забезпечення належного рівня життя.

Таким чином, підставою застосування запобіжного заходу у вигляді Тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий зазначає, згідно ч. 2 ст. 177, ст. 194 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а також наявність ризиків, передбачених п. п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, слідчий стверджує, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та виконання покладених на підозрюваного обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для застосування такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала, просила задовольнити.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання, вказуючи на необґрунтованість підозри та недоведення існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, на які посилається прокурор.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти клопотання прокурора, підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали, додані до клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділенням Відділення поліції №1 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 січня 2025 року за № 0000031, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

22 січня 2025 року о 15 годині 20 хвилин ОСОБА_5 було затримано на підставі п.2 ч.1 ст. 208 КПК України.

23 січня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме у придбанні, носінні та зберіганні вогнепальної зброї та боєприпасів без передбаченого законом дозволу. Вказаний злочин відноситься до категорії тяжких, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно із п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Стаття 178 КПК України визначає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі визначені ст. 178 КПК України.

Прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Зокрема, слідчим суддею встановлено наступні докази, що підтверджують наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України: витяг з ЄРДР; протокол огляду місця події, відповідно до якого у ОСОБА_5 виявлено та вилучено предмет зовні схожий на пістолет «Макарова» з маркуванням УЧхр079 та два магазина із 15 патронами; протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 22.01.2025, в якому свідок підтвердив, що 22.01.2025 ОСОБА_5 добровільно видав працівникам поліції пістолет «Макарова» з маркуванням УЧхр079 та два магазина із 15 патронами; висновком експерта №СЕ-19/111-25/4926-БЛ від 23.01.2025, відповідно до якого вилучений у ОСОБА_5 пістолет належить до короткоствольної нарізної вогнепальної зброї калібру 9х18, придатний для стрільби; висновком експерта №СЕ-19/111-25/4927-БЛ від 23.01.2025, відповідно до якого вилучені у ОСОБА_5 патрони належать до боєприпасів до бойової нарізної вогнепальної зброї, придатні для стрільби.

Згідно із ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, але, зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, викладені в його рішеннях.

Зокрема, поняття «обґрунтована підозра» наведено в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення (див. рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від ЗО серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).

За таких умов, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, із врахуванням пояснень підозрюваного ОСОБА_5 , який підтвердив вилучення у нього пістолету та боєприпасів, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, які могли б об`єктивно зв`язувати підозрюваного ОСОБА_5 з ними, тобто підтвердити існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя погоджується, що є достатні підстави вважати наявними ризики, які передбачені п. п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Зокрема, ймовірність переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду, підтверджується можливістю притягнення підозрюваного до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для ОСОБА_5 наслідками і суворістю передбаченого покарання. Також встановлено, що ОСОБА_5 офіційно не працює, тобто відсутній постійний дохід у підозрюваного; підозрюваний є громадянином іншої держави; зі слів підозрюваного, його дружина та діти проживають у Грузії; підозрюваний ОСОБА_5 в Україні проживає у квартирі знайомих в м. Роздільна, Одеської області; тобто, відсутні стримуючі фактори перебування підозрюваного в місці проживання, що підтверджує існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, суд враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку, на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду, на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Водночас, суд може обґрунтовувати свої висновки лише показаннями, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК). За таких обставин, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків, та дослідження їх судом.

На переконання слідчого судді, стороною обвинувачення не доведено існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ймовірність, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки наведена прокурором обставина, а саме відсутність офіційного джерела доходу, сама по собі не може свідчити про існування даного ризику, при цьому, інших обставин, які б свідчили про існування даного ризику, прокурором не зазначено.

Слідчим суддею встановлено, що стороною обвинувачення доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного ОСОБА_5 , так як останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, відсутні міцні соціальні зв`язки у місці проживання, не працює, є громадянином іншої держави.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги наявність ризиків передбачених п. п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, що у своїй сукупності свідчить про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначених ризиків, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, у зв`язку з чим застосовує до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Початок строку тримання під вартою ОСОБА_5 обчислювати з моменту фактичного затримання, тобто з 22 січня 2025 року до 22 березня 2025 року включно.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_5 , з урахуванням тяжкості злочину, у вчиненні якого він підозрюється у даному кримінальному провадженні, а також з урахуванням встановлених зазначених вище ризиків, слідчий суддя визначає ОСОБА_5 заставу в розмірі 25 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 75 700 (сімдесят п`ять тисяч сімсот) гривень і може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області, з одночасним покладенням на ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, у разі внесення застави.

На переконання слідчого судді, загроза втрати значної кількості коштів, сплачених як застава, є достатньо дієвим чинником, який не залежить від підозрюваного та може запобігти ризикам, які встановлені судом.

З огляду на викладене, керуючись, ст. ст. 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком на 60 (шістдесят) днів.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з 22 січня 2025 року до 22 березня 2025 року включно.

Строк дії ухвали слідчого судді до 22 березня 2025 року включно.

Одночасно визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 25 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 75 700 (сімдесят п`ять тисяч сімсот) гривень і може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити з-під варти негайно після отримання та перевірки документу, що підтверджує внесення застави.

У разі внесення застави, зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожним викликом;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від позапроцесуального спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити, що у разі, якщо ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора чи суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього процесуальні обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1