Справа № 202/7710/24
Провадження № 1-кс/202/1910/2025
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

13 березня 2025 року м. Дніпро

слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000228 від 02.05.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулася слідчий СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 з погодженим прокурором клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000228 від 02.05.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Дане клопотання, згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду, було передано слідчому судді 06 березня 2025 року.

Відповідно до матеріалів клопотання, під час досудового розслідування встановлено, що службовими особами структурних підрозділів регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця», за попередньою змовою з представниками приватних комерційних структур, а саме ТОВ «Сервіс Експерт М» (, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, буд. 93, офіс 203), створено механізм з привласнення державних коштів, шляхом виведення їх y тіньовий сектор економіки з подальшим обготівкуванням та розподілом серед учасників, що залучені до протиправної діяльності.

Зокрема встановлено, що за результатами відкритих торгів, проведених регіональною філією «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» було укладено низку договорів із землевпорядною організацією ТОВ «Сервіс Експерт М» на суму 11 974 100 грн. Зокрема наступні договори: від 30.04.2020 № ПР/НКМ-20288/НЮ, на суму 780 000 грн.; від 30.04.2020 № ПР/НКМ-20287/НЮ, на суму 522 000 грн.; від 07.05.2020 № ПР/НКМ-20317/НЮ, на суму 428 400 грн.; від 15.05.2020 № ПР/НКМ-20339/НЮ, на суму 700 000 грн.;

від 15.05.2020 № ПР/НКМ-20340/НЮ, на суму 621 451 грн.; від 15.05.2020 № ПР/НКМ-20341/НЮ, на суму 751 000 грн.; від 15.05.2020 № ПР/НКМ-20345/НЮ, на суму 840 500 грн.;

від 04.12.2020 № ПР/НКМ-20678/НЮ, на суму 1 169 398 грн.; від 12.10.2021 № ПР/П-21539/НЮ, на суму 2 829 795 грн.; від 26.11.2021 № ПР/П-21701/НЮ, на суму 2 381 658 грн.; від 26.11.2021 № ПР/П-21702/НЮ, на суму 1 926 558 грн.

При цьому, за наявними даними, посадові особи вищезазначеної комерційної структури вносили до актів виконаних робіт недостовірні відомості щодо розміру основної і додаткової заробітної плати виробничого персоналу, задіяного під час виконання землевпорядних робіт.

Встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на посаді директора ТОВ «Сервіс Експерт М»та є підписантом Договору № ПР/П-21701/НЮ, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

04.03.2025 слідчим групи слідчих у кримінальному провадженні на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено: мобільний телефон iPhone 14 Pro, imei1: НОМЕР_1 , який опечатано до с/п PSP2099253, документи з підписами ОСОБА_5 та блокнот з чорновими записами.

04.03.2025 перераховані вилучені речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки містять відомості, які органом досудового розслідування будуть використані як доказ при встановленні обставин вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Слідчий, з метою забезпечення збереження речових доказів, просила накласти арешт на вилучені 04.03.2025 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , речі та документи, а саме: мобільний телефон iPhone 14 Pro, imei1: НОМЕР_1 , який опечатано до с/п PSP2099253, документи з підписами ОСОБА_5 та блокнот з чорновими записами.

Учасники процесу в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлялись належним чином. Слідчим через канцелярію суду подано заяву, відповідно до якої просила здійснювати розгляд клопотання без її участі. Клопотання підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити.

Враховуючи неявку учасників процесу та їх належне повідомлення про дату, час та місце розгляду клопотання, слідчий суддя доходить висновку про можливість розгляду клопотання без участі учасників процесу.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався без фіксації судового процесу технічними засобами.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

СУ ГУНП в Дніпропетровській областіздійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000228 від 02.05.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням здійснюється Дніпропетровською обласною прокуратурою.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Як вбачається з матеріалів клопотання та встановлено в судовому засіданні, в рамках вказаного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 лютого 2025 року, за наслідками розгляду клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про надання дозволу на проведення обшуку в рамках кримінального провадження за № 0000228 від 02.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання громадянки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

04 березня 2025 року на виконання ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 лютого 2025 року про надання дозволу на проведення обшуку, було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено: мобільний телефон iPhone 14 Pro, imei1: НОМЕР_1 , який опечатано до с/п PSP2099253, документи з підписами ОСОБА_5 та блокнот з чорновими записами.

Постановою слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 04 березня 2025 року вилучені 04.03.2025 року під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 речі та документи визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000228 від 02.05.2024 року.

Як вбачається з матеріалів справи, клопотання слідчого про арешт майна скеровано до суду засобами поштового зв`язку суду 05 березня 2025 року, що свідчить про дотримання строків, передбачених ч. 5 ст.171 КПК України.

Згідно статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, до яких у тому числі належить арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу) , розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

За приписами статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На час розгляду клопотання доведено, що речі та документи вилучені 04 березня 2025 року в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Зважаючи, що стороною кримінального провадження доведено наявність підстав для накладення арешту на майно, яке було вилучено в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 04 березня 2025 року, з метою збереження речових доказів, проведення необхідних слідчих дій у кримінальному провадженні, встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та осіб, причетних до скоєння кримінального правопорушення, а також враховуючи те, що є достатні підстави вважати, що воно дійсно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, клопотання слідчого відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України, подане у строки встановлені ч. 5 ст. 171 КПК України, а тому клопотання про накладення арешту підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 110, 131, 132, 170-175, 309, 369-372, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000228 від 02.05.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування, вилучене 04.03.2025 року в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: мобільний телефон iPhone 14 Pro, imei1: НОМЕР_1 , який опечатано до с/п PSP2099253, документи з підписами ОСОБА_5 та блокнот з чорновими записами.

Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.

Особи які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5-ти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1