Справа № 489/1073/25
Провадження № 1-кс/489/321/25
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

іменемУкраїни

26 лютого 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000055 від 07.02.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28 ч.5 ст.191, ч.3 ст.28 ч.2 ст.15 ч.5 ст.191, ч.3 ст.28 ч.1 ст.366 КК України, про арешт майна,

встановив:

24.02.2025 прокурор відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження №0000055 від 07.02.2023, звернулась до слідчого судді з клопотанням, в якому просила накласти арешт на квартиру, зареєстровану за ОСОБА_4 , яка є спільною сумісною власністю її та підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000055 від 07.02.2023 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України, тому із метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання просила накласти арешт на майно, зазначене у клопотанні.

У судове засідання прокурор не з`явилась, у клопотанні просила його задовольнити та розглянути без її участі.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 172 КПК України, розгляд клопотання проведено без повідомлення підозрюваного, оскільки слідчий суддя дійшов висновку, що це є необхідним для забезпечення мети арешту майна, а саме: для запобігання можливості його відчуження.

Розгляд клопотання проводиться без фіксування ходу засідання за допомогою технічних засобів відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Із матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, а саме:

- заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах, організованою групою, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 5 ст. 191 КК України;

- замах на заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах, організованою групою, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191 КК України;

- складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, вчинене організованою групою, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України.

24.01.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України.

Обґрунтованість підозри підтверджується долученими до клопотання та дослідженими доказами, зокрема, договорами поставки товару з додатками та додатковими угодами; рахунками на оплату; платіжними дорученнями; банківськими виписками; видатковими накладними; протоколом огляду місця події; висновками експерта.

Санкцією ч. 5 ст. 191 КК України передбачено покарання, окрім іншого, у вигляді конфіскації майна.

Крім того, Департаментом з питань цивільного захисту та оборонної роботи Херсонської обласної державної адміністрації в порядку ст. 128 КПК України пред`явлено цивільний позов від 13.02.2025 № 46-03-4- 266/0/25/46-03 про відшкодування матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням (у кримінальному провадженні №0000055) до підозрюваних ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та третіх осіб ТОВ «Золотий клєвєр», ТОВ «Екотранссервіс-21» на загальну суму 11 860 735,90 грн.

Згідно Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №2 від 19.02.2025, відповідно до актового запису № 11 від 17.01.2007 зареєстровано шлюб ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з громадянкою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості про реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Проте, до клопотання додано надано архівну довідку БТІ від 20.02.2025 № 111, згідно з якою право власності на квартиру по АДРЕСА_1 належало ОСОБА_9 на підставі договору дарування від 18.11.1995.

Стаття 24 Кодексу про шлюб та сім`ю України (який діяв на дату набуття ОСОБА_4 права власності на квартиру) передбачала, що майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них.

Аналогічна норма міститься і в ст. 57 чинного Сімейного кодексу України.

Таким чином, квартира, яка належить ОСОБА_4 на підставі договору дарування, є її особистою приватною власністю.

За таких обставин, слідчий суддя вважає недоведеним факт перебування квартири, яку прокурор просить арештувати, у спільній сумісній власності ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

З урахування викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 131-132, 167, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

У задоволенні клопотання про арешт майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1