Справа №295/1834/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ,

слідчого: ОСОБА_4 ,

підозрюваного: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Житомирського РУП ГУПН в Житомирській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тернове, Миколаївського району, Миколаївської області, громадянина України, неодруженого, з повною середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 122 КК України, винесене в кримінальному провадженні № 0000482 від 04.02.2025,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, в якому вказав, що досудовим розслідуванням встановлено, що 03.02.2025 близько 21 години 30 хвилин, ОСОБА_5 перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де в приміщенні спальної кімнати спільно з раніше знайомими ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , спільно вживав алкогольні напої. Під час перебування у вказаній кімнаті будинку в зазначений час та при вказаних вище обставинах ОСОБА_5 , який знаходився поміж ліжок, на одному з яких знаходився ОСОБА_9 , а поруч на іншому ліжку знаходились ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , будучи невдоволеним перебуванням вказаних осіб у приміщенні свого будинку почав наголошувати присутнім покинути приміщення його домоволодіння. Після того, як ОСОБА_9 не виконав вимогу ОСОБА_5 так швидко, як хотілось би останньому, ОСОБА_5 почав висловлюватись в його адресу нецензурною лайкою та з метою подальшого примушування ОСОБА_9 покинути домоволодіння, кулаком правої руки наніс йому не менше двох ударів в область обличчя та голови. В подальшому ОСОБА_5 , діючи умисно, цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, розуміючи при цьому, що шляхом нанесення ударів по тілу людини можливо заподіяти їй тілесні ушкодження, та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, дістав з-під ліжка невстановлений у ході досудового розслідування предмет, яким ймовірно являвся молоток з металевою ударною частиною, та, тримаючи вказаний предмет у правій руці, наніс бойком зазначеного предмету ще не менше двох ударів в область обличчя та голови ОСОБА_9 , після чого останній вибіг з домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 у невідомому напрямку. У результаті умисних протиправних дій ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, струсу головного мозку, перелому верхньої щелепи, забійної рани інфраорбітальної ділянки справа, вушної раковини, тімяної ділянки спрва. Побачивши зазначені події, ОСОБА_10 , який знаходився лежачи на ліжку, поруч з ОСОБА_5 , почав висловлювати невдоволення щодо його агресивної поведінки стосовно ОСОБА_9 та інших осіб, що перебували в кімнаті. Почувши словесне обурення ОСОБА_10 , своєю поведінкою, у ОСОБА_5 , який стояв поряд, тримаючи в правій руці предмет, яким ймовірно являвся молоток з металевою ударною частиною, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 , тобто на вбивство останнього. У вказаний день, час та місці, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на противоправне заподіяння смерті, усвідомлюючи, що в результаті його дій може настати смерть ОСОБА_10 , та бажаючи цього, ОСОБА_5 , підійшов до ОСОБА_10 та за допомогою прикладання власної фізичної сили рук скинув з ліжка ОСОБА_10 на підлогу, та тримаючи в правій руці предмет, яким, ймовірно, являвся молоток з металевою ударною частиною, наніс бойком зазначеного предмета не менше двох ударів по голові ОСОБА_10 , однак не довів свій злочинний умисел до кінця, так як його протиправні дії були припинені сторонньою особою, а саме ОСОБА_12 , який перебував в цей час у цій же кімнаті будинку за вищевказаною адресою. У результаті неправомірних дій з боку ОСОБА_5 , ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді важкої черепно-мозкової травми, перелому склепіння з переходом на основу черепа, геморагічного забою головного мозку, дисклокаційного синдрому в стадії грубої декомпенсації.

Вину ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих злочинів підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, які долучені до матеріалів клопотання: повідомленнями на спец. лінію «102» Житомирського РУП ГУНП в області; протоколом огляду місця події від 04.02.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 04.02.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 04.02.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 04.02.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 04.02.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 04.02.2025; протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_11 від 04.02.2025; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_9 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 04.02.2025; протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_9 від 04.2025; повідомленням про підозру ОСОБА_5 ; іншими матеріалами кримінального провадження.

В обґрунтування доводів щодо застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу слідчий посилається на наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Мотивуючи наявність ризиків слідчий зазначає, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень вчинених проти життя та здоров`я особи, за які в сукупності передбачені покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років, а тому передбачаючи невідворотність покарання підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та в подальшому суду. Досудовим розслідуванням на даний час не встановлено знаряддя вчинення злочину, а саме предмет яким було спричинено тілесні ушкодження потерпілим, тому, враховуючи викладене є ризик, що підозрюваний знаючи місцезнаходження вказаного предмету може його знищити, сховати або спотворити. Крім того, потерпілими у вказаному кримінальному провадженні є товариші підозрюваного, а свідком є особа, яка винаймає кімнату у його будинку та фактично проживає у одному домоволодінні, тому в разі застосування іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою ОСОБА_5 може незаконно впливати на них шляхом підкупу, переконання, залякування чи схиляння їх до зміни, наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб. Вказує, що наразі ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні двох кримінальних правопорушень, які вчинив один день і міг вчинити інші тяжкі злочини, однак його дії були зупинені, тому наразі існують ризики вчинення інших злочинів. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що підозрюваний і потерпілі знайомі між собою, підтримували спілкування. Крім цього, у зв`язку із важким станом самопочуття потерпілого ОСОБА_10 , останній наразі недопитаний.

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали дане клопотання, просили його задовольнити з викладених у ньому підстав.

Підозрюваний в судовому засіданні під час розгляду клопотання покладався на розсуд суду, вину визнав.

Захисник та заперечували з приводу задоволення клопотання та просили застосувати цілодобовий домашній арешт.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Слідчим суддею встановлено, що 04.02.2025 о 11:15 год., ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України та вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 122 КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, незаконно впливати на потерпілого, свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Частиною 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Слідчий суддя зважає і на те, що при розгляді питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід враховувати і серйозність звинувачення та ризик втечі підозрюваного. Крім цього, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховання від повторного вчинення злочинів.

Слідчий суддя враховує, що ризик можливого незаконного впливу на потерпілого та свідків в даному провадженні обгрунтований тим, що вказані особи ще не допитані судом.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме, спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту досуду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1 та 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Крім того, КПК України закріплює принцип безпосередності дослідження доказів судом, за яким доказами є покази, які безпосередньо надали свідки в судовому засіданні.

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду домоменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 09.02.2022 в справі № 991/8808/21.

Ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення обгрунтований тим, що на даний час не встановлено знаряддя вчинення злочину, а саме предмет яким було спричинено тілесні ушкодження потерпілим, тому, враховуючи викладене є ризик, що підозрюваний знаючи місцезнаходження вказаного предмету може його знищити, сховати або спотворити.

Слідчий суддя враховує обставни ст. 178 КПК України, що ОСОБА_5 не є особою похилого віку, за станом здоров`я не потребує стаціонарного лікування, не працюючий, на утриманні дітей не має. Оцінивши в сукупності всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 122 КК України, достатніх підстав про існування ризиків, передбачених п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що будь-який інший запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, тому дане клопотання підлягає задоволенню.

Розмір застави не визначається слідчим суддею в силу ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, пов`язаного із застосуванням насильства. На підставі вищевикладеного, відповідно до вимог ст. ст. 178, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 392, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 діб, а саме: до 11 год. 15 хв. 04.04.2025 року.

Строк дії ухвали встановити до 04.04.2025 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оголошення повного тексту ухвали о 15-15 год. 07.02.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1