Справа №601/838/25
Провадження № 1-кп/601/143/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2025 року Кременецький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременець кримінальне провадження № 0000566, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 21 грудня 2024 року, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лідихів Кременецького району Тернопільської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, не працюючого, інваліда ІІ групи, на утриманні має трьох малолітніх дітей, раніше не судимого,

- обвинуваченого за частиною 2 статті 286 КК України

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

21 грудня 2024 року о 10 годині 10 хвилин, водій ОСОБА_3 , керував технічно справним автомобілем «DODGE RAM VAN», р.н. НОМЕР_1 та із пасажирами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рухався проїзною частиною автомобільної дороги Н-02 сполученням «М06 - Кременець - Біла Церква - Ржищів Канів-Софіївка» через Кременецький район Тернопільської області зі сторони м. Радивилів Дубенського району Рівненської області у бік м. Почаїв Кремецького району Тернопільської області.

Під час руху водій автомобіля «DODGE RAM VAN» ОСОБА_3 не був достатньо уважним та не стежив належно за дорожньою обстановкою, щоб своєчасно реагувати на її зміну та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, чим порушив вимоги п. 2.3 (б, д) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, зі змінами та доповненням, а також вимоги, які наведені у абзацах 1, 2 частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» № 3353-ХН від 30 червня 1993 року, із змінами та доповненнями.

Так, на ділянці вказаної автодороги в частині КМ 26+550, що у Кременецькому районі поблизу с. Старий Почаїв Почаївської міської громади, водій ОСОБА_3 , в порушення вимог п.п. 1.10 (в частині значення термінів «безпечна швидкість, «дорожні умови» та «дорожня обстановка») та 12.1 ПДР, не обрав в установлених межах таку безпечну швидкість транспортного засобу із врахуванням дорожньої обстановки (сукупності факторів, що характеризуються дорожніми умовами, у першу чергу - стану поверхні проїзної частини), не застосував такі прийоми керування транспортним засобом, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, внаслідок чого допустив його занос та подальший виїзд у стані заносу за межі проїзної частини на праве узбіччя, та наїзд на нерухому перешкоду - бетонні блоки.

Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди: пасажиру автомобіля «DODGE RAM VAN» малолітньому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинено відкриту черепно-мозкову травму з переломами кісток склепіння та основи черепа, крововиливами у речовину та під оболонки головного мозку, від яких настала його смерть по дорозі до медичного закладу; пасажиру автомобіля «DODGE RAM VAN» ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спричинено переломи обох лобкових кісток та крижової кістки зліва, які за ознакою тривалого (більш як 21 день) розладу здоров`я належать до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Порушення водієм автомобіля «DODGE RAM VAN» ОСОБА_3 вимог п. 12.1 ПДР перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, спричиненням смерті потерпілого ОСОБА_7 та заподіянням середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 .

В судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав повністю, розкаявся у скоєному та пояснив, що його показання, які він давав на досудовому слідстві є повними, достовірними і такими, що свідчать про повне визнання вини, щире каяття, допомогу та сприяння органам досудового слідства в розкритті вказаного кримінального правопорушення.

Також, обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_5 зазначили, що обвинувачений жалкує, що так сталося, був тверезий. Просять врахувати те, що обвинувачений є інвалідом ІІ групи, має на утриманні трьох малолітніх дітей, яких потрібно щодня відвозити до шкоди і садочка, яка знаходиться за 3 км від місця його проживання. Обвинувачений зазначив про готовність нести кримінальну відповідальність, просить суд призначити покарання відповідно до санкції закону, що передбачає відповідальність за вчинене, при цьому не призначати додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами. Також просить суд за можливості застосувати до нього положення ст. 75 КК України, звільнивши від відбування покарання з випробуванням.

Він також пояснив, що погоджується на скорочену процедуру розгляду кримінальної справи і що всі дані про скоєне кримінальне правопорушення, вірно викладені в процесуальних документах кримінальної справи.

Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , будучи в підготовчому судовому засіданні, пояснили, що претензій до обвинуваченого не мають. Просять його суворо не карати та, не позбавляти обвинуваченого волі та прав керування. Розгляд справи просять проводити у їх відсутності.

Враховуючи те, що учасниками судового розгляду не оспорювались фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності та істинності їх позицій, вислухавши думку учасників судового розгляду та роз"яснивши їм положення ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини у апеляційному порядку, суд визнає не доцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, за виключенням документів, що характеризують особу обвинуваченого.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані досудовим слідством за ч. 2 ст. 286 КК України за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та заподіяли середньої тяжкості тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд враховує тяжкість скоєного кримінального правопорушення та вважає, що йому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортним засобом.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд, при призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності до вимог статей 65, 66, 67 КК України, враховує особу обвинуваченого, те, що він позитивно характеризується по місцю проживання, має міцні соціальні зв`язки, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вину визнав, щиро розкаявся, на психіатричному та наркологічному обліках не перебуває, є інвалідом ІІ групи, має на утриманні трьох малолітніх дітей пом`якшуючі вину обставини, також суд враховує думку потерпілих, які просять обвинуваченого суворо не карати та не позбавляти його прав керування транспортним засобом, та відсутність обтяжуючих вину обставин, а тому слід застосувати ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_3 від призначеного покарання з випробуванням, встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, відповідно до ст. 76 ч. 1 КК України.

При вирішенні питання про призначення додаткового покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у виді позбавлення права керувати транспортними засобами суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КК України додаткове покарання у виді позбавлення права займатися певною діяльністю може бути призначено на строк від одного до трьох років.

Так, аналізуючи характер та обсяг, допущених ОСОБА_3 , порушень Правил дорожнього руху, його ставлення до цих порушень, поведінку після вчинення кримінального правопорушення, враховуючи обставини кримінального правопорушення, а також той факт, що транспортний засіб для обвинуваченого та його сім`ї є необхідним, так як відстань від місця їх проживання і до школи, садочка, де навчаються діти, є значною (3 км), а також враховуючи, що ОСОБА_3 раніше не пригягувався до адміністратвиної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, при цьому зважаючи на думку потерпілих, які просили не застосовувати до обвинуваченого додаткового покарання, суд приходить до висновку про можливість не застосування до обвинуваченого додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Таке покарання відповідатиме загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, за своїм видом і розміром буде справедливим та адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Речові докази у справі відсутні.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити без змін - особисте зобов`язання.

По справі проведено судові експертизи, за які з обвинуваченого слід стягнути в користь держави кошти в сумі 17 178 грн. 24 коп.

Відповідно до п. 15 ст. 615 КПК України, після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини.

Керуючись ст.ст. 374, 394, 395, 615 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за частиною 2 статті 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортним засобом.

На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_3 , встановивши йому 2 (два) роки іспитового строку та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити без змін - особисте зобов`язання.

Стягнути із ОСОБА_3 в користь держави процесуальні витрати за проведення судових автотехнічних та транспортно-трасологічної експертиз в сумі 17 178 (сімнадцять тисяч сто сімдесят вісім) гривень 24 (двадцять чотири) копійки.

Скасувати арешт на автомобіль «DODGE RAM VAN», р.н. НОМЕР_1 , що накладений ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24.12.2024 та вказаний автомобіль повернути ОСОБА_3 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляція на протязі тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий: