Справа №523/3176/24
Провадження №1-в/523/779/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2024 року м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши матеріали клопотання т.в.о. начальника ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про заміну покарання у виді арешту засудженому ОСОБА_5 за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 05.03.2024р.,

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшло клопотання т.в.о. начальника ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області про заміну покарання у виді арешту засудженому 05.03.2024р. Суворовським районним судом м. Одеси ОСОБА_5 за ч.1 ст.309, ст.395, ст.70 КК України до покарання у вигляді арешту строком на 5 місяців. Вирок набрав законної сили 05.04.2024р., розпорядження про виконання вироку та вирок скеровано до ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області для виконання.

28.03.2024р. набрав чинності Закон України № 3342-ІХ «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань в умовах воєнного стану», відповідно до якого покарання у виді арешту скасовується, тому т.в.о. начальника ВП №3 ОРУП №1 на підставі ст.ст. 537, 539 КПК України звернувся для вирішення питання про заміну покарання.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання т.в.о. начальника ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області про заміну покарання у виді арешту засудженому ОСОБА_5 , просив його задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у ньому.

Дослідивши надані матеріали, вислухавши думку прокурора, суд приходить до наступного.

Стаття 370 КПК передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

28 березня 2024 року набув чинності Закон України від 23 серпня 2023 року №3342-IX «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» (далі Закон 3342-ІХ), яким внесено зміни до Кримінального кодексу України, зокрема покарання у виді арешту може бути застосовано лише до військовослужбовців. Таким чином, засуджений який не є військовослужбовцем, дійсно не може на даний час відбувати покарання у виді арешту.

Законом 3342-ІХ також доповнено пунктом 23 Розділ ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» КК України, відповідно до якого з дня набрання чинності Законом засудженим, які відбувають покарання у виді арешту в арештних домах, невідбута частина покарання має бути замінена на інший вид покарання відповідно до ст. 72 КК України.

На підставі Закону 3342-ІХ стаття 72 КК також зазнала змін, зокрема відповідно до п. «а» п.2 ч.1 згаданої норми при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення одному дню тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або арешту відповідають два дні обмеження волі.

У КПК України відсутні спеціальні норми про порядок заміни покарання у випадках доповнення КК України положеннями про новий вид покарання та скороченням категорій осіб, до яких може бути застосовано покарання, яке раніше вже було закріплене у кримінальному законодавстві.

Разом з цим, п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України містить положення про те, що під час виконання вироків суд має право вирішувати інші питання про різні сумніви й суперечності, що виникають при виконанні вироку.

З огляду на приписи п. 10 та 14 ч. 1 ст. КПК України можна дійти висновку, що суд має право вирішувати питання про заміну арешту. Відповідно, воно належить до питань, пов`язаних із виконанням вироку, порядок вирішення яких регламентовано ст. 539 КПК України, відповідно до якої питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Відповідне клопотання (подання) подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Статтею 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Згідно ч.2,3 ст. 74 КК України особа, засуджена за діння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленою санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою ст. 72 КК України.

Отже, оскільки на теперішній час покарання у виді арешту призначено засудженому, який не є військовослужбовцем скасовано, останньому слід замінити покарання у виді арешту іншим покаранням, передбаченим санкціями ч.1 ст.309 та ст.395 КК України, яка діяла на момент винесення вироку Суворовським районним судом м. Одеси від 05.03.2024 року, та передбачала арешт на обмеження волі, з перерахуванням за правилами, встановленими ч.1 ст. 72 КК України.

Таким чином, дослідивши надані матеріали, приймаючи до уваги зміни у законодавстві, суд приходить до висновку, що клопотання т.в.о. начальника ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області підлягає задоволенню, а вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 05.03.2024р. приведенню у відповідність до вимог Закону №3342-ІХ.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 70, 72, 74, 94, 309, 395 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання т.в.о. начальника ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області про заміну покарання засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Замінити ОСОБА_5 , засудженому за ч.1 ст.309 КК України, невідбуту частину покарання за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 05.03.2024р. у виді арешту строком 3 (три) місяці, на покарання у виді обмеження волі строком на 6 (шість) місяців.

Замінити ОСОБА_5 , засудженому за ст.395 КК України, невідбуту частину покарання за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 05.03.2024р. у виді арешту строком 4 (чотири) місяці, на покарання у виді обмеження волі строком на 8 (вісім) місяців.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань, визначити покарання ОСОБА_5 у виді обмеження волі строком на 10 (десять) місяців.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1