Справа № 740/1300/22
Провадження № 1-в/740/41/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2025 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

представника Ніжинського РВ ФДУ «Центр пробації» ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині подання заступника начальника Ніжинського РВ ФДУ «Центр пробації» в Чернігівській області ОСОБА_5 про звільнення від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Богданівка Ніжинського району, Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засудженого вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 28.12.2022 за ч.1 ст.164 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин

встановив:

31.01.2025 до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області звернулася заступник начальника Ніжинського РВ ФДУ «Центр пробації» в Чернігівській області з вказаним поданням, у якому просив звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання, у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Подання обгрунтоване тим, що вироком Ніжинського міськрайонного районного суду Чернігівської області ОСОБА_6 було засуджено за ч.1 ст.164 КК України до покарання у виді 100 (ста) громадських робіт, який набрав законної сили 30.01.2023.

Вирок надійшов на виконання до Ніжинського РВ ФДУ «Центр пробації» в Чернігівській області 28.02.2023, цього ж дня засудженому ОСОБА_6 було направлено виклик для постановки на облік та ознайомлення з порядком та умовами відбування покарання. 07.03.2023 до Ніжинського РВ ФДУ «Центр пробації» в Чернігівській області з`явився брат засудженого та в письмовому поясненні повідомив, що останній проходить військову службу по мобілізації. 17.02.2023 до Ніжинського РВ ФДУ «Центр пробації» в Чернігівській області з`явився ОСОБА_6 , він був ознайомлений з порядком та умовами відбування громадських робіт та повідомив що являється військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , надав копію військового квитка з відповідними записами. З повідомленням ІНФОРМАЦІЯ_2 від 27.03.2023 вих.№4/2355, ОСОБА_6 призваний на військову службу до ЗСУ згідно Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №69/2022 від 24.02.2022 до 405 ОСББ, наказ №73 від 08.04.2022. З ОСОБА_6 проводилися неодноразові телефонні розмови, в яких він підтверджував факти проходження військової служби. В момент коли ОСОБА_6 не відповідав на телефонні дзвінки, проводилися розмови з братом засудженого, який повідомляв що ОСОБА_6 знаходиться на нульовій лінії зіткнення. З 27.10.2023 по 21.11.2023 ОСОБА_6 перебував на лікуванні в Харківській області, в зв`язку з отриманим пораненням біля н.п. Куп`янськ. 13.02.2024 до Ніжинського РВ ФДУ «Центр пробації» в Чернігівській області прибув брат засудженого та повідомив, що останній після лікування повернувся до військової частини для подальшого проходження служби, надав виписки з лікарень. 24.02.2024 до ОК «Північ» СВ ЗСУ був направлений запит про місце проходження військової служби ОСОБА_6 , відповідь не отримано. В телефонній розмові брат засудженого повідомив, що ОСОБА_6 проходить службу у військовій частині НОМЕР_2 . Був направлений відповідний запит, 27.05.2024 отримано відповідь, про те що ОСОБА_6 з 06.04.2024 проходить службу у вказаній частині. 12.09.2024 ОСОБА_6 з`явився до Ніжинського РВ ФДУ «Центр пробації» в Чернігівській області та письмово повідомив, що з 02.09.2024 перебуває на лікуванні у ДУ «Інститут нейрохірургії ім. акад. А.П. Ромаданова НАМН України». В подальшому 22.10.2024, 09.12.2024 до військової частини НОМЕР_2 були направлені запити про підтвердження факту проходження служби ОСОБА_6 у вказаній частині, за повідомленням від 22.01.2025 №508 ОСОБА_6 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 з 06.04.2024 і по теперішній час.

Вирок, яким ОСОБА_6 призначене покарання у виді 100 годин громадських робіт, був оголошений 28.12.2022 та набрав законної сили 30.01.2023, а його строк виконання, у відповідності до ч.1 ст.80 КК України сплив 30.01.2025.

У судовому засідання представник Ніжинського МРВ філії ДУ «Центр пробації» подання підтримала, просила його задовольнити.

Прокурор проти задоволення подання та звільнення ОСОБА_6 від покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку не заперечував.

Засуджений в судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч.5 ст.539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Розгляд даного клопотання не погіршує становище засудженого, обов`язковою його явка в судове засідання судом не визнавалась.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали особової справи, приходить до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що 28.12.2022 вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_6 було визнано винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України і призначено покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин. Вирок суду набрав законної сили 30.01.2023.

Із змісту ч.1 ст.80 КК України вбачається, що: особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Згідно з ч.3 ст.80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п.п. 1-3 ч.1 цієї статті, подвоюються.

Згідно з ч.4 ст.80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч.1 та ч.3 цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, ст.80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст.80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст.80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі №5-324кс15 (постанова від 24.12.2015) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Редакція ч.3 ст.80 КК України певним чином співвідноситься зі ст.ст.389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч.3 ст.80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч.3 ст.80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить ч.1 ст.62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Оскільки в матеріалах особової справи відсутні дані про ухилення засудженого від відбування покарання, зокрема притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України, та про вчинення ним нового злочину до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Відповідно до приписів ст.152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Враховуючи вищенаведене та той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 28.12.2022 щодо ОСОБА_6 , факт ухилення від відбування покарання не встановлений вироком суду, суд вважає, що подання підлягає задоволенню на підставі п.1 ч.1ст.80 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.80 КК України, ст.539 КПК України, ст.152 КВК України, суд -

постановив:

подання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Богданівка Ніжинського району Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , від подальшого відбування покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин, призначеного вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 28.12.2022 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, у зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1