Справа №: 671/2185/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2024 року м. Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000427 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новоіванівка Теофіпольського району Хмельницької області, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, одруженого, на утриманні сім неповнолітніх дітей, не працюючого, працездатного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 382 КК України,

встановив:

У першій половині вересня 2024 року, більш точний день та час досудовим слідством не встановлено, у ОСОБА_4 виник протиправний злочинний умисел на підроблення та використання завідомо підробленого офіційного документу, а саме посвідчення водія із відкритими категоріями B1, В, C1, C, D, BE, C1E, CE.

У подальшому, у вказаний вище період часу, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого фактичного проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , реалізовуючи свій попередній злочинний умисел, спрямований на підроблення та використання завідомо підробленого вказаного вище офіційного документу, діючи умисно, з метою отримання посвідчення водія відповідних категорій, не склавши при цьому іспити щодо теоретичної частини правил дорожнього руху та практичних навиків водіння, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки і свідомо бажаючи їх настання, через всесвітню мережу Інтернет, на сайті OLX, знайшов оголошення про виготовлення посвідчення водія необхідних категорій.

Після цього, у першій половині вересня 2024 року, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, ОСОБА_4 , усвідомлюючи даний факт та фактичну неможливість здійснення керування транспортними засобами відповідних категорій, перебуваючи за місцем свого фактичного проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , достовірно знаючи, що посвідчення водія є офіційним документом, оскільки містить зафіксовану на матеріальному носії інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, порядок видачі яких, а також форма та реквізити передбачений «Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 №340 (далі за тексом Положення), в порушення вимог п. 2 Положення, згідно якого до керування автомобілями допускаються особи, які мають посвідчення водія відповідних категорій, які пройшли медичний огляд у порядку, встановленому МОЗ, а також підготовку відповідно до планів і програм та після складення теоретичного і практичного іспитів в уповноважених підрозділах територіальних органів з надання сервісних послуг МВС - територіальних сервісних центрах МВС та, відповідно із цим, вирішив підробити за попередньою змовою із невстановленою слідством особою посвідчення водія та використовувати вказаний вище офіційний документ для уникнення, таким чином, можливої адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних із порушенням Правил дорожнього руху України, передбачених ч. 2 ст. 126 КУпАП, тобто у вказаний вище період часу у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на придбання та підроблення за попередньою змовою групою осіб офіційного документа, а саме: посвідчення водія, яке видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, що посвідчує особу та її спеціальний статус та підтверджує і надає право його власнику на керування транспортними засобами, відповідно до вимог Положення, з метою подальшого використання завідомо підробленого офіційного документа (посвідчення) для отримання права керування транспортними засобами відповідних категорій.

Тоді ж, у першій половині вересня 2024 року, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій попередній злочинний умисел, спрямований на придбання та підроблення за попередньою змовою групою осіб офіційного документа, а саме: посвідчення водія відповідних категорій, яке видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, та надає право, з метою його подальшого використання, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки і свідомо бажаючи їх настання, маючи намір на підроблення та придбання підробленого посвідчення водія, за попередньою змовою із невстановленою слідством особою, в ході спілкування із нею, домовився про умови виготовлення підробленого посвідчення, після чого, надіслав своє фото, анкетні дані, ксерокопії необхідних документів, зразок власного підпису на аркуші паперу через соціально-орієнтований Інтернет-месенджер «Telegram» невстановленій слідством особі, з метою виготовлення підробленого документа посвідчення водія.

Таким чином, ОСОБА_4 надав можливість невстановленій слідством особі виготовити підроблений офіційний документ посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 14.09.2024 року, ТСЦ 1242, яке не відповідає встановленому зразку бланку посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України та містить ознаки повної технічної підробки документу.

В подальшому, невстановлена слідством особа, у невстановлений слідством час та місці, за допомогою знакодрукуючого пристрою способом термодруку, виготовила (підробила) офіційний документ посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 14.09.2024 року, ТСЦ 1242 на ім`я ОСОБА_4 , бланк якого не відповідає встановленому зразку бланку посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України, внесла в нього анкетні дані та фотокартку ОСОБА_4 , тим самим внесла відомості про право останнього керувати транспортними засобами відповідних категорій.

Після цього, в середині вересня 2024 року, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, ОСОБА_4 , перебуваючи у відділенні № 3 ТОВ «НОВА ПОШТА» за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, м. Волочиськ, вул. Незалежності, 13, отримав від невстановленої досудовим слідством особи, підроблений документ, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 14.09.2024, ТСЦ 1242 на його ім`я, за що перерахував грошові кошти в сумі 12000 грн на невстановлений досудовим розслідуванням рахунок, та почав зберігати при собі.

В подальшому, ОСОБА_4 , усвідомлюючи той факт, що він не має фактичного права керувати транспортними засобами відповідних категорій, користувався ним і керував за завідомо підробленим документом, а саме посвідченням водія серії НОМЕР_1 , видане 14.09.2024 року, ТСЦ 1242, не зважаючи на неможливість керування транспортними засобами та відсутність належного на те права, а саме фактичну відсутність посвідчення водія відповідної категорії.

Ці дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 3 ст. 358 КК України як підроблення офіційного документа (посвідчення), який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, які надають право, з метою використання його підроблювачем, вчиненим за попередньою змовою групою осіб.

Окрім цього, 28.10.2024 року близько 18 години 20 хвилин, ОСОБА_4 , користуючись та перебуваючи за кермом вантажного автомобіля марки «DAF 95 XF» із реєстраційним номером НОМЕР_2 з напівпричіпом «ОДАЗ 9370» із реєстраційним номером НОМЕР_3 , поблизу домогосподарства № 10А по вул. Героїв України в селищі Війтівці Хмельницького району Хмельницької області, маючи при собі завідомо підроблений офіційний документ, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 14.09.2024 року, ТСЦ 1242, був зупинений інспекторами сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у зв`язку із виконанням ними превентивних поліцейських заходів відповідно до п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 31, п. 3 ч. 1 ст. 32, ч.ч. 4, 5, 6 ст. 34, ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», п.п. 6, 7 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні №64/2022», Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні №469/2024», п.п. 4, 5, 7, 9 Постанови Кабінету Міністрів України №1456 від 29.12.2021 року «Про затвердження Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану» та можливим порушенням ним вимог п. 2.9.в. Правил дорожнього руху України, ч. 6 ст. 121 КУпАП (керування водієм транспортного засобу із забрудненим номерним знаком, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знаку з відстані двадцяти метрів).

Під час перевірки вказаними вище працівниками поліції документів на транспортний засіб та посвідчення водія, ОСОБА_4 , виконуючи законну вимогу правоохоронців щодо пред`явлення та надання вказаних вище документів, діючи умисно, в особистих інтересах, достовірно знаючи, що наявне у нього посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 14.09.2024 року, ТСЦ 1242 на його ім`я, є підробленим, з метою створення перед працівниками поліції видимості наявності у нього права на керування транспортними засобами і таким чином уникнення від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних із порушенням Правил дорожнього руху, передбачених ч. 2 ст. 126 КУпАП, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки і свідомо бажаючи їх настання, вважаючи, що правоохоронці не запідозрять його у використанні підробленого документу, для посвідчення своєї особи та спеціального статусу у частині підтвердження права на керування транспортними засобами відповідних категорій, пред`явив та надав для перевірки працівникам поліції завідомо підроблений офіційний документ, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 14.09.2024 року, ТСЦ 1242, на ім`я ОСОБА_4 , яке не відповідає встановленому зразку бланку посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України та містить ознаки повної технічної підробки документу.

Зазначені дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Також, постановою Волочиського районного суду Хмельницької області від 14 серпня 2024 року у справі № 671/1586/24, яка набрала законної сили 27 серпня 2024 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Постановою Волочиського районного суду Хмельницької області від 09 жовтня 2024 року у справі № 671/1470/24, яка набрала законної сили 22 жовтня 2024 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Незважаючи на постанову Волочиського районного суду Хмельницької області від 14 серпня 2024 року у справі №671/1586/24 та постанову Волочиського районного суду Хмельницької області від 09 жовтня 2024 року у справі №671/1470/24, з якими ОСОБА_4 був ознайомлений, маючи реальну можливість їх виконувати в частині позбавлення права керувати транспортними засобами, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, в порушення вимог ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» та ч. 1 ст. 129 Конституції України, відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на території України, ОСОБА_4 ухилився від виконання постанов суду, що набрали законної сили, та продовжував керувати транспортним засобом за наступних обставин.

Так, всупереч рішенням суду, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, ОСОБА_4 28 жовтня 2024 року о 18 годині 20 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував транспортним засобом, а саме вантажним автомобілем марки «DAF» 95 XF із реєстраційним номером НОМЕР_2 з напівпричіпом ОДАЗ 9370 із реєстраційним номером НОМЕР_3 поблизу домогосподарства №10А по вул. Героїв України в селищі Війтівці Хмельницького району Хмельницької області, при цьому порушив вимоги п. 2.9.в. Правил дорожнього руху України, ч. 6 ст. 121 КУпАП та п. 2.9.а. Правил дорожнього руху України, ч. 1 ст. 130 КУпАП та був зупинений інспекторами сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на підставі ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію».

