справа № 631/1900/24
провадження № 1-кп/631/184/24
У Х В А Л А

п р о п р и з н а ч е н н я с п р а в и до с у д о в о г о р о з г л я д у

в п о р я д к у д и с т а н ц і й н о г о с у д о в о г о п р о в а д ж е н н я

т а

п р о п р о д о в ж е н н я з а п о б і ж н о г о з а х о д у

у в и г л я д і т р и м а н н я п і д в а р т о ю

19 грудня 2024 року селище Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю

з боку сторони обвинувачення:

прокурора ОСОБА_2

потерпілої ОСОБА_3

представника потерпілої за ордером ОСОБА_4

з боку сторони захисту:

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

а також:

секретаря судового засідання ОСОБА_7

розглянувши і перевіривши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні залу судових засідань № 1 Нововодолазького районного суду Харківської області справу за кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 вересня 2024 року під № 0000936, щодо вчинення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженцем села Максимівка Долинського району Івано-Франківської області, громадянина України, одруженого, який має на утримання малолітню дитину -

сина - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

військовослужбовця військової служби за контрактом

військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, раніше не судимого,

який зареєстрований за адресом:

АДРЕСА_1 ;

та фактично проживав до моменту затримання за адресом:

АДРЕСА_2 ;

кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 Кримінального кодексу України,-

в с т а н о в и в:

17 грудня 2024 року під вхідним № 8784/24 -вх до Нововодолазького районного суду Харківської області в порядку, передбаченому статтями 291 та 293 Кримінального процесуального кодексу України, надійшов складений слідчим та затверджений 09.12.2024 року прокурором, якому на підставі приписів статей 36 і 37 зазначеного кодифікованого процесуального закону України надані відповідні повноваження, обвинувальний акт із доданими до нього документами у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 вересня 2024 року під № 0000936, щодо вчинення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 Кримінального кодексу України. (а. с. 20, 1 - 6).

Зазначений обвинувальний акт із доданими до нього документами відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, обліково-статистичної картки справи та Контрольного журналу судових справ і матеріалів, переданих для розгляду судді, в день надходження переданий на розгляд головуючого судді ОСОБА_1 (а. с. 22).

На виконання приписів частини 1 статті 314 Кримінального процесуального кодексу України ухвалою, постановленою 17.12.2024 року Нововодолазьким районним судом Харківської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , визначеної відповідно до частини 11 статті 31 й частини 3 статті 35 Кримінального процесуального кодексу України, з урахуванням приписів статей 75 та 76 цього ж кодифікованого процесуального закону України, розпочато підготовче провадження у цій справі та призначене відкрите підготовче судове засідання, яке слід провести професійним суддею одноособово за участю прокурора, потерпілої, обвинуваченого та його захисника (а. с. 23 - 27).

Під час підготовчого судового засідання прокурор Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_2 , який згідно з приписами статей 36 і 37 Кримінального процесуального кодексу України має відповідні повноваження та діє на підставі постанови про визначення (заміну) групи прокурорів, прийнятої 09.12.2024 року заступником керівника Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_9 , вважав, що зазначене кримінальне провадження підсудне Нововодолазькому районному суду Харківської області з огляду на зміст частини 1 статей 32 і 33 Кримінального процесуального кодексу України, підстав для його закриття чи повернення обвинувального акту не вбачається, так як той складений у повній відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства України. Судовий розгляд справи з єдиним унікальним № 631/1900/24 (провадження № 1-кп/631/184/24) слід здійснювати у відкритому судовому засіданні за участю прокурора, потерпілої, її представника за ордером, обвинуваченого та його захисника, й просив призначити судовий розгляд справи за кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 вересня 2024 року під № 0000936, щодо вчинення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 Кримінального кодексу України, у відкритому судовому засіданні суддею одноособово. Заяв та клопотань щодо витребування певних речей чи документів, а також про здійснення виклику до суду для допиту певних осіб не мав. Також підтримав клопотання про продовження застосування запобіжного заходу, складене 18.12.2024 року прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_10 , надане в суд із дотриманням приписів частини 2 статті 35 Кримінального процесуального кодексу України та зареєстроване за вхідним № 8839/24-вх від 19.12.2024 року, щодо продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_5 , подане у повній відповідності до строків та порядку, визначених чинним кримінальним процесуальним законодавством України, яке просив задовольнити (а. с. 59 - 60, 43 - 45, 46 - 58).

У підготовчому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_3 та її представник - адвокат ОСОБА_4 , який діє за ордером (серії АА № 1520169), виданим 19.12.2024 року на підставі договору про надання правничої допомоги, що укладений 19.12.2024 року між ним та ОСОБА_3 , а також свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 1083, виданого 15.11.1996 року на підставі рішення ІНФОРМАЦІЯ_4 , повністю підтримали думку прокурора, та вважали за можливе призначити судовий розгляд справи, вказавши, що будь-яких заяв чи клопотань у підготовчому судовому засіданні не мають. Проте просять суд прийняти цивільний позов потерпілої до обвинуваченого про відшкодування спричиненої шкоди, що зареєстрований за вхідним № 8836/24-вх від 19.12.2024 року (а. с. 62, 63, 64, 35 - 36, 37 - 42).

Захисник ОСОБА_6 яка діє на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги особі, у кримінальному провадженні стосовно якої відповідно до положень Кримінального процесуального кодексу України захисник залучався слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом для здійснення захисту за призначенням № 005-270006462 від 21.09.2024 , а також свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ХВ № 000117, виданого 21.07.1995 року, у підготовчому судовому засіданні не заперечувала проти призначення справи до судового розгляду, оскільки сторона захисту вважає, що підстав для його повернення прокурору не встановлено. Клопотань про витребування певних речей чи документів не має, щодо здійснення судового розгляду у відкритому судовому засіданні згодна та не заперечує проти задоволення клопотання прокурора щодо продовження застосованого до її підзахисного запобіжного заходу у виді тримання під вартою з підстав повної згоди із цим самого обвинуваченого (а. с. 33, 34).

Обвинувачений ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні повністю підтримав думку свого захисника та їх сумісну позицію з нагальних для підготовчого провадження питань. Вказав, що повністю визнає свою провину у вчиненому, а тому згодний із клопотанням прокурора щодо продовження йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

За наслідками підготовчого провадження, здійснивши його із заслуховуванням думок учасників підготовчого судового засідання, зокрема: з боку сторони обвинувачення та з боку сторони захисту, щодо можливості призначення судового розгляду цього кримінального провадження у відкритому судовому засіданні, а також щодо заявлених учасниками клопотань,- всебічно, повно, неупереджено й безпосередньо дослідивши обвинувальний акт разом із доданими до нього документами (реєстром матеріалів досудового розслідування та відповідних розписок сторони захисту тощо), перевіривши їх на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України, в тому числі й згідно з доказами, наданими сторонами під час підготовчого провадження на підтвердження заявлених клопотань відповідно до принципу змагальності сторін та свободи у доведенні їх переконливості, дослідженими у підготовчому судовому засіданні у їхній сукупності й оціненими з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності й взаємозв`язку, суд доходить обґрунтованого висновку про необхідність зазначити таке.

Порядок кримінального провадження на території України як обумовлено змістом статті 1 Кримінального процесуального кодексу України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, що складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Одним із завдань кримінального провадження, визначеним у статті 2 Кримінального процесуального кодексу України, є забезпечення швидкого, повного й неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

При цьому, підготовче провадження в суді першої інстанції здійснюється відповідно до приписів глави 27 розділу ІV кримінального процесуального кодифікованого закону України, якою визначено, що завданням стадії підготовчого судового провадження є, зокрема, перевірка матеріалів досудового розслідування, оцінка змісту і форми обвинувального акту з метою успішного проведення судового розгляду.

Відповідно до пункту 10 частини 1 статті 3 Кримінального процесуального кодексу України, кримінальне провадження - це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Отже, обвинувальний акт, як встановлено частиною 4 статті 110 кримінального процесуального кодифікованого закону України, є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Відповідно до пункту 13 частини 1 статті 3 Кримінального процесуального кодексу України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом

У формулюванні обвинувачення повинні бути відображені обставини, які згідно із приписом статті 91 вказаного кодексу підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме про подію кримінального правопорушення (час, місце спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету вчинення кримінального правопорушення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та інші.

При цьому правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті повинна містити не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статті кримінального закону, а й точне формулювання, у тому числі й об`єктивної сторони кримінального правопорушення, а також кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення.

Вищенаведене свідчить про те, що обвинувальний акт повинен містити як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, так і формулювання обвинувачення.

Одночасно й частина 2 статті 42 Кримінального процесуального кодексу України визначає обвинуваченого (підсудного) як особу, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому статтею 291 цього Кодексу.

