ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/135/25
Провадження № 1-в/210/64/25
У Х В А Л А

іменем України

03 лютого 2025 року м. Кривий Ріг

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду в м. Кривому Розі клопотання начальника державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» ОСОБА_3 про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло подання клопотання начальника державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» ОСОБА_5 про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В поданні зазначено, що ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.12.2024 року подання начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» ОСОБА_3 про приведення покарання засудженому ОСОБА_4 , у відповідності до вимог Закону України «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» задоволено та звільнено ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 23.01.2024 року за ч.4 ст. 185 КК України та від покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.03.2024 року за ч.2 ст. 190 КК України, у зв`язку із усуненням карності діяння на підставі ч.2 ст. 74 КК України. Однак судом, під час винесення вказаної ухвали, не вирішено питання про об`єднання вироку Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20.08.2024 року та вироку Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 23.01.2024 року, який раніше був приєднаний до вироку Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.03.2024 року за ч.2 ст. 190 КК України, від якого ОСОБА_4 було звільнено на підставі ч.2 ст. 74 КК України. У зв`язку з чим, посилаючись на вимоги ст.. 539 КПК України начальник установи звернувся до суду з вказаним клопотанням.

У судове засідання учасники процесу не прибули, про час та місце розгляду повідомлялись своєчасно та належним чином.

Суд, вивчивши матеріали особової справи, надані до суду докази у їх сукупності, дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.11.2023 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Призначено ОСОБА_4 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року випробувального терміну не скоїть нового кримінального правопорушення, зобов`язавши його відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 06.12.2023 року угоду від 29 листопада 2023 року про визнання винуватості між прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпро ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за №0001464 від 05.11.2023 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України затверджено. ОСОБА_4 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначено йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 29 листопада 2023 року покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. Початок строку відбування покарання призначеного ОСОБА_4 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання та затримання засудженого. Вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.11.2023, яким ОСОБА_4 визнано винуватим за ч.4 ст. 185 КК України та призначено покарання 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, - виконувати самостійно. Вирок набрав законної сили 08.01.2024 року.

Вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11.01.2024 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначено йому покарання у виді семи років позбавлення волі. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 листопада 2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України, ст. 75 КК України підлягає самостійному виконанню. Строк покарання обвинуваченому обчислювати з часу фактичного затримання - 14.11.2023 року. Вирок набрав законної сили 26.03.2024 року.

Вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 23.01.2024 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, призначених за даним вироком та вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.12.2023 року остаточно визначено ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі строком 7 (сім) років 1 (один) місяць. Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 обраховувати з 14.11.2023 року. Вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.11.2023 року, яким ОСОБА_4 визнано винуватим за ч.4 ст. 185 КК України, ст. ст. 75, 76 КК України та призначено покарання 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік - виконувати самостійно. Вирок набрав законної сили 01.05.2024 року.

Вироком Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 05.03.2024 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3(три) роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень застосувавши принцип поглинання менш суворого призначеного покарання, більш суворим покаранням призначеного вироком Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 23 січня 2024 року та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років 1 місяць з відбуттям покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу. Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з 5 березня 2024 року. На підставі ч. 4 ст. 70, ч.1 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_4 в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, покарання відбуте частково за попереднім вироком Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 23 січня 2024 року. Вирок набрав законної сили 05.04.2024 року.

Вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20.08.2024 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України та призначено йому покарання у вигляді одного року обмеження волі. ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначено ОСОБА_4 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначивши до відбування п`ять років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначено ОСОБА_4 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного цим вироком, більш суворим призначеним вироком Ленінським районним судом міста Дніпропетровська від 05.03.2024, визначивши до відбування сім років один місяць позбавлення волі. Строк відбуття покарання ОСОБА_4 відраховувати з 20 серпня 2024 року. Зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_4 строк його перебування під вартою в період з 14 листопада 2023 року по 20 серпня 2024 року із розрахунку, що одному дню тримання під вартою відповідає один день позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 20.09.2024 року.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 грудня 2024 року подання начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» ОСОБА_3 про приведення покарання засудженого ОСОБА_4 у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» задоволено. Звільнено засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 23.01.2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України, за епізодом 18.04.2023 року та вироком Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 05.03.2024 року за ч. 2 ст. 190 КК України, на підставі частини 2 статті 74 КК України у зв`язку із усуненням караності вчиненого діяння.

Відповідно до п.11 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків, суд в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Із змісту даної статті вбачається, що питання визначення порядку застосування покарання за наявності декількох вироків можуть вирішуватися на стадії виконання вироку у випадках, якщо стосовно засудженого є не звернений до виконання вирок, про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, і тому суд не призначив покарання за правилами ст. 71 КК України (п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання»).

