справа № 588/40/25
провадження № 1-кп/588/40/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2025 року м. Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 від 01.01.2025 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Тростянець Охтирського району Сумської області, громадянин України, освіта неповна вища, не одружений, фізична-особа підприємець, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий в силу статті 89 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_3 ,

потерпіла ОСОБА_6

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 вчинив умисний кримінальний проступок проти здоров`я особи за таких обставин.

Так, 26.12.2024 близько 08 год. 00 хв. на території ДНЗ «Ромашка» розташованого за адресою: вул. Шевченка, 7-В у м.Тростянець Сумської області між ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та раніше знайомим їй ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на ґрунті неприязних відносин раптово виникла словесна сварка, у ході якої ОСОБА_3 , перебуваючи в положенні стоячи один навпроти одного, кулаком правої руки наніс одного удару в область лоба ОСОБА_6 .

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 заподіяв потерпілій ОСОБА_6 тілесне ушкодження: підшкірний крововилив в лівій лобній ділянці. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1 від 03.01.2025 дане тілесне ушкодження по тривалості розладу здоров`я кваліфікується, як легке тілесне ушкодження, що не спричинило короткочасного розладу здоров`я, так як має незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше як шість днів.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 за пред`явленим йому обвинуваченням за частиною 1 статті 125 КК України винним себе не визнав. Пояснив, що конфлікт був спровокований самою потерпілою. Від ОСОБА_6 певний час надходили погрози та несправедливі звинувачення в його бік та в бік його матері. Тому того дня хотів провчити її словесно. Потерпіла поводилась агресивно, почала знімати телефоном. Перша почала наносити удари, поцарапала шию. Захищаючись, він відмахнувся рукою. Чи доторкнувся при цьому до обличчя потерпілої не пам`ятає. При цьому шкоди завдано не було, продовжили розмовляти.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_3 не визнав своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України, його вина підтверджується дослідженими судом доказами.

Показаннями потерпілої ОСОБА_6 , відповідно до яких 26.12.2024 вона вела свою доньку до школи. Біля воріт подвір`я навчального закладу побачила ОСОБА_3 зі своїм неповнолітнім сином. Який почав її ображати висловлюючись нецензурно. Було багато інших батьків та вихователів, які це чули. Потім він безпідставно вдарив мене і вибив з рук телефон, який впав та отримав ушкодження. Удар був кулаком у верхню частину обличчя зліва. Причину агресії з боку ОСОБА_3 не знає. Вони мають родинні зв`язки: ОСОБА_3 є братом її матері. Але тривалий час не спілкувались, не проживають за однією адресою вже вісім років.

Щодо завданої правопорушенням моральної шкоди, потерпіла пояснила таке. Те, що це відбувалось на очах інших людей, які знали мене як вихователя і маму дитини, яка відвідує школу погіршило мій психологічний стан. Негативно вплинуло на мене та на мою дитину, яка була поруч і стала свідком нападу на її матір. З`явилась тривога, страх. Важко пояснити дитині, чому у такий складний час чоловік піднімає руку на жінку.

Показаннями свідка ОСОБА_7 , яка була очевидцем події, бо водить онука до тієї ж школи. Свідок пояснила, що з відстані до 50 метрів бачила ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , які йшли поряд, жінка тримала телефон, а чоловік жестикулював. Потім він махнув рукою і вдарив жінку в обличчя, її телефон упав на бордюр, її донька підняла телефон. Показала що удар прийшовся в лоб над лівою бровою. Щоб удари наносила жінка в бік чоловіка не бачила. Зміст розмови з відстані не чула. Свідок ОСОБА_7 була допитана за клопотанням сторони обвинувачення.

Відеофайлом з телефону потерпілої ОСОБА_6 тривалістю 9 секунд, запис якого було зроблено 26.12.2025 о 07 год. 55 хв. (а.с. 63) Відео було досліджене в судовому засіданні. На відео видно фрагмент розмови де потерпіла каже, що подзвонить в поліцію, а ОСОБА_3 після короткої погрози наносить її удар в обличчя, після чого телефон падає.

Також вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального проступку за обставин установлених судом доводиться протоколами проведення слідчих експериментів за участі свідка ОСОБА_7 та за участs потерпілої ОСОБА_6 .

Так, з протоколів слідчих експериментів та ілюстративних таблиць установлено, розташування потерпілої відносно обвинуваченого до моменту заподіяння тілесних ушкоджень та механізм нанесення удару в область обличчя (а.с.40-44, 51-54).

Види тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_6 , їх ступінь тяжкості, локалізація механізм та давність утворення підтверджується висновками судово-медичної експертизи № 1, 2, 3 складеними лікарем судово-медичним експертом ОСОБА_8 за змістом яких тілесне ушкодження по тривалості розладу здоров`я кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що не спричинило короткочасного розладу здоров`я так як має незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше як шість днів, відповідно до пунктів 2.3.2.б, 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01 .95. Механізм спричинення тілесного ушкодження виявленого у Іванової може відповідати механізму частково показаного нею під час проведення слідчого експерименту, а саме підшкірний крововилив в лівій лобній ділянці міг утворитися від нанесеного удару кулаком правої руки та може відповідати механізму спричинення тілесного ушкодження показаному свідком ОСОБА_7 під час проведення слідчого експерименту (а.с.46-47, 50, 55-56).

Таким чином, оцінивши указані вище докази сторони обвинувачення, суд вважає вину ОСОБА_3 у пред`явленому обвинуваченні за обставин установлених судом доведеною повністю. Діяння ОСОБА_3 суд кваліфікує за частиною 1 статті 125 КК України, тобто як умисне легке тілесне ушкодження.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке належить до кримінальних проступків, характер вчиненого діяння, особу обвинуваченого, який працює, раніше не судимий в силу статті 89 КК України, за місцем проживання не має негативних характеристик, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 , на обліку лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до статті 66 КК України судом не встановлені.

Обставини, які обтяжують покарання відповідно до статті 67 КК України судом не встановлені.

В ході надання пояснень обвинувачений ОСОБА_3 посилався на родинні зв`язки з потерпілою. Відповідно до статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія відповідного законодавства незалежно від факту спільного проживання поширюється зокрема на дядька та племінницю. Пунктом 6-1 частини 1 статті 67 КК України вчинення кримінального правопорушення щодо особи з якою винний перебуває у сімейних відносинах є обставиною яка обтяжує покарання. Проте сторона обвинувачення не вказувала на таку обставину в обвинувальному акті, потерпіла теж не вважала, що вчинене правопорушення обумовлене родинними зв`язками. Тому цю обставину суд не розглядає як таку, яка обтяжує покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує вимоги статті 65 КК України щодо призначення судом покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу та відповідно до положень Загальної частини КК України, з урахуванням того, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до частини 2 статті 65 КК України більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи сукупність зазначених обставин, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити у межах санкції, передбаченої частиною 1 статті 125 КК України, у виді штрафу.

Суд вважає, що саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

У кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_6 подано цивільний позов про стягнення з ОСОБА_3 50000 грн у рахунок відшкодування завданої моральної шкоди, яка спричинена фізичним болем та стражданнями, погіршенням психологічного та емоційного стану, що проявився у відчутті постійної тривоги, напруження, страху. Оскільки донька потерпілої була свідком кримінального правопорушення для її дитини була не зрозуміла поведінка обвинуваченого, її причини. Також, цивільному позивачу було незручно перед батьками та дітьми, які в цей час йшли до дитячого садочку «Ромашка» та чули нецензурно лайку. ОСОБА_6 була вимушена докладати зусиль для організації захисту своїх прав, зокрема зверталася до поліції, до судово-медичного експерта та до суду (а.с.26-30).

Потерпіла ОСОБА_6 під час судового розгляду позов підтримала просила задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_3 відзив на цивільний позов не подав, вказав, що не визнає цивільний позов повністю.

Вирішуючи питання про наявність підстав для стягнення з обвинуваченого на користь потерпілої моральної шкоди, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Згідно з частиною 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, крім іншого, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї та близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Оцінюючи у сукупності доводи викладені у цивільному позові про перенесений потерпілою фізичний біль та душевні переживання суд виходить з того, що між протиправним діянням обвинуваченого та завданою потерпілій моральною шкодою існує причинно-наслідковий зв`язок. Удар та його локалізація на обличчі має видимий характер, наслідки удару очевидно супроводжувались фізичним болем, обумовили необхідність лікування, що привезло до змін у звичайному циклі життя, безумовно протиправна поведінка породила душевні переживання та відчуття приниження, оскільки ця подія відбулася в громадському місці на очах у власної дитини та сторонніх спостерігачів. Керуючись принципом розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з обвинуваченого на користь потерпілої 10000 грн у рахунок компенсації моральної шкоди.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.

Клопотання про застосування відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не заявлено.

На підставі викладеного та керуючись вимогами статей 128, 129, 368-374, 392, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального проступку передбаченого частиною 1 статті 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 коп.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_3 у місячний строк після набрання вироком законної сили, про що необхідно повідомити Тростянецький районний суд Сумської області шляхом представлення документа про сплату штрафу.

Цивільний позов ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_1 від 20.02.2019 року, РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_6 , ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) 10000 (десять тисяч) грн 00 коп. моральної шкоди, завданої кримінальним проступком.

Цивільний позов в частині інших вимог - залишити без задоволення.

Речові докази:

мобільний телефон iPhone13 із відеофайлом IMG_0266, повернутий для зберігання власниці ОСОБА_6 - вважати повернутим;

оптичний диск із копією відеофайлу IMG_0266, долучений до матеріалів кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження №0000001.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Відповідно до частини 15 статті 615 КПК України після складання та підписання повного тексту вироку оголошено його резолютивну частину.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому та потерпілій.

Суддя ОСОБА_1