Справа № 306/2619/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.01.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/12/25, за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Свалявського районного суду Закарпатської області від 21 грудня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Свалявського районного суду Закарпатської області від 21 грудня 2024 року задоволено клопотання слідчого СВ відділення поліції № 1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погодженого заступником керівника окружної прокуратури начальником Свалявського відділу Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0000521 від 19 грудня 2024 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 запобіжний захід - тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 16 лютого 2025 року включно.

Визначено розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 обов`язків, передбачених КПК України в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень 00 коп.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави, покладено на підозрюваного ОСОБА_6 строком до 16 лютого 2025 року, обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

прибувати до особи кримінального провадження слідчого, прокурора, слідчого судді, суду із встановленою ними періодичністю;

не відлучатися із місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання;

здати на зберігання до Свалявського відділу ГУ ДМС України в Закарпатській області паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали до 16 лютого 2025 року включно.

Слідчий звернувся в суд із вищезгаданим клопотанням, посилаючись на те, що 19.12.2024, о 20:27 год., біля супермаркету «Аіша», який розташований в м. Свалява по вул. Головна, 74, оперуповноваженим СКП відділення поліції № 1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області, ОСОБА_9 зупинено підозрілу особу, як встановлено в подальшому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якого під час поверхневої перевірки, виявлено запечатаний прозорий поліетиленовий пакет в середині якого містилась подрібнена речовина рослинного походження з виду схожа на коноплю, яку останній отримав з метою збуту у поштоматі Нової пошти №42778 в м. Свалява по вул. Головна.

Відомості про дану подію було зареєстровано СВ відділення поліції №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000521 від 19.12.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

20.12.2024 у ході досудового розслідування об`єднаного кримінального провадження №0000521 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Кримінальне правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , відносяться до категорії тяжких злочинів, а також враховуючи те, що існують ризики, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, вважає застосування до нього більш м`якого запобіжного захожу ніж тримання під вартою є недоцільним. Тому просить застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, у межах строку досудового розслідування.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого відділу ВП №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області знаходиться кримінальне провадження №0000521 від 19.12.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, про те, що що 19.12.2024, о 20:27 год., біля супермаркету «Аіша», який розташований в м. Свалява по вул. Головна, 74, оперуповноваженим СКП відділення поліції № 1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області, ОСОБА_9 зупинено підозрілу особу, як встановлено в подальшому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якого під час поверхневої перевірки, виявлено запечатаний прозорий поліетиленовий пакет в середині якого містилась подрібнена речовина рослинного походження з виду схожа на коноплю, яку останній отримав з метою збуту у поштоматі Нової пошти №42778 в м. Свалява по вул. Головна.

Відповідно до повідомлення про підозру від 20.12.2024 року, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними, на даний час, у кримінальному провадженні №0000521 від 19.12.2024 року доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 19.12.2024 року (а.с.18-21, 25-31); протоколом допиту свідка від 19.12.2024 року (а.с. 40-43); протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 19.12.2024 року (а.с.44-47); висновком експерта від 20.12.2024 року №СЕ-19/107-24/13546-НЗПРАП.

Слідчий суддя в ухвалі вказує, що ОСОБА_6 обгрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років, відсутність місця роботи, що дає дійти висновку про слабкість соціальних зв`язків підозрюваного, враховуючи високу ступінь суспільної небезпеки інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає недостатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків вчинення інших кримінальних правопорушень, незаконного впливу на свідків в даному кримінальному провадженні, переховування від слідства та суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, а тому дійшов висновку, що щодо ОСОБА_6 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів, який обчислювати з моменту його затримання, а саме 19.12.2024 року.

В апеляційній скарзі захисник - адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання.

Від прокурора надійшла заява про розгляд справи у його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів, приходить до наступного висновку.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення колегія суддів відхиляє з таких підстав.

Висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає приписам ст. ст. 177, 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

На час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що відомості про дану подію було зареєстровано СВ відділення поліції №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000521 від 19.12.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

20.12.2024 у ході досудового розслідування об`єднаного кримінального провадження №0000521 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Органом досудового розслідування надано докази, які на даній стадії є достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 . Зокрема, обґрунтованість підозри підтверджується наступними доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 19.12.2024 року (а.с.18-21, 25-31); протоколом допиту свідка від 19.12.2024 року (а.с. 40-43); протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 19.12.2024 року (а.с.44-47); висновком експерта від 20.12.2024 року №СЕ-19/107-24/13546-НЗПРАП (а.с.57-68) та іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Однак, дослідження доказів з метою визнання їх такими, що можуть бути покладені в основу винуватості особи у вчиненні того чи іншого злочину відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування, про що обґрунтовано зазначено в ухвалі слідчого судді.

Апеляційний суд зауважує, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою (за стандартом «обґрунтованої підозри») для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Колегія суддів ураховує, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

При цьому, колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна це питання, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.

Як слідує з наданих матеріалів, слідчим суддею належним чином і в повній мірі досліджені у сукупності наявні докази у провадженні, долучені до клопотання, які є достатньо вагомими на підтвердження обґрунтованості підозри й дають достатньо вагомі підстави зробити об`єктивний висновок, що ОСОБА_6 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 307 КК України.

Стороною захисту під час розгляду в суді першої інстанції не спростовані доводи клопотання слідчого. Не надані докази в обґрунтування апеляційної скарги стороною захисту і до суду апеляційної інстанції.

Дані висновки узгоджуються із практикою Європейського Суду з прав людини, який неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Посилання апелянта про недоведеність існування вищевказаних ризиків є непереконливими, адже при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу дається оцінка сукупності обставин, які можуть свідчити про існування чи відсутність саме ризиків (можливості) вчинення дій передбачених ч.1 ст.177 КПК, а не факту конкретного їх вчинення.

Колегія суддів за результатами розгляду провадження дійшла висновку, що слідчим суддею правильно встановлено, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України, і тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

Даних, які б унеможливлювали тримання ОСОБА_6 під вартою, матеріали судового провадження не містять та колегією суддів не встановлено.

Викладені в апеляційній скарзі доводи про незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді, є безпідставними, оскільки ухвала слідчого судді відповідає вимогам ст.ст. 196, 372 КПК України, та містить обґрунтування і мотиви, з яких виходив слідчий суддя при її постановленні.

З огляду на означене, колегія суддів прийшла до висновку, що слідчим суддею правильно оцінені наявні ризики та обґрунтовано задоволено клопотання органу досудового розслідування, обравши стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Колегія суддів враховуючи всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи запобіжного заходу, вважає, що у конкретному випадку, обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою обумовлено процесуальною необхідністю та є доцільним у межах даного кримінального провадження. Застосований відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за вказаних обставин справи, з урахуванням встановлених ризиків, на думку колегії суддів, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На переконання колегії суддів, визначений слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_6 розмір застави - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб,є таким, що співвідноситься з даними про особу підозрюваного ОСОБА_6 та характером і обставинами злочину у якому він підозрюється, а тому відповідає вимогам кримінального процесуального закону, зазначеним у ст.182 КПК України.

Підстав вважати вказаний розмір застави непомірним, колегія суддів не вбачає, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, розмір застави повинен визначатися тим степенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі містяться також інші твердження захисника, які не потребують детального аналізу колегії суддів та не мають будь-якого вирішального значення в цьому провадженні.

Приймаючи рішення про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу підозрюваного, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а ухвала слідчого Свалявського районного суду Закарпатської області від 21 грудня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, та відповідає вимогам ст.370 КПК.

Керуючись ст. ст. 176-179, 183, 194, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Свалявського районного суду Закарпатської області від 21 грудня 2024 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді