Справа №295/9752/22
УХВАЛА

24.02.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового

засідання ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0001350 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, особи з інвалідністю 3-ї групи, проживаючого до арешту за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України,

встановив:

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченому на строк 60 днів, оскільки відсутні підстави для зміни обраного запобіжного заходу, посилаючись на те, що наявні ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу, а саме останній може переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання прокурора. Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 зазначила, що ОСОБА_4 хворіє, має сім`ю та місце проживання. Останній не буде ухилятись від явки до суду та ризики є надуманними.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 22.07.2022 обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який в подальшому неодноразово продовжувався, востаннє ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 06.01.2025 до 03.03.2025 (включно).

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

Згідно ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини (надалі ЄСПЛ), обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою. При цьому суд враховує, що судове рішення щодо обрання та продовження запобіжного заходу повинно забезпечити не тільки права підозрюваного чи обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Враховуючи викладене, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких останній обвинувачується, одне із яких умисний особливо тяжкий злочин, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, характер кримінальних правопорушень у яких обвинувачується ОСОБА_4 , що останній раніше не судимий, згідно ст. 89 КК України, має постійне місце проживання, ризик, передбачений ст. 177 КПК України, який був врахований під час обрання та продовження обвинуваченому такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, існує та дає достатні підстави вважати, що останній може вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, суд враховує те, що потерпілий часто перебуває в домоволодінні, яке знаходиться поруч біля місця проживання ОСОБА_4 .

За таких обставин, суд вважає, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, а тому приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою на 60 днів, без визначення розміру застави, згідно положень п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 184, 331 КПК України,

постановив:

Продовжити ОСОБА_4 дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк до 24.04.2025 (включно).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Суддя: