Справа № 182/5957/23
Провадження № 1-кс/0182/10/2025
У Х В А Л А

Іменем України

14.01.2025 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області,

ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , в режимі відеоконференції,

захисника ОСОБА_4 , в режимі відеоконференції,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополі заяву адвоката ОСОБА_4 про відвід головуючого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_6 під час розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_5 , за ч.1 ст.301-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для розгляду по суті надійшла ухвала суду про відвід головуючого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №182/5957/23 (провадження №1-кп/0182/298/2024) стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.301-1 КК України.

Як вбачається зі змісту ухвали, в ході судового розгляду зазначеного кримінального провадження, захисник ОСОБА_4 усно заявив відвід головуючому судді - ОСОБА_6 , посилаючись на те, що в судовому засіданні 28.11.2024 р. зі сторони головуючого до нього було проявлено упередженість і неповагу. Так, судове засідання розпочато з запізненням, по відношенню до нього з боку головуючого судді були безпідставні зауваження та посилання головуючого на вимоги, які не передбачені КПК України. Викладене і поведінка судді вказують на її упередженість, що є неможливим для винесення законного і обґрунтованого рішення.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав раніше заявлений ним відвід головуючому судді, зазначивши, що між ним особисто і суддею ОСОБА_6 виникли непорозуміння, які, на його думку, вказують , що своєю поведінкою суддя принижує його і ображає. Так, 28.11.2024 року суддя спізнилась у судове засідання без пояснення причин учасникам судового засідання. Вона безпідставно зверхньо ставилась до нього як до учасника процесу. Спочатку їй не сподобалося, що він не заздалегідь звернувся з клопотаннями до суду і тому суд не мав можливості з ними вчасно ознайомитися, а потім, коли він надавав пояснення і задавав питання, вона перебивала його, обмежувала у виступах, робила безпідставні зауваження. На його думку, між ним особисто і головуючим суддею склалися неприязливі стосунки, що заважає конструктивній роботі під час судового розгляду і ставить під сумнів рішення, які можуть бути прийняті суддею у справі.

Захисник ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, будучи повідомлений належним чином про час та місце проведення судового засідання. В телефонному режимі повідомив, що перебуває на похованні і не заперечував щоо проведення судового засіданні без його особистої участі.

ОСОБА_8 підтримав заявлений захисником ОСОБА_4 відвід головуючому судді ОСОБА_6 , однак не вказав додаткових підстав відводу і будь-яких пояснень з приводу заяви адвоката ОСОБА_4 також не надав. Не заперечував, щоб розгляд заяви про відвід головуючого судді відбувся у відсутність захисника ОСОБА_7 .

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні вважала заяву про відвід необґрунтованою, виходячи з наступного.

28.11.2024 були аварійні відключення світла, тому суддя затрималася під час розгляду попереднього судового процесу і вийшла в судове засідання у зазначеній кримінальній справі з запізненням. При цьому і обвинувачений ОСОБА_8 і прокурор перебували у приміщенні суду і все це спостерігали. Захисники ОСОБА_7 і ОСОБА_4 брали участь у судовому засіданні в режимі відео конференції, за допомогою власних пристроїв. Якість звуку була поганою, слова переривалися, пропадав звук і можливо, захиснику здалося, що суддя його перебивала, але вона уточнювала його позицію, бо якість відеозв`язку не дозволяла чітко почути сказане. Тому, прокурор вважає, що законні підстави відводу головуючому судді відсутні, а заявлені підстави є надуманими. Просила відмовити в задоволені заяви про відвід головуючому судді ОСОБА_6 ..

Вивчивши заяву про відвід, заслухавши думку учасників процесу, суддя дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно із ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Відповідно до ч.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

- "об`єктивним критерієм", який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

- "суб`єктивним критерієм", який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність. Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

Зокрема в пункті 104 рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Волков проти України» (заява № 21722/11) від 27.05.2013 зазначено, що, як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Аналогічно в пункті 66 рішення ЄСПЛ у справі «Бочан проти України» (заява № 7577/02) від 03.05.2007 зазначено, що «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є довіра, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 року, у справі №5-15п12).

В пункті 50 рішення ЄСПЛ в справі «Білуха проти України» (заява № 33949/02) від 09.11.2006 зазначено, що стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного.

Отже, для вирішення питання щодо відводу судді або складу суду необхідно перевірити додержання як об`єктивного, так і суб`єктивного критеріїв безсторонності суду, а саме формування суду (колегії суддів) для розгляду конкретної справи (об`єктивний критерій) у встановлений законом спосіб, та надати оцінку доводам заявника про недодержання вимог щодо особистої безсторонності суду (суб`єктивний критерій), що має бути належним чином обґрунтовано.

В ухвалі зазначено, що підставою для відводу стало прояв неповаги та упередженості зі сторони головуючого судді ОСОБА_6 до захисника ОСОБА_4 .. В судовому засіданні ОСОБА_4 уточнив, що суддя запізнилась у судове засідання, вела себе зверхньо та робила зауваження не передбачені КПК України, проявляла, на його думку, неповагу. При цьому заявник повідомив, що така поведінка судді стосується лише його особисто, але він позбавлений можливості вийти з участі у процесі, бо має зобов`язання перед клієнтом.

Щодо несвоєчасного виходу судді у судове засідання, то прокурор повідомила, що стало безпосередньою причиною запізнення. Суд бере до уваги також ту обставину, що в країні введено воєнний стан, енергосистема країни зазнає постійних обстрілів, внаслідок чого стаються аварійні вимкнення світла. До того ж, захисники обвинуваченого брали участь у судовому засіданні за допомогою власних технічних пристроїв.

Враховуючи викладене, суд вважає, що заявником не надано доказів упередженого ставлення судді навіть безпосередньо до нього, формулювання підстав для відводу є абстрактним, відомостей щодо того чи звертався заявник з заявою щодо неетичної поведінки судді також не надано. До того ж кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду, який триває не один місяць і заявник ОСОБА_4 в якості захисника, допущений до участі у кримінальному провадженні не 28.11.2024 року, а набагато раніше.

Суд не вбачає законних підстав для відводу головуючого судді як і обставин, які б унеможливлювали винесення суддею об`єктивного рішення у справі за обвинуваченням ОСОБА_5 , з яким у судді відсутні будь-які неприязні стосунки.

З огляду на вищенаведене, вважаю за необхідне заяву про відвід головуючого судді ОСОБА_6 залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 76, 309 КПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву адвоката ОСОБА_4 про відвід головуючого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_6 при розгляді обвинувального акту у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_5 , за ч.1 ст.301-1 КК України залишити без задоволення.

Копію ухвали направити зацікавленим особам.

Ухвала оскарженню не підлягає..

Повний текст ухвали проголошено о 12.30 год. 17.01.2025 р.

Суддя: ОСОБА_1