В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2025 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді

ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0002604 від 25.11.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олександрівка Бориспільського району Київської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

Судом визнається доведеним, що ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, за таких обставин.

25.11.2023 приблизно 12 год. 00 хв., ОСОБА_4 , будучи особою, яка раніше вчиняла кримінальні правопорушення, передбачені ст. 185 КК України, перебував біля приміщення Бориспільського центру технічної творчості «ЕВРИКА», що знаходиться за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Київський Шлях, 87/1, де помітив неподалік від центрального входу до приміщення велосипед марки «АRDIS» модель «Loader» чорного кольору, який був скріплений металевим ланцюгом та замком до металевої конструкції. У цей час у ОСОБА_4 виник кримінальний протиправний намір на його викрадення.

Реалізуючи свій кримінальний протиправний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 діючи умисно та повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, використовуючи невідомий предмет, зламав запираючий механізм та викотив велосипед марки «АRDIS» модель «Loader» чорного кольору з металевої конструкції, відразу сів за кермо велосипеда та поїхав у невідомому напрямку.

Таким чином, ОСОБА_4 , заволодів велосипедом марки «АRDIS» модель «Loader» чорного кольору та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 7212 грн. 84 коп.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні крадіжки не визнав, не погоджується з обставинами викладеними в обвинувальному акті, показав, що він велосипед не крав, а знайшов його посеред дороги (біля бордюру) разом з замком і так як біля велосипеду нікого не було, ОСОБА_4 вирішив знайти його власника та повернути йому вищевказаний велосипед. З цією метою він сів на велосипед та їздив на ньому близько години в пошуках власника, проте не знайшовши його обвинувачений на вищевказаному велосипеді поїхав додому. Як стверджує обвинувачений, наступного дня він знову шукав власника велосипеду, однак нікого не знайшов. Зазначив, що через скрутне матеріальне становище вимушений був здати велосипед до ломбарду. Наступного дня мав намір викупити його з ломбарду, однак не встиг, оскільки його затримали працівники поліції.

Не дивлячись на позицію ОСОБА_4 , його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України підтверджується такими доказами:

потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердив, що 25.11.2023 року близько обіду йому зателефонував його син та повідомив, що в нього викрали велосипед на якому він приїхав до Бориспільського центру технічної творчості «ЕВРИКА» на заняття. Потерпілий ОСОБА_6 відразу викликав працівників поліції та повідомив їм, що в його сина викрали велосипед. Зазначив, що через деякий час він випадково побачив велосипед свого сина в ломбарді та викликав працівників поліції. При цьому, потерпілий пояснив, що його син дійсно відвідує вищевказану школу та того дня він поїхав на заняття на велосипеді, приїхавши на місце він пристебнув велосипед металевим ланцюгом та замком до металевої конструкції, а сам пішов на урок, коли повернувся велосипеда уже не було;

даними автоматизованого робочого місця працівника поліції підрозділу «102» (далі АРМ 102), згідно якого 19.11.2023 о 13 год. 50 хв. у чергову частину телефоном надійшло повідомлення від ОСОБА_6 про те, що невідомі особи на протязі години вкрали дитячий велосипед чорно-зеленого кольору, який залишила дитина біля школи «ЕВРИКА», нікого не підозрює;

протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_6 від 19.11.2023, а також копією касового чеку, гарантійного талану велосипеда «АRDIS»/паспорта, згідно протоколу вбачається, що 19.11.2023 рокуприблизно о 12 год. 00 хв. за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Київський шлях, 87/1, ОСОБА_6 виявив відсутність спортивного велосипеду марки АRDIS LEFIDER чорного кольору з синьо-жовтими полосами;

даними протоколу огляду від 19.11.2023 року з ілюстративною таблицею до протоколу вбачається, що слідчий в присутності понятих оглянув місце вчинення злочину земельну ділянку за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Київський шлях, 87/1, територія школи «ЕВРИКА», звідки було викрадено велосипед;

протоколом перегляду відеозапису від 28.12.2023 із камери відеоспостереження, яка знаходиться за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Привокзальна, 7, а саме в приміщенні залізничного вокзалу «Бориспіль» та додатком до вищевказаного протоколу огляду на DVD-R диску, який переглянуто на досліджено безпосередньо в судовому засіданні. Відповідно до відеозапису, 19.11.2023 о 15:24:08 до приміщення заходить чоловік разом з велосипедом, гірський з передачами чорного кольору із синіми вставками та дротами салатового кольору у справному стані, та о 15:24:15 особа покидає приміщення, де охоплюється камерою відеоспостереження. При цьому, суд звертає увагу, що під час перегляду відеозапису потерпілий ОСОБА_6 вказав, що на відеозаписі з камер спостереження знаходиться велосипед марки «Аrdis» модель «Loader» чорного кольору з синіми-салатовими вставками, гірський з передачами, від рами до керма приєднані дроти салатового кольору, який впізнає той, що належить останньому на праві власності;

даними автоматизованого робочого місця працівника поліції підрозділу «102» (далі АРМ 102), згідно якого 09.01.2024 о 10 год. 40 хв. у чергову частину телефоном надійшло повідомлення від ОСОБА_6 про те, що на даний час виявив свій викрадений велосипед, який у ломбарді виставлений на продаж;

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.12.2023 та додатком до протоколу,підтверджується, що слідчий у присутності понятих, пред`явив свідку чотири фотознімки різних фізичних осіб, свідок ОСОБА_7 впізнав особу, яка запропонувала та попросила паспорт України для здачі в ломбард велосипед «Аrdis» на фото №4, на якому розміщено фотознімок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

даними відповіді на запит про надання інформації ПТ «Найкращий ломбард» від 13.12.2023 відповідно до якого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , користувався послугами ломбардного відділення ПТ «Найкращий ломбард» Богдан Ю.М. і Компанія» в період часу з 20.11.2023 року по 13.12.2023 року та укладав договір фінансового кредиту предметом якого був: велосипед АRDIS LEADER MTB;

висновком експерта № 5556 від 27.12.2023 підтверджується, що ринкова вартість бувшого у використанні велосипеду марки «АRDIS» модель «Lеader» чорного кольору з синіми-салатовими вставками у справному стані, станом на 19.11.2023 становить 7212,84 грн. (сім тисяч двісті дванадцять гривень 84 копійки);

даними протоколу огляду місця події від 09.01.2024 року, ілюстративною таблицею до протоколу підтверджується, що слідчий в присутності понятих та за участю потерпілого оглянув приміщення ПТ «Найкращий ломбард», яке розташоване за адресою: м. Бориспіль, вул. Київський Шлях, 73. Під час вказаної слідчої дії зліва у стіни в приміщенні ломбарду виявлено велосипеди у кількості 2 дитячих та 8 шт. більшого розміру. Другий справа від стіни знаходиться велосипед «АRDIS» LEADER 26, discovi, рама чорного кольору, на рамі мається номер SA1900968 та мається надпис виконаний салатовим кольором АRDIS. На рулі велосипеду мається паперовий цінник на якому мається надпис: Велосипед АRDIS, LEADER, MTB, 26, discovi, ціна 4120 грн., артикул: 121223 762304. При цьому, потерпілий ОСОБА_6 заявив, що вказаний велосипед було викрадено 19.11.2023 р. біля школи «Еврика» за адресою: м. Бориспіль, вул. Київський Шлях та цей велосипед належить йому.

Суд наголошує на тому, що судовий розгляд проведений на основі принципів змагальності та диспозитивності. За клопотанням прокурора, яке було підтримано стороною захисту, всі свідки зазначені в реєстрі матеріалів досудового розслідування виключені зі списку свідків сторони обвинувачення та не допитувались.

Суд бере до уваги висновки ВС, що викладені в постанові від 23 червня 2020 року Колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі № 128/984/17, в якій ВС зазначено, що за нормативним визначенням крадіжка - це таємне викрадення майна, яке завідомо є чужим для винного, тобто воно перебуває у власності іншої особи, і винний не має на це майно ні дійсного, ні гаданого права. Заволодіння майном, яке фактично не вийшло з володіння власника, а опинилося з будь-яких причин у неналежному, але відомому йому місці (залишене чи забуте), особою, яка знала кому належить це майно, мала підстави вважати де знаходиться власник речі і усвідомлювала, що він може за нею повернутися, слід розцінювати не як привласнення знахідки, а як крадіжку чужого майна. Якщо привласнення майна відбувається в адміністративних приміщеннях, пунктах здійснення розрахунково-касових операцій та інших громадських місцях з обмеженим простором, в таких випадках слід констатувати презумпцію «забутості» речі її власником: у подібних випадках особа, яка привласнює річ, має розуміти, що зовнішні умови, обстановка, розташування речі свідчать про те, що вона фактично не вийшла з володіння власника, а лише залишена чи забута ним.

На відміну від крадіжки, привласнене майно може вважатися знахідкою лише за умов, що: а) воно вибуло з володіння власника; б) місцезнаходження цього майна власнику не відомо; в) між втратою майна та його знахідкою пройшов тривалий час, який давав власнику підстави вважати майно остаточно втраченим; г) особа, яка знайшла майно, не була очевидцем події втрати і сама не чинила будь-яких активних дій, спрямованих на вилучення майна з володіння власника; д) відсутня можливість виявлення (ідентифікації) законного власника майна.