Такі дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 382 КК України як умисне невиконання постанов суду, що набрали законної сили.

18 грудня 2024 року між прокурором Волочиської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 у відповідності до вимог ст. 472 КПК України була укладена угода про визнання винуватості, згідно якої істотними умовами для даного кримінального провадження визнано те, що ОСОБА_4 беззастережно і повно визнає свою винуватість у зазначеному кримінальному правопорушенні, погоджується з правовою кваліфікацією за ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 382 КК України. Обставинами, які пом`якшують покарання є щире каяття та активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення. Обставини, які обтяжують покарання, відсутні.

Сторони погодили міру покарання, яку має понести ОСОБА_4 , а саме за ч. 3 ст. 358 КК України 2 роки позбавлення волі, за ч. 4 ст. 358 КК України штраф у розмірі сорок неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн., за ч.1 ст. 382 КК України штраф у розмірі п`ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн., на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень призначити покарання остаточне шляхом поглинанням менш суворого більш суворим та остаточно визначити його у виді 2 років позбавлення волі із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробовуванням, та покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 382 КК України. Відповідно до вимог ст. 12 КК України, правопорушення за ч. 3 ст. 358 КК України та ч. 1 ст. 382 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину, а ч. 4 ст. 358 КК України проступок. Обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнає повністю, цілком розуміє права, що визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені п. 1 ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Захисник просить затвердити укладену угоду про визнання винуватості.

Прокурор вважає угоду про визнання винуватості правомірною та просить затвердити укладену угоду.

Суд переконався, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що зміст угоди про визнання винуватості, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України, підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди не встановлено.

Узгоджена прокурором і обвинуваченим міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, є справедливою, необхідною і достатньою для його виправлення та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень. При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Зокрема, враховано відсутність обтяжуючих обставин та те, що обвинувачений щиро розкаявся, повністю визнав свою вину, активно сприяв у розкритті кримінального правопорушення, що пом`якшує йому покарання.

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який працездатний, раніше не судимий, на обліках в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні сім неповнолітніх дітей, а також наявність обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого, відсутність обтяжуючих обставин, суд дійшов висновку, що укладену угоду про визнання винуватості необхідно затвердити та призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання за ч. 3 ст. 358 КК України 2 роки позбавлення волі, за ч. 4 ст. 358 КК України штраф у розмірі сорок неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн., за ч.1 ст. 382 КК України штраф у розмірі п`ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн. і, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання у виді 2 років позбавлення волі із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік та з покладенням передбачених ч. 1 ст. 76 КК України обов`язків.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 374-376, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000427 по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 382 КК України, укладену 18 грудня 2024 року між прокурором Волочиської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушент, передбачених ч. 3 ст. 358 КК України, ч. 4 ст. 358 КК України, ч. 1 ст. 382 КК України і призначити йому покарання: за ч. 3 ст. 358 КК України 2 роки позбавлення волі, за ч. 4 ст. 358 КК України штраф у розмірі сорок неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн., за ч. 1 ст. 382 КК України штраф у розмірі п`ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати по справі за проведення судової експертизи у сумі 1591 грн. 80 коп.

Речовий доказ по справі: - посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_8 , зберігати при матеріалах кримінального провадження; - автомобіль «DAF 95XF» 2003 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 із напівпричепом «ОДАЗ 9370», 1983 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль «DAF 95XF», реєстраційний номер НОМЕР_2 , серія НОМЕР_6 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на напівпричіп «ОДАЗ 9370», реєстраційний номер НОМЕР_5 , серія НОМЕР_7 , - передати за належністю власнику ОСОБА_9 .

Арешт майна, застосований відповідно до ухвали слідчого судді Волочиського районного суду Хмельницької області від 01 листопада 2024 року, згідно якої накладений арешт на автомобіль «DAF 95XF», реєстраційний номер НОМЕР_2 із напівпричепом «ОДАЗ 9370», реєстраційний номер НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль «DAF 95XF», реєстраційний номер НОМЕР_2 , серія НОМЕР_6 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на напівпричіп «ОДАЗ 9370», реєстраційний номер НОМЕР_5 , серія НОМЕР_7 , - скасувати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: