Справа №127/9036/25
Провадження №1-кс/127/3901/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Козельщина, Козельщинського району, Полтавської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_6 .

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000417 від 07.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у зв`язку із повномасштабним вторгненням 24.02.2022 російської федерації на територію України та на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони Президент України підписав Укази № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» і № 65/2022 «Про загальну мобілізацію» із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, дію якого продовжено до 09.05.2025 включно.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Статтею 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон) передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1 наведеного Закону військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 3 ст. 1 цього ж Закону військовий обов`язок включає серед іншого проходження військової служби.

Наказом Міністра оборони України № 402 від 14.08.2008 затверджене Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення).

Згідно п. 1.2. наведеного Положення військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Військово-лікарська експертиза це медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців, які проходять базову військову службу); військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби; визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ; встановлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, осіб, звільнених з військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), які призвели до смерті військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби.

Згідно п.1.3. Положення основними завданнями військово-лікарської експертизи є добір громадян України, придатних за станом здоров`я до військової служби, для укомплектування Збройних Сил України, аналіз результатів медичного огляду та розробка заходів щодо комплектування Збройних Сил України особовим складом, придатним до військової служби за станом здоров`я та визначення ступеня придатності військовослужбовців до військової служби у зв`язку з їх звільненням;

Згідно п. 2.1. Положення для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.

Члени ВЛК діють на принципах верховенства права, законності, поваги та дотримання прав людини і громадянина, доброчесності, колегіальності, рівноправності членів комісії, вільного обговорення і вирішення питань, об`єктивності, неупередженості та обґрунтованості прийнятих рішень, висновків і пропозицій.

Доброчесність є одним з визначальних принципів військовослужбовців, державних службовців, працівників, які є членами ВЛК. Їх діяльність спрямована на забезпечення національних інтересів України під час виконання завдань та функцій держави, сприяння та реалізації прав та законних інтересів людини і громадянина, підтримання позитивного іміджу держави та Збройних Сил України.

До доброчесної поведінки відноситься: пріоритет службових інтересів, компетентність, прозорість, нерозголошення конфіденційної інформації (конфіденційність), коректність та ввічливість.

Пріоритет службових інтересів - передбачає виявлення абсолютної відданості державним інтересам країни, свідоме підпорядкування власних інтересів суспільним вимогам та державним пріоритетам, обов`язок старанно діяти виключно в інтересах служби (роботи).

Неупередженість - члени ВЛК мають діяти неупереджено, незважаючи на приватні інтереси, особисте ставлення до будь-якого громадянина або групи громадян, незалежно від своїх політичних, ідеологічних, релігійних та інших особистих поглядів чи переконань, зокрема: ніколи не вдаватися до несправедливої дискримінації, виявляючи особливу прихильність чи віддаючи перевагу будь-кому; однаково рівно відноситись до усіх громадян, не допускати, щоб особиста упередженість або тиск збоку могли позначитися на об`єктивності зроблених оцінок і прийнятих рішень.

Відповідно до наказу директора комунального некомерційного підприємства «Вінницька міська клінічна лікарня № 1» № 26Н від 22.01.2025 лікар стоматолог КНП «ВМКЛ № 1» ОСОБА_6 включений до складу позаштатної постійно діючої військово- лікарської комісії у ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У порушення зазначених вимог лікар-стоматолог комунального некомерційного підприємства «Вінницька міська клінічна лікарня № 1» ОСОБА_6 , обіймаючи посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій та згідно з ч. 3 ст. 18 КК України є службовою особою, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

04.02.2025, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 будучи службовою особою, уповноваженою на виконання організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи у ТЦ «ВІВАТ», який розташований за адресою: м. Вінниця, вул. Батозька, 6а, у ході розмови зі ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , висловив вимогу останньому про надання йому неправомірної вигоди, за допомогу у вирішенні питання, щодо встановлення необхідного ступеня придатності до військової служби, під час проходження військово лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 , без наявності на те законних підстав.

07.02.2025 усвідомлюючи кримінально-протиправні наміри ОСОБА_6 , ОСОБА_7 звернувся до правоохоронних органів та повідомив про намір вчинення кримінального правопорушення зазначеною особою.

В подальшому, реалізуючи свій злочинний план, ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_7 , який на той час вже діяв під контролем працівників правоохоронного органу, про необхідність проходженні певних обстежень лікарями, а також необхідність передачі йому медичних документів отриманих за результатами обстежень, що ОСОБА_7 у свою чергу і зробив.

18.02.2025, точний час органом досудового розслідування не встановлено, під час однієї із зустрічей, ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_7 про необхідність з`явлення на комісію у визначений ним час і дату, за результатами проходження якої йому буде встановлений необхідний ступінь придатності до військової служби, без наявності на те законних підстав. Також, ОСОБА_6 додатково наголосив, що для отримання бажаного результату під час проходження комісії, ОСОБА_7 необхідно буде надати йому неправомірну вигоду в розмірів від 300 до 500 доларів США, передача яких має відбутися у визначеному ним місці, після проходження самої комісії.

27.02.2025 в період часу з 11 години 00 хвилин по 14 годину 00 хвилин, ОСОБА_7 перебуваючи в приміщенні позаштатної постійно діючої військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , завдяки сприянню ОСОБА_6 пройшов військово лікарську комісію за результатами, якої підготовлено Довідку військово лікарської комісії № 2025-0312-1140 від 12.03.2025 згідно якої ОСОБА_7 на підставі статті 42б графи III Розладу хвороб, графи ТДВ визнаний придатним до проходження військової служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.

У подальшому, в ході телефонної розмови ОСОБА_7 домовився з ОСОБА_6 , щодо місця зустрічі та передачі йому неправомірної вигоди. Після цього, ОСОБА_6 з метою особистого збагачення, доводячи свій злочинний умисел до логічного завершення, 20.03.2025 приблизно о 17 годині 45 хвилин, перебуваючи на вулиці біля ТЦ «ВІВАТ», який розташований за адресою: м. Вінниця, вул. Батозька, 6а, зустрівся з ОСОБА_7 , який діяв під контролем працівників правоохоронного органу та після нетривалого спілкування отримав від останнього грошові кошти в загальній сумі 500 доларів США (з яких доларів США відповідно до ст. 273 КПК України являються імітаційними засобами) в якості раніше обумовленої оплати за прийняття військово лікарською комісією необхідного йому рішення, щодо визначення ступеню придатності до військової служби, без законних на те підстав, Після отримання коштів, ОСОБА_6 був затриманий працівники правоохоронних органів.

За результатами розслідування ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Підозра ОСОБА_6 у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення обґрунтовується наступними доказами:

- показаннями свідка ОСОБА_7 про те що, ОСОБА_6 вимагав у нього неправомірну вигоду за допомогу у проходженні військово лікарської комісії;

- протоколом проведення огляду ІНФОРМАЦІЯ_4 в ході якого вилучено медичні документи, щодо проходження військово-лікарської комісії ОСОБА_7 ;

- протоколом огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 20.03.2025, які ОСОБА_7 передавалися ОСОБА_6 в якості неправомірної вигоди;

- протоколом контролю за вчинення злочину від 20.03.2025 в ході якого відбувалася контрольована передача ОСОБА_7 неправомірної вигоди ОСОБА_6 ;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 20.03.2025 за результатами якого у ОСОБА_6 вилучені грошові кошти в сумі 500 доларів США, які йому передавалися ОСОБА_7 в якості неправомірної вигоди.

Установлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, не має стійких соціальних зв`язків, а тому може в будь-який момент без зайвих труднощів покинути місце тимчасового проживання та під загрозою застосування суворої міри покарання може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, тобто наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Здобуті докази дають підстави вважати, що підозрюваний міг діяти у співучасті з іншими особами, які на даний час ще не встановленні, при цьому не установлено також детальні обставини вчинення правопорушення, а тому перебуваючи на волі без застосування дієвого запобіжного заходу підозрюваний може незаконно впливати у кримінальному провадженні на свідків та інших причетних осіб, а також знищити, сховати, спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, тобто наявні ризики, передбачені п. 2 та п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, характер вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення дає підстави вважати, що це є одним із додаткових джерел його доходу, тобто перебуваючи без застосування дієвого запобіжного заходу ОСОБА_6 може продовжити свою злочинну діяльність та вчиняти інші аналогічні злочини, що є ризиком передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КК України.

Отже, застосування жодного іншого більш м`якого запобіжного заходу, окрім домашнього арешту, не зможе запобігти наявним ризикам, тому слідчий просив клопотання задовольнити.

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 клопотання слідчого підтримав, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому наявні достатні підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_5 просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний період доби.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Вислухавши позиції сторін, дослідивши матеріали клопотання слідчого та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Згідно ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор та слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру оголошену ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання підозрюваного та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років з конфіскацією майна, проте раніше не судимий, має постійну реєстрацію та місце проживання, офіційно працевлаштований, має родину, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків.

Щодо наявності ризиків, визначених частиною першою статті 177 КПК України, слідчий суддя зазначає наступне.

Ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. Чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що підозрювана особа обов`язково здійснюватиме такі дії. Однак суду необхідно встановити, чи підозрюваний наразі має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема підозрюваний ОСОБА_6 , під загрозою застосування суворої міри покарання може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

Також існує ризик незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки, відповідно до норм кримінального процесуального законодавства України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише тими свідченнями, які він сприйняв безпосередньо під час судового засідання або які отримані у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею, та не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому та/або прокурору, а також і посилатися на такі показання, а тому ризик впливу на свідків існує не лише на стадії досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та їх дослідження.

Враховуючи вищезазначене, для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, слідчий суддя вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту буде достатнім для попередження ризиків, реальність існування яких доведено прокурором в судовому засіданні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_3 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, що полягає у забороні залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .

Визначити строк дії ухвали, в межах строку досудового розслідування, тобто до 21 травня 2025 року.

Покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою;

- не залишати місце проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця проживання, місця роботи;

- утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному проваджені;

- здати на відповідальне зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Направити ухвалу для виконання органу Національної поліції України за місцем проживання ОСОБА_6 для негайної постановки на облік підозрюваного, про що повідомити слідчого і прокурора.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на старшого слідчого СУ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя