Справа № 626/1639/24
Провадження № 1-кп/626/57/2025
У Х В А Л А

Іменем України

28 січня 2025 року м.Берестин (Красноград)

Красноградський районний суд Харківської області у складі:

Головуючогосудді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Краснограда, матеріали кримінального провадження №0000115 за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

25.04.2024 року до Красноградського районного суду надійшло кримінальне провадження №0000115 за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 КК України.

25.04.2024 року ухвалою Красноградського районного суду було призначене підготовче засідання на 26.04.2024 року.

При підготовчому засіданні, клопотань про колегіальний розгляд справи від учасників процесу, в тому числі від обвинувачених, не надходило.

26.04.2024 року ухвалою суду вказане клопотання прокурора задоволено та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до 24.06.2024 року, включно.

20.06.2024 року ухвалою суду клопотання прокурора про продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено частково та продовжено строк тримання під вартою та ОСОБА_7 до 18.08.2024 року, включно, а ОСОБА_6 змінено з тримання під вартою на домашній арешт.

16.08.2024 року ухвалою продовжено строк тримання під вартою та ОСОБА_7 до 14.10.2024 року, включно, а ОСОБА_6 домашній арешт до 16.10.2024р.

11.10.2024 року ухвалою суду клопотання прокурора про продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено частково та продовжено домашній арешт ОСОБА_6 до 11.12.2024 року, включно, а ОСОБА_7 змінено з тримання під вартою на домашній цілодобовий арешт.

09.12.2024 року ухвалою суду клопотання прокурора про продовження міри запобіжного заходу задоволено частково та продовжено домашній арешт ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до 09.02.2025 року.

28.01.2025 року прокурором в підготовчому судовому засіданні повторно було заявлено клопотання про продовження відносно обвинувачених запобіжних заходів у вигляді домашнього арешту на 2 місяці, оскільки сторона обвинувачення вважає за необхідне продовжити стосовно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки вагомість приведених ризиків на даний час існує, а зважаючи на введення воєнного стану в Україні їх фактор настання значно збільшується, та жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а саме: можливості перебуваючи на волі переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків чи потерпілих; продовження вчинення інших злочинів. Також ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2, 3 ст.307 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі терміном від 9 до 12 років.

При цьому сам обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_4 , а також обвинувачена ОСОБА_6 та її захисник не заперечували проти продовження домашнього арешту у певний час доби.

Таким чином суд, заслухавши думку учасників судового засідання, вивчивши обвинувальний акт та долучені до нього документи, приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею Красноградського районного суду 30.01.2024 року обвинуваченим обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів.

Слідчим суддею Красноградського районного суду 22.03.2024 року обвинуваченим продовжено міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до трьох місяців, тобто до 29.04.2024 року.

26.04.2024 року ухвалою суду продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до 24.06.2024 року, включно.

20.06.2024 року ухвалою суду клопотання прокурора про продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено частково та продовжено строк тримання під вартою та ОСОБА_7 до 18.08.2024 року, включно, а ОСОБА_6 змінено з тримання під вартою на домашній арешт.

16.08.2024 року ухвалою продовжено строк тримання під вартою та ОСОБА_7 до 14.10.2024 року, включно, а ОСОБА_6 домашній арешт до 16.10.2024р.

11.10.2024 року ухвалою суду клопотання прокурора про продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено частково та продовжено домашній арешт ОСОБА_6 до 11.12.2024 року, включно, а ОСОБА_7 змінено з тримання під вартою на домашній цілодобовий арешт.

09.12.2024 року ухвалою суду клопотання прокурора про продовження міри запобіжного заходу задоволено частково та продовжено домашній арешт ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до 09.02.2025 року.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу..

В силу ст.ст.131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до ст.29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25. 04. 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою» подання про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту повинно бути мотивованим і містити підстави для обрання такого запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці її постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у нього постійного місця роботи; репутацію , майновий стан; наявність судимостей.

Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні встановлено про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні вищезазначених злочинів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та наявність ризиків про які вказує прокурор, а саме, суд вбачає наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме:

1. Переховуватися від суду (п.1 ст.177 КПК України), з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки вони обвинувачується у вчиненні ряду особливо тяжкого злочину, відповідальність за вчинення якого передбачена у вигляді позбавлення волі строком до 12 років з конфіскацією майна. Тому, усвідомлюючи даний факт, обвинувачені можуть переховуватись від суду, з метою уникнення покарання, пов`язаного з позбавленням волі, що вказує на наявність даного ризику.

2. Незаконно впливати на свідків (п.3 ст.177 КПК України), обґрунтовується тим, що обвинуваченим стали відомі анкетні дані свідків по кримінальному провадженні, та вони не позбавлені права заявляти клопотання про їх допит, тому перебуваючи на волі зможуть чинити на них тиск. На даний час у судовому засіданні не допитано цих свідків, та у разі якщо обвинуваченим не буде продовжено запобіжний захід, пов`язаний з його ізоляцією, вони зможуть здійснити вплив на свідків.

3. п.5 ч.1 ст.177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останні не працють та не мають джерел доходу, про це також останні повідомили в судовому засіданні.

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні ряду особливо тяжких злочинів у сфері незаконного обігу психотропних речовин, передбачених ч.2, 3 ст.307 КК України (82 епізоди), в тому числі в незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини в особливо великих розмірах, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Що стосується обвинуваченої ОСОБА_6 , то відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, підстави застосування (продовження) запобіжного заходу обвинуваченому обґрунтовуються можливістю настання ризиків, передбачених ч.1 п.п.1, 3, 5 ст. 177 КПК України, а саме на які посилається прокурор, окрім деяких.