Як вбачається із матеріалів справи, вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 23.01.2024 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, призначених за даним вироком та вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.12.2023 року остаточно визначено ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі строком 7 (сім) років 1 (один) місяць. Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 обраховувати з 14.11.2023 року. Вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.11.2023 року, яким ОСОБА_4 визнано винуватим за ч.4 ст. 185 КК України, ст. ст. 75, 76 КК України та призначено покарання 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік - виконувати самостійно. Вирок набрав законної сили 01.05.2024 року.

Вироком Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 05.03.2024 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3(три) роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень застосувавши принцип поглинання менш суворого призначеного покарання, більш суворим покаранням призначеного вироком Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 23 січня 2024 року та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років 1 місяць з відбуттям покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу. Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з 5 березня 2024 року. На підставі ч. 4 ст. 70, ч.1 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_4 в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, покарання відбуте частково за попереднім вироком Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 23 січня 2024 року. Вирок набрав законної сили 05.04.2024 року.

Виходячи з приписів кримінального закону правила призначення покарання, передбачені ч. 4 ст. 70 КК, застосовуються в разі, якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що особа винна ще й в іншому злочині, вчиненому нею до постановлення попереднього вироку. У такому випадку суд може при призначенні покарання за другим вироком як поглинути покарання за першим вироком, так і приєднати його повністю або частково, однак таким чином, щоб обраний захід примусу не перевищував максимального покарання, встановленого статтею (частиною статті), за якою особу засуджено, і водночас не був меншим строку покарання, визначеного за перший злочин. При цьому суд зобов`язаний в остаточне, призначене за сукупністю злочинів, покарання зарахувати покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 цього Кодексу.

Положеннями ч. 1 ст. 71 КК України передбачено, якщо засуджений після ухвалення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в абз. 1 п. 25, п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», за сукупністю вироків (ст. 71 КК України) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили.

Відповідно до висновків викладений в Постанові Верховного Суду від 26 червня 2018 року справа №511/37/16-к коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК: спочатку за правилами ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього за правилами ч. 4 ст. 70 КК, потім за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно за сукупністю вироків відповідно до ч. 1 ст. 71 цього Кодексу.

Вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20.08.2024 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України та призначено йому покарання у вигляді одного року обмеження волі. ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначено ОСОБА_4 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначивши до відбування п`ять років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначено ОСОБА_4 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного цим вироком, більш суворим призначеним вироком Ленінським районним судом міста Дніпропетровська від 05.03.2024, визначивши до відбування сім років один місяць позбавлення волі. Строк відбуття покарання ОСОБА_4 відраховувати з 20 серпня 2024 року. Зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_4 строк його перебування під вартою в період з 14 листопада 2023 року по 20 серпня 2024 року із розрахунку, що одному дню тримання під вартою відповідає один день позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 20.09.2024 року. Зі змісту вказаного вироку вбачається, що засуджений вчинив злочин 01.10.2023 року.

Відповідно до вироку Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 23.01.2024 року ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення 06.04.2023 року, 10.04.2023 року, 19.09.2023 року.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду.

Згідно з ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Слід зазначити, що відповідно до ст.1 КК України та ст.2 КПК України завданням Кримінального кодексу України та кримінального провадження є захист особи, охорона її прав, свобод та законних інтересів.

Також, суд звертає увагу на роз`яснення, викладені в п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 1990 року «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних із виконанням вироків», з яких вбачається, що не підлягають розгляду у порядку, передбаченому ст. 539 КПК України, питання, які порушують суть вироку і погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків у частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.

Тому враховуючи, що після звільнення засудженого ОСОБА_4 , від покарання, призначеного вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 23.01.2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України, за епізодом 18.04.2023 року та вироком Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 05.03.2024 року за ч. 2 ст. 190 КК України, не вирішено питання про приєднання до вироку Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20.08.2024 року покарання за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 23.01.2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України, клопотання начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія №80» ОСОБА_7 , про вирішення питання стосовно остаточного строку покарання відносно засудженого ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

За правилами ч.4 ст.70 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 призначити остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного цим вироком, більш суворим призначенимвироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 23.01.2024 року та остаточно призначити до відбування сім років один місяць позбавлення волі.

Керуючись ст.71 ч. 1 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання начальника державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» ОСОБА_3 про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Вважати засудженим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20.08.2024 року

-за ч. 1 ст. 357 КК України до покарання у вигляді одного року обмеження волі;

-за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначено ОСОБА_4 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначивши до відбування п`ять років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначено ОСОБА_4 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного цим вироком та вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11.01.2024 року, більш суворим призначеним вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 23.01.2024 року, визначивши до відбування сім років один місяць позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 відраховувати з 20 серпня 2024 року.

Зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_4 строк його перебування під вартою в період з 14 листопада 2023 року по 20 серпня 2024 року із розрахунку, що одному дню тримання під вартою відповідає один день позбавлення волі.

На ухвалу протягом 7 днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя: ОСОБА_1