Відтак, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 вересня 2024 року під № 0000936, яким прокурор висунув обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 Кримінального кодексу України, переданий до суду в порядку статті 291 Кримінального процесуального кодексу України, із дотриманням правил підсудності та з огляду на зміст частини 1 статті 33 цього Кодексу підсудний Нововодолазькому районному суду Харківської області.

Розв`язуючи питання, визначені у частини 3 статті 314 Кримінального процесуального кодексу України, та оцінюючи зміст і форму зазначеного обвинувального акта, суд вважає, що підстав для прийняття рішення за пунктами 1 - 4 вказаної частини, як і для закриття провадження у справі за пунктами 4 - 8 частини 1 або частини 2 статті 284 зазначеного кодифікованого закону не має, а тому слід призначити судовий розгляд на його підставі.

Доходячи такого, суд зауважує, що на підставі частини 4 статті 110 кримінального процесуального кодифікованого закону України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

При цьому, обвинувальний акт згідно із частиною 2 статті 291 Кримінального процесуального кодексу України повинен відповідати вимогам, передбаченим у цій статті й містити наступні відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими ;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

9) дату та місце його складення та затвердження.

Враховуючи вичерпність та імперативність зазначеного, тільки у разі невідповідності цим приписам процесуального закону, а також іншим вимогам кримінального процесуального законодавства України, обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору.

Дослідженням обвинувального акту, складеного старшим слідчим СВ ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_11 за погодженням із прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_10 , який 09.12.2024 року як процесуальний керівник його затвердив, встановлено, що сторона обвинувачення виклала в ньому усі розділи, що вимагає кримінальний процесуальний кодифікований закон.

Отже, здійснюючи аналіз тексту обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 вересня 2024 року під № 0000936, щодо вчинення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 Кримінального кодексу України, разом із змістом частини 2 статті 291 Кримінального процесуального кодексу України, суд вбачає, що процесуальний документ у виді обвинувального акта формально відповідає вимогам, висунутим до нього імперативними приписами кримінального процесуального кодифікованого закону.

Доходячи такого, суд бере до уваги, що необхідність повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність обвинувального акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Частина 1 статті 337 кримінального процесуального кодифікованого закону України обумовлює, що судовий розгляд проводиться лише відносно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

При цьому, частиною 2 статті 27 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що кримінальне провадження в судах усіх інстанцій здійснюється відкрито. Слідчий суддя, суд може прийняти рішення про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні впродовж усього судового провадження або його окремої частини лише у разі:

1)якщо обвинуваченим є неповнолітній;

2)розгляду справи про кримінальне правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканності особи;

3)необхідності запобігти розголошенню відомостей про особисте та сімейне життя чи обставини, які принижують гідність особи;

4)якщо здійснення провадження у відкритому судовому засіданні може привести до розголошення таємниці, що охороняється законом;

5)необхідності забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Відтак, відповідно до загальних засад кримінального провадження рішення про необхідність проведення судового розгляду у закритому судовому засіданні впродовж усього судового провадження або його окремої частини ухвалюється за клопотанням учасників судового провадження, заявленим під час підготовчого судового засідання, та на підставі чітко обумовлених кримінальним процесуальним законом виняткових випадках, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Таким чином, з огляду на зміст пункту 2 частини 2 статті 315 Кримінального процесуального кодексу України суд вважає за можливе та необхідне здійснювати судовий розгляд справи з єдиним унікальним № 631/1900/24 (провадження № 1-кп/631/184/24) за кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 вересня 2024 року під № 0000936, щодо обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 Кримінального кодексу України, у відкритому судовому засіданні впродовж усього судового провадження.

На підставі приписів статті 26 Кримінального процесуального кодексу України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим кодексом.

Зокрема, вони мають право визначитись із переліком осіб, щодо яких суду слід здійснити виклик для допиту, що чітко визначено абзацом 1 пункту 4 частини 2 статті 315 Кримінального процесуального кодексу України.

Реалізуючи вказане право у підготовчому провадження із таким клопотанням до суду сторони не звернулись.

Також, відповідно до змісту частини 1 статті 128 Кримінального процесуального кодексу України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

В рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 вересня 2024 року під № 0000936 під час підготовчого судового провадження потерпілою ОСОБА_3 подано цивільний позов, який відповідає вимогам чинного законодавства, а тому підлягає прийняттю.

Окрім того, як визначає частина 3 статті 315 Кримінального процесуального кодексу України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього кодексу.

Із таким клопотанням стосовно запобіжного заходу ОСОБА_5 звернувся прокурор, який обґрунтував своє прохання продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави строком шістдесят днів тим, що наголошує на наявності ризиків під час судового розгляду справи за тяжким злочином, передбаченим частиною 2 статті 121 Кримінального кодексу України, з урахуванням вагомих доказів вчиненого, тяжкості можливого покарання, віку обвинуваченого, соціальних зв`язків того, його репутації й майнового стану, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків. Запобіжні заходи, пов`язані із перебуванням ОСОБА_5 на волі не зможуть забезпечити виконання цілій, на які вони направлені.

Також, згідно з правилом, визначеним у пункті 16 частини 1 статті 7, частини 2 статті 314 та частини 1 статті 317 Кримінального процесуального кодексу України, щодо безпосередності дослідження показань, речей і документів судом, щодо здійснення підготовчого провадження за правилом, передбаченим цим кодексом для судового розгляду та щодо долучення до обвинувального акта документів, наданих суду як такі, що мають значення для цього кримінального провадження, прокурором у підготовчому судовому засіданні у порядку, обумовленому статтею 350 цього ж кодексу, надані такі письмові докази на обґрунтування заявленого клопотання:

-копія паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм № НОМЕР_2 , виданого 28.11.2023 року органом 6301, з якого вбачається, що ОСОБА_5 дійсно народився 12.07.2001 року в селі Максимівка Долинського району Івано-Франківської області та має код платника податків НОМЕР_3 (а. с. 68);

-Витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 13 від 02.02.2024 року солдата ОСОБА_5 , згідно з яким майстра відділення розбирально - складальних робіт ремонтного взводу автомобільної техніки ремонтно - технічної роти призначено на посаду майстра-акумуляторника ремонтного відділення стартового та енергетичного обладнання ремонтного взводу ремонтно - технічної роти з 02 лютого 2024 року із відповідним посадовим окладом та виплатою певного розміру премії за особистий внесок у загальні результати служби, надбавки за особливості проходження служби і надбавки за вислугу років (а. с. 69);

-довідка, видана командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_12 за вихідним № 1462 від 21.09.2024 року, відповідно до змісту якої солдат ОСОБА_5 перебуває на військовій службі у військовій частини НОМЕР_1 з 26.08.2021 року по день видачі довідки (а. с. 70);

-довідка № 3-21092024/63090, на підставі якої убачається, що станом на 21.09.2024 року за даними ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець села Максимівка Долинського району Івано-Франківської області до кримінальної відповідальності не притягувався та не має таких, що не відбуті, не зняті та не погашені судимостей (а. с. 74);

-інформація з КОМУНАЛЬНОГО НЕКОМЕРЦІЙНОГО ПІДПРИЄМСТВА ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ « ІНФОРМАЦІЯ_6 », зареєстрована за вихідним № 5695 від 30.09.2024 року, на підставі якої ОСОБА_5 впродовж останніх 5 років за медичною допомогою в їх заклад не звертався (а. с. 72);

-відомості, надані заступником генерального директора з інновацій та клінічних досліджень КОМУНАЛЬНОГО НЕКОМЕРЦІЙНОГО ПІДПРИЄМСТВА ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ « ІНФОРМАЦІЯ_7 » ОСОБА_13 за вихідним № 01-21/11990 від 24.09.2024 року, згідно з якими обвинувачений за амбулаторною допомогою не звертався, під медичним наглядом у лікаря-психіатра не перебуває (а. с. 73);

-службова характеристика солдата ОСОБА_5 - майстра-акумуляторника ремонтного відділення стартового та енергетичного обладнання ремонтного взводу ремонтно-технічної роти військової частини НОМЕР_1 щодо якої він зарекомендував себе негативно, накази та розпорядження виконує з небажанням, але до командирів, старших за військовим званням ставиться з повагою, проте не завжди дотримується правил військової ввічливості, поведінки та військового вітання. Не здатний самостійно приймати правильні рішення та критично оцінювати свою діяльність. Схильний до вживання алкогольних напоїв (а. с. 71);

-протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складений 21.09.2024 року старшим слідчим СВ ВП № 3 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_14 в присутності захисника ОСОБА_6 , яким зафіксований фактичний час затримання ОСОБА_5 , що дорівнює 07 годин 10 хвилин 21 вересня 2024 року (а. с. 47 - 55);

-ухвала слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_15 (вступна та резолютивна її частини), постановлена 23.09.2024 року в межах справи з єдиним унікальним № 635/10712/24 (провадження № 1-кс/635/1685/2024) відповідно до змісту якої відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою без прав внесення застави (строк тримання до 19 листопада 2024 року) (а. с. 56);

-ухвала слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_15 , постановлена 15.11.2024 року у межах справи з єдиним унікальним № 635/10712/24 (провадження № 1-кс/635/2030/2024), згідно з якою застосований раніше запобіжний захід у вигляді тримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , під вартою в Державній установі « ІНФОРМАЦІЯ_9 » продовжений на строк 37 днів, тобто до 21 грудня 2024 року включно (а. с. 57 - 58).

Отже, судом встановлено, що під час досудового розслідування відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було застосовано та в подальшому продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою у ДЕРЖАВНІЙ УСТАНОВІ « ІНФОРМАЦІЯ_9 » на підставі ухвали слідчого судді Харківського районного суду Харківської області ОСОБА_15 , постановленої 15.11.2024 року, строком до 21 грудня 2024 року (включно) без визначення застави.

Відтак, запобіжні заходи у кримінальному провадженні застосовуються (продовжуються) тільки з метою та за наявності підстав, визначених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирішуючи питання щодо продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд щоразу зобов`язаний враховувати відповідну практику Європейського суду з прав людини, в тому числі й правову позицію, викладену у пункті 80 Рішення від 10.02.2011 року у справі "Харченко проти України" щодо можливості застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Частина 1 статті 176 Кримінального процесуального кодексу України передбачає види запобіжних заходів, які можуть застосовуватись у кримінальному провадженні, що наведені в порядку зростання ступеню суворості. При цьому такий вид як тримання під вартою є найбільш суворим з них.

Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Підставами ж застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність хоча б одного ризику, переліченого у пунктах 1 - 5 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, який розширеному тлумаченню не підлягає.

Задовольняючи клопотання прокурора щодо продовження застосованого відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на стадії підготовчого судового провадження, суд, враховуючи існування ризиків (переховування від суду, незаконного впливу на свідків), оцінюючи наявні в нього на цей час матеріали кримінального провадження та всі обставини у їх сукупності, а саме: вагомість висунутого обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину; тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим; його вік; стан здоров`я; характер соціальних зв`язків у місці його проживання,- приходить до обґрунтованого висновку про те, що раніше застосований на стадії досудового розслідування та продовжений ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави, строк якого спливає 21 грудня 2024 року, виявився вкрай дієвим та таким, завдяки якому досягнуто виключної та єдиної мети такого застосування - забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

З огляду на таке, а також беручі до уваги обґрунтованість підозри (на цей час висунутого обвинувачення) у вчиненні особою кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 Кримінального кодексу України, суд вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим пунктами 1 - 5 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, які ще не змінились, а тому враховуючи вимоги дотримання розумного строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, викладені у пункті 79 Рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 року у справі "Харченко проти України", а також сукупний строк триманні обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, вважає за необхідне, можливе та доцільне продовжити строк застосованого до нього виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та створити необхідні умови для виконання завдань кримінального провадження, передбачених положеннями статті 2 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до вимог частини 3 статті 5 Конвенції з прав людини та усталеної практики Європейського суду з прав людини «обґрунтованість підозри» розуміється так, що існують факти та/або інформація, що можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити інкриміновані їй правопорушення. За таке, рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відтак, з огляду на те, що судовий розгляд цього кримінального провадження не розпочатий й справа перебуває на стадії підготовчого судового провадження, дослідивши наявні матеріали справи на обґрунтування питання, що обговорюється, як то: вік обвинуваченого, стан його здоров`я (довідок про наявність будь-яких хворіб сторонами захисту або обвинувачення не надано, усно не заявлено), сімейний стан (одружений), рід занять (офіційно не працевлаштований, суб`єктом господарської діяльності не є, проте є військовослужбовцем за контрактом), матеріальне положення (наявний постійний дохід за контрактом), місце мешкання (наявне місце реєстрації, яке не співпадає з місцем фактичного мешкання),- ураховуючи достатність даних задля формування висновку щодо обґрунтованості підозри відносно ОСОБА_5 з огляду на наявність висунутого йому обвинувачення, дотримуючись принципу розумності строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також сукупний строк триманні обвинуваченого під вартою, й зміст частини 1 статті 197 Кримінального процесуального кодифікованого закону України щодо того, що строк дії ухвали суду про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, дають достатні підстави вважати, що саме такий запобіжний захід як тримання під вартою запобіг та й у подальшому зможе запобігти ризикам, передбаченим у статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, а також забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 й створити необхідні умови для встановлення істини у вказаному кримінальному провадженні, а тому суд вважає за необхідне та можливе продовжити раніше застосований (та продовжений 15.11.2024 року до 21 грудня 2024 року включно) винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДЕРЖАВНІЙ УСТАНОВІ « ІНФОРМАЦІЯ_9 » на строк 60 днів.

