ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2025 року м.Кривий Ріг

04.03.2025р. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області у складі:

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.12.2024р. яким обвинуваченого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , особи з інвалідністю другої групи за загальним захворюванням.

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначено обвинуваченому покарання у виді обмеження волі строком на один рік, на підставі ст. 75 КК України звільнено обвинуваченого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладенні на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України

за участю прокурора ОСОБА_8

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваним вироком обвинуваченого визнано винуватим за ч. 1 ст. 190 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком на один рік, на підставі ст. 75 КК України звільнено обвинуваченого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладенні на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Вирок суду першої інстанції оскаржено прокурором, який не оскаржуючи кваліфікацію дій та обгрунтованість засудження обвинуваченого, не погодився з вироком в частині призначення покарання, через неправильне застосування ЗУ про кримінальну відповідальність, що призвело до порушення правил призначення покарання, та тягне за собою зміну вироку.

-в апеляційній скарзі прокурор вказує, що при призначенні покарання суд повинен дотримуватися вимог ст.65 КК України, щодо загальних положень призначення покарання з метою реалізації принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, і призначаючи покарання обвинуваченому, насамперед, врахувати ступінь тяжкості злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Відповідно до ч.3 ст.61 КК України обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до інвалідів першої і другої групи;

- зазначає, що суд першої інстанції, всупереч вимогам закону, призначив обвинуваченому покарання за ч.1 ст.190 КК України у виді обмеження волі, оскільки санкція статті передбачає альтернативні види покарання, враховуючи особу винного та обставини кримінального провадження, вважає доцільним призначити обвинуваченому покарання у виді пробаційного нагляду;

- прохає оскаржуваний вирок змінити в частині призначеного покарання, а саме вважати засудженим обвинуваченого ОСОБА_7 до покарання за ч.1 ст.190 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік. На підставі п.п. 1, 2, 3, ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на зобвинуваченного ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи, навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Про дату, час та місце судового розгляду учасники кримінального провадження повідомлені належним чином, обвинувачений клопотання про участь у судовому засіданні не заявив, вимоги апеляційної скарги не погіршують становище обвинуваченого, тому його відсутність не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги прокурора.

Заслухавши доповідь судді доповідача, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, прохав її задовольнити, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги прокурора за таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що обвинуваченого визнано винуватим за ч. 1 ст. 190 КК України за фактом заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), а саме 28.11.2024 приблизно о 10:00 годині підійшов до під`їзду будинку АДРЕСА_2 , де перебував раніше знайомий ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Побачивши знайомою ОСОБА_9 , ОСОБА_7 підійшов до нього, та почали спілкуватися. В ході спілкування, ОСОБА_7 звернув увагу, що біля ОСОБА_9 стоїть велосипед моделі 24" DRIVЕ. Royal (12,5") 2024 (Steel), синьо-жовтого кольору та в цей час у нього раптово виник кримінально протиправний умисел, спрямований на заволодіння вказаним майном ляхом зловживання довірою. Реалізуючи свій раптово виниклий кримінально-протиправний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів під вигаданим приводом необхідності здійснення поїздки по справах, ОСОБА_7 користуючись приятельськими відносинами з потерпілим попрохав ОСОБА_9 належний йому велосипед моделі 24" DRIVЕ. Royal (12,5") 2024 (Steel), синьо-жовтою кольору на незначний час для здійснення поїздки по справах, при цьому не маючи дійсного наміру його повертати. Потерпілий ОСОБА_9 , будучи впевненим в істинних намірах ОСОБА_7 передав йому належний йому велосипед моделі 24" DRIVЕ. Royal (12,5") 2024 (Steel), синьо-жовтого кольору, вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи №4154 від 09.12.2024 становить 7205,06 гривень. Після чого, ОСОБА_7 продовжуючи реалізовувати свій кримінально-протиправний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, отримавши від потерпілого ОСОБА_9 вказаний велосипед моделі 24" DRIVЕ. Royal (12,5") 2024 (Steel), синьо-жовтого кольору, поїхав на ньому у невідомому напрямку, тим самим зловживаючи довірою з боку потерпілого, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, обернувши чуже майно на свою користь та розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріальний збиток на суму 7205,06 гривень

Прокурором, в апеляційному порядку не оскражуються фактичні обставин справи, доведеність винуватості обвинуваченого, кваліфікація його дій, прокурор не погодився з вироком в частині призначення покарання, тому вирок відповідно до вимог ст. 404 КПК України переглядається в межах апеляційної скарги.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції, в порушення вимог ст.61 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 за ч.1 ст.190 КК України із застосуванням ст.7 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України застосував закон, який не підлягав застосуванню, оскільки відповідно до вироку та матеріалів провадження обвинувачений ОСОБА_7 є інвалідом другої групи.

Норми Особливої частини КК України мають базуватися на нормах Загальної частини цього Кодексу. Це спеціально зазначив законодавець у статті 65 КК України, якою встановлено загальні засади призначення покарання. Згідно з частиною першою цієї статті суд призначає покарання не тільки в межах, встановлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, і, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, але й відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу.

З огляду на ці вимоги закону, суд, при призначенні покарання, повинен враховувати не тільки межі караності діяння, встановлені у відповідній санкції статті Особливої частини КК України, а й ті норми Загальної частини цього Кодексу, в яких регламентуються цілі, система покарань, підстави, порядок та особливості застосування окремих його видів, а також регулюються інші питання, пов`язані з призначенням покарання, здатні вплинути на обрання судом певних його виду і міри, в тому числі й тих положень, що передбачені ч.3 ст.61 КК України.

Відповідно до цього Закону, покарання у виді обмеження волі не застосовується до інвалідів другої групи.

Таким чином доводи апеляційної скарги прокурора є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а вирок суду першої інстанції зміні в частини призначеного покарання.

Враховуючи викладене вище та керуючись ст.ст. 404,405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.12.2024р. яким обвинуваченого ОСОБА_7 визнано винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначено обвинуваченому покарання у виді обмеження волі строком на один рік, на підставі ст. 75 КК України звільнено обвинуваченого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладенні на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України задовольнити.

Вирок Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.12.2024р. яким обвинуваченого ОСОБА_7 визнано винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначено обвинуваченому покарання у виді обмеження волі строком на один рік, на підставі ст. 75 КК України звільнено обвинуваченого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладенні на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України змінити в частині призначеного покарання.

Вважати обвинуваченого ОСОБА_7 засудженим за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на один рік.

На підставі п.п. 1, 2, 3, ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на засудженого ОСОБА_10 обов`язки:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи, навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

В іншій частини вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді