Справа № 991/1692/24
Провадження 1-кп/991/19/24
У Х В А Л А

18 березня 2025 року м.Київ

Вищий антикорупційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Вищого антикорупційного суду в місті Києвіклопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 травня 2023 року за № 0000202, за обвинуваченням

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Миколаїв Миколаївської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України,

В С Т А Н О В И В:

1. Історія провадження

На розгляді колегії суддів Вищого антикорупційного суду перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.05.2023 за № 0000202, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.

Ухвалою Суду від 20.08.2024 на підставі вищеназваного обвинувального акта призначено судовий розгляд.

У судовому засіданні 18.03.2025 вирішувалось клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7 про зміну застосованого до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді застави, шляхом зменшення її розміру з 18 168 000 грн до розміру, передбаченого п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України.

2. Доводи клопотання

Згідно із змістом клопотання необхідність зміни ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді застави, шляхом зменшення її розміру, захисник пов`язує з тим, що ризики встановлені в ухвалі слідчого судді від 30.01.2024, якою визначено розмір застави ОСОБА_8 , зі спливом часу істотно зменшились, а деякі перестали існувати.

Так, на відміну від рішення від 30.01.2024, у якому слідчий суддя посилався на існування чотирьох ризиків, передбачених п. 1, 3-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, рішенням Суду від 12.02.2025 встановлено актуальність лише двох ризиків, а саме: ризик переховування ОСОБА_8 від суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України) та ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України). Тобто два ризики, передбачені п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, перестали існувати.

При цьому захисник посилався на те, що тяжкість покарання не є достатньою підставою для встановлення ризику втечі; бездоказове посилання у судових рішеннях на наявність широкого кола знайомств у обвинуваченого, що може бути використано для переховування; безпідставне врахування того факту, що у ОСОБА_8 є паспорти для виїзду за кордон та досвід перетину держаного кордону, в тому числі у період дії правового режиму воєнного стану; відсутність коштів у ОСОБА_8 для проживання за кордоном.

Разом з цим, за твердженням захисника, ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні завжди мав виключно декларативний характер. Адже жоден свідок не надав показань, які доводять вину ОСОБА_8 .

Крім цього, акцентував увагу на тому, що з моменту звільнення з-під варти ОСОБА_9 своїми законослухняними діями та зразковою процесуальною поведінкою підтвердив відсутність жодних намірів ухилятися або переховуватися від суду.

Додатково, в обґрунтування необхідності зменшення розміру застави, захисник послався на непомірність її розміру для обвинуваченого ОСОБА_8 . У зв`язку з чим, а також вищевикладеним у сукупності, просив зменшити розмір застави обвинуваченому ОСОБА_8 .

3. Позиція учасників судового засідання

Захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні підтримав клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 . Пояснення надав аналогічні викладеним у письмовому клопотанні. Зверну увагу на зменшення кількості ризиків порівняно з часом обрання запобіжного заходу ОСОБА_8 . Крім цього, наполягав на недостатності, а в деяких випадках і відсутності обставин, якими обґрунтовується у судових рішеннях, наявність ризику переховування обвинуваченого від суду та ризику незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні. Додатково звернув увагу на зразкову поведінку ОСОБА_8 , а також факт його звільнення із посади судді Касаційного адміністративного суду Верховного Суду. Наполягав на достатності підстав для зміни запобіжного заходу у вигляді застави, шляхом зменшення її розміру. Просив клопотання задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_8 вимоги клопотання підтримав. Наполягав на відсутності наміру перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким чином. Звернув увагу на те, що грошові кошти були внесені третьою особою, а тому їх необхідно повернути. Пояснив, що зараз навчається на денній формі навчання та не має можливості працювати.

Захисник ОСОБА_6 клопотання про зміну запобіжного заходу підтримав.

Прокурор ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання про зміну запобіжного заходу. Звернув увагу, що застава є безстроковим запобіжним заходом, який не є найсуворішим. До того ж для застосування запобіжного заходу непотрібна сукупність ризиків, а достатньо лише одного. При визначенні запобіжного заходу має значення не кількість, а імовірність ризику та його вплив на кримінальне провадження. Додатково наголосив на тому, що заставодавцю роз`яснюються його обов`язки у зв`язку з внесенням застави та наслідки, які можуть настати для заставодавця. Заставодавець, який добровільно взяв на себе такі обов`язки, не може у будь-який час відмовитись від їх виконання.

Акцентував увагу на тому, що частина неправомірної вигоди, яка одержана ОСОБА_8 , органом досудового розслідування не віднайдена. Така частина неправомірної вигоди співрозмірна із розміром застави. У зв`язку з цим стверджував, що згідно з положеннями п. 11 ч. 1 ст. 178 КПК України відсутні підстави для зменшення розміру застави. Просив у задоволенні клопотання відмовити.

4. Оцінка та висновки Суду

Заслухавши думки учасників судового засідання, перевіривши матеріали судової справи в обсязі необхідному для вирішення клопотання, колегія суддів дійшла такого.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжний захід, в тому числі застава.

Згідно з ч. 1 ст. 331 КПК України суд під час судового розгляду за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу (ч. 2 ст. 331 КПК України).

Частиною 1 ст. 201 КПК України передбачено право обвинуваченого, до якого застосовано запобіжний захід, або його захисника звернутися до суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Відповідно до ч. 4 цієї статті таке клопотання розглядається судом згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. За наведених обставин підставою для зміни запобіжного заходу може стати наявність нових обставин, які не розглядалися слідчим суддею/судом при застосуванні запобіжного заходу: зміна обставин підозри, зменшення встановлених ризиків. Також, при вирішенні питання про зміну запобіжного заходу, як і при вирішенні питання про його застосування, відповідно до ст. 178 КПК України, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити й інші обставини.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 201 КПК України, на сторону захисту покладається обв`язок, долучити матеріали, якими обґрунтовується доводи клопотання про зміну запобіжного заходу.

30.01.2024 слідчим суддею Вищого антикорупційного суду ОСОБА_8 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого до нього ухвалою слідчого судді від 18.05.2023. Одночасно з цим ОСОБА_8 визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 6 000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 18 168 000 грн. У разі звільнення ОСОБА_8 з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, на нього покладалися такі обов`язки: 1) прибувати за кожною вимогою до слідчого (детектива), прокурора та суду; 2) не відлучатися з населеного пункту, в якому проживає - м. Київ, без дозволу слідчого (детектива), прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого (детектива), прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; 4) утримуватись від спілкування з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та свідками: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 з приводу обставин, зазначених в обвинувальному акті у кримінальному провадженні № 0000202; 5) здати на зберігання до ГУ ДМС у м. Києві свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 6) носити електронний засіб контролю.

31.01.2024 за ОСОБА_8 внесено заставу, у зв`язку з чим останнього звільнено з-під варти. Таким чином з 31.01.2024 ОСОБА_8 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави у відповідному розмірі з одночасним покладенням на нього вищеназваних обов`язків.

Надалі строк обов`язків, покладених на ОСОБА_8 , неодноразово продовжувався. Востаннєухвалою Вищого антикорупційного суду від 12.02.2025 ОСОБА_8 продовжено строком на два місяці, тобто до 12.04.2025, такі обов`язки: 1) прибувати за кожною вимогою до прокурора та суду; 2) не відлучатися без дозволу прокурора або суду за межі території України; 3) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; 4) утримуватись від спілкування з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та свідками: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 з приводу обставин, зазначених в обвинувальному акті у кримінальному провадженні № 0000202; 5) здати на зберігання до ГУ ДМС у м. Києві свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Суд зауважує про те, що погоджується з твердженням захисника, що з перебігом часу кримінального провадження ризики зменшуються або взагалі припиняють своє існування. Вказане обумовлюється як самим перебігом кримінального провадження, так і поведінкою обвинуваченого. У цьому контексті КПК України зобов`язує суд перевіряти актуальність ризиків та рівень їх вірогідності під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу в цілому або строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого, та розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу. Таким чином, факт наявності ризиків позапроцесуальної поведінки обвинуваченого, а також їх вагомість на певному етапі судового провадження, з певною періодичністю перевіряється судом та у випадку встановлення обставин, які свідчать про те, що ризики зменшились (перестали існувати), вони знаходять своє відображення у зміні (скасуванні) додаткових обов`язків та/або зміні запобіжного заходу.

Аналіз рішення Суду від 12.02.2025 у порівнянні з ухвалою слідчого судді від 30.01.2024 свідчить про те, що Судом скорочено перелік покладених на обвинуваченого ОСОБА_8 обов`язків. А саме виключено обов`язок носити електронний засіб контролю (ухвала від 27.05.2024) та послаблено заборону відлучатися без дозволу суду, шляхом розширення простору, за межі якого обвинуваченому дозволено відлучатись без такого дозволу (ухвала від 28.03.2024). Тобто в даному випадку Судом, з урахуванням сукупної оцінки всіх обставин кримінального провадження, в тому числі переліку та рівня вірогідності актуальних ризиків, послаблені обмеження, які забезпечують виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків. Це стало наслідком, зокрема і можливості сплаченої застави у відповідному розмірі запобігти тим ризикам, які залишилися.

Таким чином Судом послідовно врахована зміна кількісних та якісних показників ризиків позапроцесуальної поведінки обвинуваченого, що знайшло своє відображення у пом`якшенні запобіжного заходу. За наведених обставин Суд відхиляє доводи захисника про те, що у цьому випадку достатньою підставою для зміни запобіжного заходу може стати та обставина, що з моменту обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу ризики, які існували на момент обрання запобіжного заходу, суттєво зменшились на теперішній час.

Оцінивши доводи захисника, покладені в обґрунтування твердження про зменшення ризику переховування ОСОБА_8 від суду та ризику незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, Суд наголошує, що вони є нерелевантними для цілей вирішення питання про зміну запобіжного заходу. Зазначене пояснюється тим, що доводи адвоката фактично зводяться до незгоди з раніше постановленими судовими рішеннями. Водночас при вирішенні питання про зміну запобіжного заходу суд не перевіряє обґрунтованість самих підстав застосування запобіжного заходу, в тому числі і продовження додаткових обов`язків, а заявниками не можуть ставитися під сумнів висновки, які були покладені в основу таких рішень суду.

У цьому контексті Суд звертає увагу на те, що одним з основоположних аспектів верховенства права є вимога щодо юридичної визначеності, згідно з якою у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Юридична визначеність вимагає поваги до принципу res judicata, тобто остаточності рішення суду у спірних правовідносинах. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі (рішення у справі Brumarescu v. Romania, заява № 28342/95, 28.11.1999, § 61, 62).

Європейський суд з прав людини відзначав, що сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (п. 52 рішення ЄСПЛ у справі «Рябих проти Росії» / Ryabykh v. Russia, №52854/39 від 24.07.2003).

За відсутності вагомих й непереборних обставин повторний розгляд та винесення у справі нового рішення судом, який попередньо уже висловив власну позицію щодо тих самих вимог і доводів, суперечить принципу юридичної визначеності.

Щодо посилання сторони захисту на належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 після звільнення його з-під варти, як на підставу для зміни запобіжного заходу, Суд зазначає, що застава є запобіжним заходом, тобто заходом процесуального примусу, метою якого є запобігання ризикам, встановленим слідчим суддею/судом під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Відповідно до ч. 8 ст. 182 КПК України, у випадку порушення обвинуваченим покладених на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Таким чином, фактично застава у відповідному розмірі забезпечує виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та застерігає від будь-яких процесуальних порушень. Зважаючи на вказане, на переконання Суду, належна процесуальна поведінка ОСОБА_8 , за умови застосування до нього запобіжного заходу, не є достатньою підставою для зміни запобіжного заходу. Втім, зазначена обставина свідчить про те, що застосований запобіжний захід є дієвим, та таким, що у достатній мірі забезпечує належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Відносно твердження захисника про непомірність розміру застави для обвинуваченого ОСОБА_8 . Суд звертає увагу, що з моменту обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого її розмір вже був зменшений, внесення суми застави здійснене третьою особою - заставодавцем. В цьому контексті твердження про непомірність суми застави для обвинуваченого більш ніж через рік після її внесення третьою особою позбавлене будь-якого логічного змісту і є неспроможними для обґрунтування необхідності зміни запобіжного заходу. Крім цього, ОСОБА_8 не несе жодних негативних наслідків у зв`язку з тим, що сплачені в якості застави кошти не повертаються, адже ці кошти не є його власністю.

За наведених обставин, Судом не встановлено обставин, які б обумовили необхідність зміни заснованого до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу. У зв`язку з зазначеним у задоволенні клопотання захисника належить відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 201, 333, 369-372 КПК України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 травня 2023 року за № 0000202.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_31

Судді ОСОБА_32

ОСОБА_33