Відповідно до вимог, передбачених частиною 4 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо тяжкого злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування (пункт 1 цієї норми процесуального права).

Отже, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначав обвинуваченому розмір застави у цьому кримінальному провадженні.

Відтак, продовжуючи застосований до обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою, суд, з огляду на вище викладене та ураховуючи передбачені статтями 177 і 178 кримінального процесуального кодифікованого закону України обставини, а також те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину вчиненого проти життя та здоров`я особи, зокрема, умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, суд не визначає йому розмір застави, продовжуючи під час підготовчого судового провадження строк тримання його під вартою.

Під час розгляду клопотання судом вивчалась можливість застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків. Однак, враховуючи наявність зазначених ризиків, оцінюючи сукупність всіх обставин, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, фактичні обставини тяжкого злочину, викладені у обвинувальному акті та у вчинені якого він обвинувачується, - вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів на цей час є неможливим, та передчасним, а тому суд продовжує строк застосованого відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Формуючи вказані висновки, суд покладається на положення частини 1 статті 6 зазначеної вище Конвенції, що вимагають від суду, який підпадає під її дію, бути безпристраснім, що включає у себе відсутність упередження або упередженості.

У рішеннях «Володимир Поліщук та Світлана Поліщук проти України» від 30.09.2010 року та у справі «Пантелеєнко проти України» від 29.06.2006 року Європейський суд з прав людини наголосив на тому, що словосполучення «згідно із законом» по суті стосується національного законодавства і встановлює обов`язок забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм. Фраза «відповідно до закону» вимагає, щоб захід мав певне підґрунтя в національному праві.

Тобто відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, що відображує принцип, пов`язаний із належним відправленням правосуддя, в кожному рішенні судів та трибуналів повинні бути належним чином викладені аргументі, на яких вони базуються.

Постановляючи ухвалу, здебільшого, суд застосовує приписи пункту 42 остаточного Рішення Європейського суду з прав людини, ухваленого 15.11.2007 року за заявою № 22750/02 у справі «Бендерський проти України», де суд нагадує, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають достатньою мірою висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитись залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлі обставин кожної справи (рішення «Руїз Торійа проти Іспанії» від 09.12.1994 року). Конвенція не гарантує захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантує захист прав конкретних та ефективних (рішення «Артіко проти Італії» від 13.05.1980 року). Право може вважатись ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом (пункт 33 рішення «Дюлоранс проти Франції» від 21.03.2000 року та пункти 32 і 35 рішення «Донадзе проти Грузії» від 07.03.2006 року).

Відтак, позиція сторін почута, їх зауваження заслухані та вивчені судом.

Продовжуючи ОСОБА_5 строк застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою в ДУ « ІНФОРМАЦІЯ_9 », суд ураховує приписи частини 1 статті 197 Кримінального процесуального кодексу України, відповідно до яких строк дії ухвали про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, а тому аналізуючи складність справи, її суб`єктний склад та об`єм доказової бази, обумовлений реєстром, доданим до обвинувального акту, вважає, за необхідне встановити строк дії цієї ухвали в частині тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою в 60 днів.

Крім того, з огляду на імперативний припис частини 2 статті 314-1 кримінального процесуального кодифікованого закону України суд не знаходить підстав задля доручення представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого.

Інших клопотань від учасників кримінального провадження не надійшло.

Обговорюючи питання щодо дистанційного судового провадження, керуючись приписами частин 1 та 4 статті 336 Кримінального процесуального кодексу України щодо можливості здійснення судового розгляду справи у режимі відео конференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), зокрема, у разі неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження у судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин та для забезпечення оперативності судового провадження, ураховуючи факт продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 16.02.2025 року включно, а також з метою забезпечення оперативності судового розгляду справи, суд вважає за можливе та доцільне проведення судових засідань із розгляду цього кримінального провадження в режимі відеоконференції з приміщення ДЕРЖАВНОЇ УСТАНОВИ « ІНФОРМАЦІЯ_9 ».

У цьому випадку суд наголошує, що чинною редакцією частини 2 статті 336 Кримінального процесуального кодексу України обумовлено, що суд не має права прийняти рішення про здійснення дистанційного судового провадження, в якому поза межами приміщення суду перебуває обвинувачений, якщо він проти цього заперечує, крім випадків здійснення дистанційного судового провадження в умовах воєнного стану.

Натомість, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року, що затверджений Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 року, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оброни України введений воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Крім цього, Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 року, № 259/2022 від 18.04.2022 року, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022 року, № 757/2022 від 07.11.2022 року, № 58/2023 від 06.02.2023 року, № 254/2023 від 01.05.2023 року, № 451/2023 від 26.07.2023 року, № 734/2023 від 06.11.2023 року, № 49/2024 від 05.02.2024 року, № 271/2024 від 06.05.2024 року та № 469/2024 від 23.07.2024 року, що затверджені Законами України № 2119-ІХ від 15.03.2022 року, № 2212-ІХ від 21.04.2022 року, № 2263-ІХ від 22.05.2022 року, № 2500-ІХ від 15.08.2022 року, № 2738-ІХ від 16.11.2022 року, № 2915-ІХ від 07.02.2023 року, № 3057-ІХ від 02.05.2023 року, № 3275-ІХ від 27.07.2023 року, № 3429-ІХ від 08.11.2023 року, № 3564-ІХ від 06.02.2024 року, № 3684-ІХ від 08.05.2024 року та № 3891-ІХ від 23.07.2024 року, у зв`язку із триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оброни України продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року і з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, та з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року, з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року, з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року, з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року, з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року, з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року, з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року, з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року та з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб.

Зараз Указом Президента України № 740/2024 від 28.10.2024 року, що затверджений Законом України № 4024-ІХ від 29.10.2024 року, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оброни України продовжено строк дії воєнного стану в України з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року строком на 90 діб.

Відтак, на цей час в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введений й продовжений, зокрема, з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року строком на 90 діб, воєнний стан, а тому наявні всі підстави задля розгляду цього кримінального провадження в порядку відеоконференцзв`язку.

Постановляючи ухвалу, суд ураховує, що відповідно до пункту 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року шляхом реорганізації (злиття) Валківського районного суду, Коломацького районного суду та Нововодолазького районного суду Харківської області утворено Валківський окружний суд - у Валківському, Коломацькому та Нововодолазькому районах Харківської області із місцезнаходженням у містах Валках, селищі міського типу Новій Водолазі та селі Різуненковому Коломацького району Харківської області.

За змістом пункту 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року районні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

Окрім того, Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року «Про утворення та ліквідацію районів», що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави.

Зокрема, відповідно до підпункту 20 пункту 3 та абзаців 3 і 6 підпункту 20 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Нововодолазький район Харківської області та утворені Красноградській район Харківської області (з адміністративним центром у місті Красноград) у складі території Старовірівської сільської територіальної громади (на цей час Берестинський район та місто Берестин відповідно) та Харківський район Харківської області (з адміністративним центром у місті Харків) у складі території Нововодолазької селищної територіальної громади, що затверджені Кабінетом Міністрів України, тощо.

При цьому, як чітко визначив законотворець у пункті 6 своєї Постанови, у продовж тримісячного строку з дня набрання нею чинності Кабінет Міністрів України повинен привести свої нормативно-правові акти у відповідність із нею та забезпечити таке приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів.

Одночасно із цим, приписами статті 125 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року № 254к/96-ВР (із змінами та доповненнями), а також статтею 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», закріплено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності, спеціалізації, інстанційності і визначається законом.

Пунктом 3-1 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» вищезазначеного Закону на законодавчому рівні унормовано, що до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до цього, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України.

Натомість, закон, який змінює існуючу систему судоустрою та приводить її у відповідність до нового адміністративно-територіального устрою, не прийнятий, ІНФОРМАЦІЯ_10 на цей час свою діяльність не розпочав, воєнний стан на території України не припинений та не скасований, а тому справа перебуває на розгляді належного суду.

Також суд вважає за необхідне врахувати, що у відповідності до частини 1 статті 317 Кримінального процесуального кодексу України усі письмові документи, надані суду учасниками підготовчого судового засідання під час його проведення, долучаються до матеріалів кримінального провадження (кримінальної справи) та залишаються в суді.