Таким чином, суд критично оцінює доводи обвинуваченого та захисту про те, що ОСОБА_4 не вчиняв крадіжку велосипеду потерпілого, а навпаки його знайшов і хотів йому повернути, на що йому не вистачило часу. Суд переконаний, що знайшовши посеред дороги (біля бордюру) велосипед обвинувачений мав об`єктивну можливість звернутися до поліції та повідомити про знахідку, або взагалі не чіпати цей велосипед. В свою чергу, вчинені дії обвинуваченого які виразилися у тому, що він сів на знайдений велосипед та поїхав на ньому додому, а потім здав його до ломбарду взагалі, свідчить про наявність у нього корисливого умислу на таємне викрадення цього велосипеду. Тому, не визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні даного злочину суд розцінює як обраний ОСОБА_4 спосіб свого захисту, та бажання останнього уникнути кримінальної відповідальності та вважає, що всі вищевказані досліджені судом докази є належними і допустимими відповідно до ст.ст. 85, 86 КПК України.

Суд встановив, що ОСОБА_4 є особою яка раніше вчиняла злочини, передбачені статтями 185 КК України, тому що вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 06.11.2023 року ОСОБА_4 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України. Отже, суд погоджується із доводами прокурора щодо наявності в діях ОСОБА_4 такої кваліфікуючої ознаки як повторність.

Крім того, ОСОБА_4 вчинив крадіжку в період війни, яка триває в Україні. Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX затверджено Указ Президента України «Про введення воєнного стану в Україні». У подальшому строк дії воєнного стану в державі неодноразово продовжувався. Указом Президента України № 734/2023 від 06.11.2023 продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб. Тому, суд погоджується із висновком сторони обвинувачення про наявність в діях ОСОБА_4 такої кваліфікуючої ознаки як вчинення злочину в умовах воєнного стану.

Отже, судом визнається доведеним, що ОСОБА_4 таємно викрав чуже майно (крадіжка), вчинено повторно, в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України. Правову кваліфікацію його дій суд вважає правильною.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Щодо щирого розкаяння у вчиненні злочину, то суд звертає увагу, що щире каяття є відвертою негативною оцінкою винуватою особою своєї злочинної поведінки, має характеризувати її поведінку після вчинення злочину суто з позицій психологічної внутрішньої переорієнтації суб`єкта, справжнє засудження свого діяння, визнання його антисуспільного характеру, про що мають свідчити і об`єктивні дані про зміни в ціннісних пріоритетах та способі життя. Основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що значно ускладнює розкриття злочину, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, справжнім (Аналогічна думка викладена в Постанові ВС від 14 листопада 2022 року № 640/3693/15-к). Однак з матеріалів кримінального провадження убачається, що ОСОБА_4 протягом усього судового розгляду не визнавав своєї вини та обставин кримінального правопорушення, тобто обвинувачений не надав критичної оцінки своїй протиправній поведінці, а тому, підстави для визнання судом обставиною, яка пом`якшує покарання - щирого каяття відсутні.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд виходить з того, що ним вчинено кримінальне правопорушення проти власності, яке у відповідності до ст. 12 КК України є тяжким. Згідно наданої прокурором довідки про судимість та долучених копій вироків, обвинувачений раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності. Відповідно до медичних довідок на обліку у психіатра та лікаря нарколога не перебуває. За місцем проживання характеризується з негативної сторони, схильний до вживання наркотичних речовин та вчинення майнових злочинів, підтримує відносини з особами, які ведуть антигромадський спосіб життя. Отже, з огляду на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років. Під час судового розгляду ОСОБА_4 свою вину не визнав, жодні пом`якшуючі покарання обставини відсутні. Правові підстави для призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом на підставі ст. 69 КК України відсутні.

Встановлено, що вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 06.11.2023 року ОСОБА_4 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та встановленням іспитового строку терміном 3 (три) роки. При цьому, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк призначеного обвинуваченому ОСОБА_4 за цим вироком покарання строк попереднього ув`язнення обвинуваченого у межах цього кримінального провадження з 13 вересня 2023 року, виходячи з того, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі, до 06 листопада 2023 року.

Положеннями ч. 1, ч. 4 ст. 71 КК України передбачено, що якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком. У разі вчинення злочину під час іспитового строку покарання, від якого особа була звільнена з випробуванням, вважається невідбутою частиною покарання, що має приєднуватися до покарання за новим вироком.

Отже, на підставі ст. 71, 72 КК України слід частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 06.11.2023 року та призначити остаточне покарання ОСОБА_4 за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк шість років.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Документи, надані учасниками судового провадження на підставі ст. 100 КПК України слід залишити в матеріалах кримінального провадження.

Крім того, слід стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта у кримінальному провадженні у сумі 200,00 грн.

Керуючись ст. 368, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 06.11.2023 рокута призначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі на строк шість років.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 07.03.2025 року.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта у кримінальному провадженні у сумі 200 грн.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. На підставі ч. 3 ст. 376 КПК України роз`яснити обвинуваченому, захиснику, його законному представнику, потерпілому, його представнику, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1