Справа № 351/377/24
Номер провадження №1-кп/351/107/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2024 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря - ОСОБА_2

прокурора- ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Снятині кримінальне провадження №0000018, внесеного 17.01.2024 року до ЄРДР, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Коломия Івано-Франківської області, яка зареєстрована по АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, із середньою освітою, неодруженої, непрацюючої, має на утриманні одну малолітню дитину, раніше не судимої,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачен а ОСОБА_4 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

Так, 22 грудня 2023 року близько 12:00 години, під час дії воєнного стану, який введено на території України 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» строком на 30 діб, дію якого продовжено 14.03.2022 Указом Президента України № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» на 30 діб, 18.04.2022 Указом Президента України № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» на 30 діб, 17.05.2022 Указом Президента України № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» на 90 діб, 12.08.2022 Указом Президента України № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» на 90 діб, 07.11.2022 Указом Президента України № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» на 90 діб, 06.02.2023 Указом Президента України № 58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» на 90 діб, 02.05.2023 Указом Президента України № 254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» на 90 діб, 27.07.2023 Указом Президента України № 451/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» на 90 діб та 06.11.2023 Указом Президента України № 734/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» на 90 діб, обвинувачена ОСОБА_4 , проходячи вулицею Відродження у селищі Заболотів Заболотівської селищної територіальної громади Коломийського району Івано-Франківської області, поблизу «Соціального магазину», на дорозі побачила мобільний телефон «Xiaomi Redmi», яким вона вирішила таємно заволодіти.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, яке в силу випадкових обставин було тимчасово залишене без нагляду його власником, переслідуючи корисливий мотив таємне викрадення чужого майна, діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 з метою особистого збагачення у порушення ч. 1 ст. 337 Цивільного кодексу України, яка вказує на те, що особа, яка знайшла загублену річ, зобов`язана негайно повідомити про це особу, яка її загубила, або власника речі і повернути знайдену річ цій особі та те, що особа, яка знайшла загублену річ у приміщенні або транспортному засобі, зобов`язана передати її особі, яка представляє володільця цього приміщення чи транспортного засобу, а також ч. 2 ст. 337 Цивільного кодексу України, яка вказує на те, що якщо особа, яка має право вимагати повернення загубленої речі, або місце її перебування невідомі, особа, яка знайшла загублену річ, зобов'язана заявити про знахідку Національній поліції або органові місцевого самоврядування, переконавшись, що за її діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, таємно викрала мобільний телефон «Xiaomi» серії «Redmi Note 8 T» вартістю 2 933 (дві тисячі дев`ятсот тридцять три) гривні з вмонтованими у нього двома SIM-картами оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» вартістю 175 (сто сімдесят п`ять) гривень кожна, чим завдала потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 3 283 (три тисячі двісті вісімдесят три) гривні.

Після вчинення крадіжки ОСОБА_4 покинула місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядилась на власний розсуд.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину визнала, вказала, що йдучи вулицею у селищі Заболотів знайшла телефон та розуміючи, що телефон належить іншій особі, всерівно його забрала та здала у ломбард.

Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати у її відсутності, претензій до обвинуваченої не має, просила ОСОБА_4 суворо не карати.

Відповідно до ст. 349 КПК України, суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст обставин кримінального провадження, пересвідчився у добровільності їх позицій, а також роз`яснив їм про позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку. Таким чином, суд визнав недоцільним дослідження доказів кримінального провадження щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечували учасники судового провадження.

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що вина обвинувачено ї ОСОБА_4 у вчиненому повністю доведена, а її діяння слід кваліфікувати за ст. 185 ч.4 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчинення такого правопорушення, його тяжкість, ступінь здійснення злочинних намірів, особу винної, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої.

Статтею 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення за ст. 185 ч.4 КК України, яке вчинила обвинувачена ОСОБА_4 є тяжким злочином.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій, суд визнає щире каяття, активне спряння розкриттю злочину та вчинення кримінального правопорушення жінкою в стані вагітності.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченої встановлено, що вона раніше не судима, на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебуває, до адміністративної відповідальності протягом року не притягувалась, за місцем проживання характеризується задовільно, має на утриманні малолітню дитину.

В досудовій доповіді орган пробації зазначав, що вивченням особи обвинуваченої встановлено середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, ризик її небезпеки для суспільства оцінюється як середній, а тому виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства.

Суд вважає, що наведені пом`якшуючі покарання обставини, відсутність обставин, що обтяжують покарання, щире каяття, відшкодування завданої шкоди у повному обсязі, відсутність претензій у потерпілої, з врахуванням особи обвинуваченої та той факт, що у обвинуваченої на утриманні новонароджена дитина, дають підстави призначити останній покарання у межах санкції статті 185 ч.4 КК України у виді позбавлення волі із звільненням на підставі ст.ст. 75,76 КК України від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку та покладенням певних обов`язків.

На думку суду таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових кримінальних правопорушень, а також цілком відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особі винного та відповідатиме меті визначеній у ст. 50 КК України.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати, у зв`язку із проведенням експертиз, які слід стягнути із обвинуваченої.

Долю речових доказів слід вирішити згідно ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 371, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити засуджену ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до п.1,2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати на залучення експертів, у зв`язку із проведенням експертиз в сумі 1 135 (одна тисяча сто тридцять п`ять) грн. 92 коп.

Речові докази: коробку від викраденого мобільного телефону «Xiaomi» серії «Redmi Note 8 T», яку передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити у власності ОСОБА_5 .

- відповідь на запит від ПТ «Ломбард Заставне товариство «Діамантовий Дім» на одному аркуші формату А4, що знаходиться при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду через Снятинський районний суд у строк 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Головуючий ОСОБА_6