Провадження № 1-кс/202/7868/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду під час досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000474 від 16.10.2024 клопотання старшого слідчого відділу РЗЗС СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий відділу РЗЗС СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна в ході досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № № 0000474 від 16.10.2024 .

Слідчий надав заяву про розгляд клопотання без його участі в якій клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Власник майна в судове засідання не з`явився, що відповідно ч.1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

З клопотання вбачається що, Відділом розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000474 від 16.10.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289, ч.4 ст.190 КК України, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на початку вересня 2024 року у потерпілої ОСОБА_5 , виник штучний конфлікт майнового характеру з ОСОБА_4 , нібито потерпіла повинна була надати грошові кошти останньому. В свою чергу ОСОБА_4 здійснював психологічний тиск та погрожував застосуванням насильства відносно потерпілої, так як остання не визнавала виниклі зобов`язання перед ОСОБА_4 та не мала наміру на їх виконання.

Так, в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 10 жовтня 2024 року у ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом Audi A5, чорного кольору, д.н.з НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , 2021 року випуску, котрий на праві власності належить потерпілій ОСОБА_5 , а саме вчинене за попередньою змовою групою осіб. З метою реалізації злочинного умислу ОСОБА_4 залучає до вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 на що останній надав свою згоду тим самим вступив в злочинну змову з ОСОБА_4 , спрямовану на незаконне заволодіння транспортним засобом та останні розподілили між собою ролі з метою вчинення кримінального правопорушення.

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинений за попередньою змовою групою осіб, в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 10 жовтня 2024 року, ОСОБА_6 згідно відведеної йому ролі, виконуючи вказівку співучасника злочину ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , підійшов до потерпілої ОСОБА_5 за допомогою психологічного тиску, діючи умисно, з корисливих мотивів,за попередньою змовою групою осіб, не маючи на нього ані дійсного, ані передбачуваного права на користування і керування даним автомобілем, всупереч волі власника, усвідомлюючи протиправність своїх дій забрав у потерпілої ОСОБА_5 ключи від належного їй автомобіля.

Продовжуючи свій спільний злочинний умисел ОСОБА_6 передав ключі від зазначеного автомобіля співучаснику злочину ОСОБА_4 .

Таким чином, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 діючи умисно, всупереч волі власника вилучили автомобіль потерпілої, котрий перебував за адресою: м. Дніпро, вул. Генерала Пушкіна біля буд. 1, тим самим незаконно заволоділи транспортним засобом, а саме: автомобілем марки Audi A5, чорного кольору, д.н.з НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , 2021 року випуску.

Після чого, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , пересуваючись на викраденому транспортному засобі з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, тим самим, своїми умисними злочинними діями спричинили потерпілій майнову шкоду, що у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

12.11.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

12.11.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

12.11.2024 за добровільної згоди ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проведено огляд гаражу розташованого на території домоволодіння АДРЕСА_2 . В ході огляду виявлено автомобіль марки Audi A5, д.н.з НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , чорного кольору та ключі запалення від вказаного транспортного засобу.

Даний автомобіль належить потерпілій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постановою слідчого від 13.11.2024 вищевказаний автомобіль, в порядку ст. 98 КПК України, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки він є матеріальним об`єктом, який міг зберегти на собі сліди вчинення злочину та може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення речових доказів.

Враховуючи, що вилучене майно має істотне значення для проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, оскільки зберігає та несе в собі сліди скоєного правопорушення, відомості, які у ньому зберігаються можуть бути використані як доказ факту та обставин, які встановлюються під час досудового розслідування; відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України; постановою слідчого було визнано речовим доказом, для його збереження як речового доказу слід застосувати захід забезпечення кримінального провадження у виді накладення арешту, у зв`язку з чим слідчий суддя дійшов до переконання, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню.

Зважаючи на завдання арешту майна та кримінального провадження, слідчий суддя вважає необхідним накласти арешт із забороною відчуження автомобіля, з метою забезпечення його збереження як речового доказу, що є розумним та співрозмірним обмеженню права власності та завданням кримінального провадження.

Керуючись вимогами ст.ст. 170-173, 175, 369, 372 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати захід забезпечення кримінального провадження у виді накладення арешту на майно, яке було вилучено під час огляду гаражу, який знаходиться на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , а саме:

-автомобіль марки Audi A5, д.н.з НОМЕР_1 ,VIN: НОМЕР_2 , чорного кольору;

-ключі запалення від автомобіля автомобіль марки Audi A5, д.н.з НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , чорного кольору,

із забороною їх відчуження, з метою забезпечення збереження як речових доказів у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000474 від 16.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, ч.4 ст.189, ч. 3 ст. 289, ч.4 ст.190 КК України.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Арешт майна може бути скасований у порядку встановленому КПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1