Зважаючи на вищевикладене, забезпечуючи право на свободу та особисту недоторканість, керуючись статтею 5 Конвенції з прав людини, статтею 29, 125 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року № 254к/96-ВР (із змінами та доповненнями), рішеннями Європейського суду з прав людини у справах «Харченко проти України» від 10.02.2011 року та «Єлоєв проти України» від 06.11.2008 року, статтею 12 та частиною 2 статті 121 Кримінального кодексу України № 2341-ІІІ від 05.04.2001 року (із змінами та доповненнями), статтею 17, пунктом 6 частини 2 статті 36 і пунктами 3 та 3-1 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року (із змінами та доповненнями); Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року «Про утворення та ліквідацію районів»; пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року, Указом Президента України № 451/2023 від 26.07.2023 року, що затверджений Законом України № 3275-ІХ від 27.07.2023 року, а також пунктом 5 частини 1 статті 7, статтею 12, частинами 1 та 11 статтями 27, 31, 33, 34, частиною 2 статті 35, частиною 2 статті 110, частиною 5 статті 115, статтями 131, 132, 134 - 138, 176 - 178, 194, 196, статті 291, частиною 1 статті 293, статтями 314 - 317, частиною 1 статті 320, частиною 3 статті 331, статтею 336, частиною 2 статті 369, частиною 3 статті 371, статтею 372, частиною 2 статті 392, частиною 5 статті 532 та статтею 533 Кримінального процесуального кодексу України № 4651-VІ від 13.04.2012 року (із змінами та доповненнями), -

у х в а л и в:

Призначити судовий розгляд справи з єдиним унікальним № 631/1900/24 (провадження № 1-кп/631/184/24) за кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 вересня 2024 року під № 0000936, щодо обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 Кримінального кодексу України, професійним суддею одноособово у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу судових засідань № 1 Нововодолазького районного суду Харківської області 27 грудня 2024 року о 15 годині 30 хвилин за участю: з боку сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_2 , потерпілої - ОСОБА_3 та її представника за ордером ОСОБА_4 , з боку сторони захисту - обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 .

У разі недоставляння обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у спеціально обладнане приміщення ІНФОРМАЦІЯ_11 - зал судових засідань - з об`єктивних непереборних причин, провести судове засідання по справі з єдиним унікальним № 631/1900/24 (провадження № 1-кп/631/184/24) у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових 21 вересня 2024 року під № 0000936, щодо вчинення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 Кримінального кодексу України, в режимі відео конференції з ДЕРЖАВНОЮ УСТАНОВОЮ « ІНФОРМАЦІЯ_9 ».

У такому випадку доручити відповідній службовій особі ДЕРЖАВНОЇ УСТАНОВИ « ІНФОРМАЦІЯ_9 » перебувати із обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , поряд до закінчення дистанційного судового засідання.

Застосовані в дистанційному судовому провадженні технічні засоби і технології мають забезпечувати належну якість зображення і звуку, дотримання принципу гласності та відкритості судового провадження.

Учасникам кримінального провадження забезпечити можливість чути та бачити хід судового провадження, ставити запитання і отримувати відповіді, реалізовувати інші надані їм процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки, передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України.

Прийняти цивільний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_5 «Про стягнення матеріальної та моральної шкоди» до розгляду та вручити його копії із додатками цивільному відповідачу.

Клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 Кримінального кодексу України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДЕРЖАВНІЙ УСТАНОВІ « ІНФОРМАЦІЯ_9 » на 60 днів, тобто до 16 лютого 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Зобов`язати прокурора негайно повідомити близьких родичів ОСОБА_5 про продовження відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою в ДЕРЖАВНІЙ УСТАНОВІ « ІНФОРМАЦІЯ_9 » на 60 днів, тобто до 16 лютого 2025 року включно.

Копію ухвали вручити всім учасникам підготовчого провадження та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення - ДЕРЖАВНОЇ УСТАНОВИ « ІНФОРМАЦІЯ_9 » - для відома та виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала в частині продовження обвинуваченому міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй її копії.

В іншій частині ухвала окремому оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її постановлення. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачені частиною 1 статті 392 Кримінального процесуального кодексу України.

Ухвала, що набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Повний текст ухвали було постановлено, виготовлено шляхом комп`ютерного набору, підписано суддею в одному примірнику та оголошено у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 приміщення суду 24.12.2024 року о 09 годині 30 хвилин.

Суддя ОСОБА_1