Так, в своєму клопотанні прокурор посилається на кілька ризиків, як на підставу продовження міри запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд вважає обґрунтованими.

Що стосується вивченням даних про обвинувачену ОСОБА_6 , яка не заперечувала проти продовження домашнього арешту, то відповідно до положень ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, в судовому засіданні вивченням даних про особу ОСОБА_6 встановлено, що остання раніше не судима, до кримінальної чи адміністративної відповідальності раніше не притягалася; має постійне місце мешкання, де мешкає тривалий час; має молодий вік. Відповідно до наданої медичної документації ОСОБА_6 10 серпня 2024 року (тобто два місяці тому) народила дитину. На даний час знаходиться у післяпологовому періоді. Доглядає за немовлям, яке знаходиться на грудному годуванні. Жінка знаходиться у декретній відпустці. Післяпологовий період до 04.10.2024 року. Відповідно до інформаційної довідки ВП №1 ХРУП №3 ГУНП, ОСОБА_6 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , де зарекомендувала себе добре, сварок не вчиняє, спиртним не зловживає, громадський порядок не порушує.

У зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку, що запобіжний захід у виді домашнього арешту із покладенням на обвинувачену обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, може забезпечити належну її процесуальну поведінку та його необхідно продовжити.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Поряд з цим для нормального існування особи в умовах воєнного стану, яка два місяці тому народила немовля, що потребує постійне відвідування медичних закладів та придбання дитячого харчування та речей, крім того оскільки на території Харківської області та м.Харкова тривають активні бойові дії, для забезпечення нормальної життєдіяльності, суд вважає за можливе продовжити ОСОБА_6 міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби.

При цьому в разі продовження міри запобіжного заходу просить врахувати, що вона має намір змінити місце мешкання на іншу адресу, а саме АДРЕСА_2 .

Що стосується обвинуваченого ОСОБА_7 , то відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, підстави застосування (продовження) запобіжного заходу обвинуваченому обґрунтовуються можливістю настання ризиків, передбачених ч.1 п.п.1, 3, 5 ст. 177 КПК України, а саме на які посилається прокурор, окрім деяких.

Так, в своєму клопотанні прокурор посилається на кілька ризиків, як на підставу продовження міри запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд вважає обґрунтованими.

Що стосується вивченням даних про обвинуваченого ОСОБА_7 , яка не заперечував проти продовження домашнього арешту.

Крім того, ОСОБА_7 проживає разом з ОСОБА_6 , фактично як чоловік та жінка і мають спільну дитину сина ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зв`язку з чим останній має бажання влаштуватися на роботу, щоб забезпечувати потреби сім`ї та їх малолітньої дитини, якій тільки кілька місяців.

У зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку, що запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби із покладенням на обвинувачену обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, може забезпечити належну їх процесуальну поведінку та його необхідно продовжити.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Поряд з цим для нормального існування особи в умовах воєнного стану, яка два місяці тому народила немовля, що потребує постійне відвідування медичних закладів та придбання дитячого харчування та речей, крім того оскільки на території Харківської області та м.Харкова тривають активні бойові дії, для забезпечення нормальної життєдіяльності, суд вважає за можливе продовжити ОСОБА_6 та ОСОБА_7 міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби.

Враховуючи вказані обставини суд вважає, що такий запобіжний захід як домашній арешт забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді.

Строк дії ухвали про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту не може перевищувати двох місяців.

При цьому в судовому засіданні було встановлено, що підозрюваний ОСОБА_7 та ОСОБА_6 фактично проживають за адресою: АДРЕСА_2 , разом їх малолітньою дитиною з бабусею, у зв`язку з чим слідчий суддя продовжує підозрюваним домашній арешт, за місцем їх мешкання.

На підставі викладеного та керуючись ст.177, 183, 193, 314, 334 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, строком на два місяці.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_6 наступні обов`язки:

-з`являтися за першим викликом до слідчого, прокурора, судді, суду;

-утримуватись від спілкуванням зі свідками по даному кримінальному провадженню;

- в період з 22-ї години до 06-ї години не залишати місце фактичного проживання, в якому вона фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , протягом строку дії дано ухвали, за виключенням термінової необхідності відвідування медичного закладу.

Встановити строк перебування під домашнім арештом ОСОБА_6 в межах двох місяців, а саме до 28 березня 2025 року, включно.

Роз`яснити обвинуваченій, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтись в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на неї зобов`язань.

Контроль за виконанням обвинуваченою ОСОБА_6 ухвали суду покласти на Відділ поліції №1 Харківського районного управління №1 Головного управління Національної поліції в Харківській області (ВП №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області / Основ`янський ВП / Червонозаводський ВП) м.Харків, пр-кт Гагаріна, 76.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешт у певний період доби, строком на два місяці.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 наступні обов`язки:

-з`являтися за першим викликом до слідчого, прокурора, судді, суду;

-утримуватись від спілкуванням зі свідками по даному кримінальному провадженню;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій закордонний паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд за кордон;

- в період з 22-ї години до 06-ї години не залишати місце фактичного проживання, в якому він фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , протягом строку дії дано ухвали, за виключенням необхідності відвідування правоохоронних органів та суду.

Встановити строк перебування під домашнім арештом ОСОБА_7 в межах двох місяців, а саме до 28 березня 2025 року, включно.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтись в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю (за його наявності).

Контроль за виконанням обвинуваченим ОСОБА_7 ухвали суду покласти на Відділ поліції №1 Харківського районного управління №1 Головного управління Національної поліції в Харківській області (ВП №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області / Основ`янський ВП / Червонозаводський ВП) м.Харків, пр-кт Гагаріна, 76.

Копію ухвали вручити обвинуваченим та їх захисникам негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя: