Справа № 462/72/25
провадження 1-кс/462/57/25
У Х В А Л А

10 січня 2025 року слідча суддя Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові клопотання слідчої слідчого відділення ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_4 ,у кримінальному провадженні № 0001073 від 05.11.2024 про накладення арешту на майно за фактом вчинення кимінального правопорушення, передбаченогоч. 1, 2 ст. 307 КК України,

встановила:

слідчий СВ ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_4 , звернулась до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні № 0001073 про накладення арешту на майно, а саме мобільний телефон, який ОСОБА_5 було видано під час затримання, а саме мобільний телефон марки "Samsung"імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 і з сім картою з абонентським номером НОМЕР_3 із забороною відчуження та користування даним майном. Клопотання обгрунтовує тим, що відповідно до витягу з кримінального провадження № 0001073 від 05.11.2024 року до ЄРДР внесено відповідні відомості про кримінальне правопорушення, кваліфіковане за ч. 1 ст. 307 КК України. Також, 07.01.2025 року ОСОБА_5 повторно незаконно збув ОСОБА_6 5 таблеток із надписом "Метафін ІС", що містять у собі діючу речовину метадон, після чого був затриманий працівниками поліції. По даному факту було внесено відомості до ЄРДР по криміналльному провадженню № 0000017 від 07.01.2025 року за ч. 2 ст. 307 КК України. 07.01.2025 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 307 КК України. Під час затримання ОСОБА_5 видав мобільний телефон імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 і з сім картою з абонентським номером НОМЕР_3 .

Слідча та прокурор у судове засідання не з`явилися, про розгляд клопотання були повідомлені належним чином, просили таке слухати без їх участі та участі та участі осіб, у яких вказані речі перебувають, оскільки існує реальна загроза приховування, пошкодження чи знищення майна. Повідомлення скеровувались всім учасникам клопотання.

За таких обставин, з урахуванням неприбуття учасників процесу у судове засідання, слідчий суддя вважає за можливе з`ясувати всі обставини під час судового розгляду за їх відсутності.

У зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадженні не здійснювалось (стаття 107 КПК України).

Дослідивши доводи викладені в клопотанні, перевіривши додані до клопотання матеріали кримінального провадження, включаючи витяг з кримінального провадження № 0001073 від 05.11.2024 року,протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 07.01.2025 року, постанову про визнання речових доказів від 07.01.2025 року, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Статтею 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Згідно із ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Враховуючи вищенаведене, оскільки вилучений предмет визнано речовим доказом відповідно до постанови слідчого від 07.01.2025 року, а тому є всі підстави вважати, що вказаний предмет відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, а тому для уникнення можливості приховування, пошкодження, псування, втрати, знищення, відчуження, необхідно накласти арешт.

Керуючись ст. ст. 107, 131, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

клопотання задовольнити.

Накласти арешт на речовий доказ у кримінальному провадженні № 0001073 від 05.11.2024 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 307 КК України, а саме на телефон марки "Samsung" імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 і з сім картою з абонентським номером НОМЕР_3 із забороною відчуження та користування даним майном.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчу СВ ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя/підпис/

З оригіналом згідно:

Слідча суддя: ОСОБА_1