Справа № 191/2450/24
Провадження № 1-в/191/580/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вступна та резолютивна частини)

02 грудня 2024 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції подання начальника Синельниківського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавленням волі відносно засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бахмут Донецької області, громадянина України, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який на даний час відбуває покарання в ДУ «Синельниківська виправна колонія (№94)», засудженого 04.09.2024 року Дніпровським апеляційним судом за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

07.10.2024 року суду надійшло подання начальника Синельниківського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області відносно ОСОБА_4 про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавленням волі.

В поданні зазначено, що 23.09.2024 р. до Синельниківського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області на виконання надійшли розпорядження та вирок Дніпровського апеляційного суду від 04.09.2024 р., який набрав законної сили 04.09.2024 р.

Було встановлено, що засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання у виді позбавлення волі в ДУ «Синельниківська виправна колонія (№94)» та є обмеженим нормами кримінального та кримінально-виконавчого права України у своїх волевиявленнях, у тому числі, здійсненні фінансових дій та не може самостійно здійснювати платежі на оплату штрафу. У зв`язку з цим, 23.09.2024 року до ДУ «Синельниківська виправна колонія (№94)»було направлено лист з проханням посприяти у виконанні покарання у виді штрафу відносно ОСОБА_4 , шляхом залучення останнього до праці.

27.09.2024 року з ДУ «Синельниківська виправна колонія (№94)» надійшла відповідь із зазначенням інформації про поведінку засудженого, строків відбування покарання та відсутності у засудженого бажання працевлаштовуватися.

27.09.2024 року до ДУ «Синельниківська виправна колонія (№94)» направлено повторний лист з докладним роз`ясненням законодавчих норм, на підставі яких відділ пробації звертається за сприянням у виконанні вироку суду, порядку та строків сплати штрафу.

07.10.2024 року до відділу пробації надійшла відповідь з ДУ «Синельниківська виправна колонія (№94)» з повторним зазначенням наданої раніше інформації відносно засудженого ОСОБА_4 та повідомлено про його відмову надавати будь-які письмові пояснення щодо наміру сплатити штраф, призначений вироком суду.

Тому представник органу пробації просить розглянути питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавленням волі стосовно засудженого ОСОБА_4 .

Представник відділу пробації у судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Засуджений у судовому засіданні просив замінити несплачену суму штрафу, призначену вироком суду, на покарання у виді позбавленням волі.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти заміни покарання у виді штрафу на покарання у виді позбавлення волі.

Суд, заслухавши думку прокурора, засудженого, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне відмовити у задоволенні подання з наступних підстав.

Положеннями статті 3 Кримінально-виконавчого кодексу України врегульована дія кримінально-виконавчого законодавства у просторі й часі, та зазначено, що до засуджених, які відбувають покарання на території України, застосовується кримінально-виконавче законодавство України. Порядок і умови виконання та відбування покарань визначаються та забезпечуються відповідно до законодавства, яке діє на час виконання та відбування кримінального покарання.

З урахуванням Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення положень ст.58 Конституції України, ст. 6, 81 КК України (справа N 1-3/2000 про зворотну дію кримінального закону в часі) від 19 квітня 2000 р., питання застосування або незастосування того чи іншого елемента змісту процедури чи умов виконання - відбування покарання повинно вирішуватися у відповідності з законом, який діє в даний момент, а не законом, який діяв під час засудження, початку виконання вироку тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно з п. 10 ч.1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України.

Вимогами ч. 3 ст. 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст. 318-380 КПК України, з урахуванням положень цього розділу.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КВК України, засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчу інспекцію за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КВК України, у разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавленням волі відповідно до закону.

Разом з тим, слід зазначити, що відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, враховує те, що ст. 2 КПК України встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У п. 24 рішення ЄСПЛ у справі "Надточій проти України" та п. 23 рішення ЄСПЛ у справі "Гурепка проти України N 2" наголошується на принципі рівності сторін, одному із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений 04.09.2024 року Дніпровським апеляційним судом за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000,00 грн.

На даний час засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання у виді позбавлення волі в ДУ «Синельниківська виправна колонія (№94)».

Станом на дату розгляду даної справи несплачена сума штрафу становить 34000,00 грн., що дорівнює 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян

Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 53 КК України, у разі несплати штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських робіт із розрахунку одна година громадських робіт за один установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян або виправними роботами із розрахунку один місяць виправних робіт за двадцять установлених законодавством неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, але на строк не більше двох років.

Згідно абз. 2 ч. 5 ст. 53 КК України, у разі несплати штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, призначеного як основне покарання, та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді позбавлення волі із розрахунку один день позбавлення волі за вісім неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Для заміни несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських чи виправних робіт необхідно встановити чи може даний вид покарання призначатися до даної особи, з урахуванням обмежень, передбачених ч.3 ст.56, ч.2 ст. 57 КК України.

Таким чином, враховуючи те, що у ОСОБА_4 несплачена сума штрафу становить менше 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, то суд не вбачає підстав для заміни ОСОБА_4 несплаченої суми штрафу на позбавлення волі, а тому подання органу пробації задоволенню не підлягає.

Крім того, враховуючи те, що з матеріалів подання вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 06.12.2023 відбуває покарання у виді позбавлення волі в ДУ «Синельниківська виправна колонія (№94)» та за весь період відбування покарання в установі засуджений працевлаштованим не був, бажання працевлаштовуватись не виказує, то підстав для розстрочки виплати несплаченої суми штрафу також немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.53 КК України, ст. 537, 539 КПК України, ст.26 КВК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

відмовити у задоволенні подання начальника Синельниківського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавленням волі відносно засудженого ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1