Справа № 461/9381/24
Провадження № 1-в/461/289/24
УХВАЛА

03.12.2024 року Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участі:

прокурора ОСОБА_3

представник медичної установи ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву засудженого ОСОБА_5 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із тяжкою хворобою, відповідно до ст. 84 Кримінального кодексу України, -

встановив:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з вказаною заявою, у якій зазначив, що у нього наявне важке захворювання, яке перешкоджає подальшому відбуванню покарання, що є підставою для застосування положення ст. 84 Кримінального кодексу України. Зазначив, що на даний час перебуває на лікуванні в хірургічному відділенні Львівської багатопрофільної лікарні № 19 філії Державної установи «Центр охорони здоров`я ДКВС України». У зв`язку із вказаним, просив суд звільнити його від подальшого відбування покарання.

Засуджений подав заяву про здійснення розгляду без його участі.

Лікар Львівської багатопрофільної лікарні № 19 філії Державної установи «Центр охорони здоров`я ДКВС України» у Львівській області в судовому засіданні підтвердив факт тяжкого захворювання засудженого. Повідомив, що 10.10.2024 року засуджений вже звертався до суду із вказаною заявою та йому було відмовлено в її задоволенні, однак з цього часу стан здоров`я останнього значно погіршився. Наявне у ОСОБА_5 захворювання радикальному лікуванню не підлягає. При цьому, провести паліативні цикли хіміотерапії не можливо, у зв`язку із відсутністю у лікарні відповідних медичних препаратів. Додатково вказав, що прогнози щодо одужання засудженого є дуже песимістичними.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення подання заперечував.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали подання разом з висновком лікарсько-консультативної комісії про медичний огляд засудженого, суд приходить до наступного висновку.

Стаття 152 КВК України визначає, що підставами звільнення від відбування покарання є хвороба засудженого.

В силу ч. 2 ст. 84 КК України особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Перелік хвороб, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання визначений спільним наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України №1348/5/572 від 15.08.2014 року.

За правилом ч. 5 ст. 154 КВК України, подання про звільнення від відбування покарання внаслідок іншої тяжкої хвороби подається до суду начальником органу або установи виконання покарань. Одночасно з поданням до суду надсилаються висновок лікарської комісії й особова справа засудженого. У поданні вказуються дані, які характеризують поведінку засудженого під час відбування покарання.

Згідно пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу» вирішуючи питання про звільнення від подальшого відбуття покарання осіб, які захворіли на тяжку хворобу, суд має виходити не тільки з висновку лікарської комісії, а й враховувати тяжкість вчиненого злочину, поведінку засудженого під час відбуття покарання, ставлення до праці, ступінь його виправлення, чи не ухилявся він від призначеного лікування, а також інші обставини.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу» від 28 вересня 1973 року № 8, факт захворювання засудженого на тяжку хворобу сам по собі не тягне обов`язкового звільнення від відбуття покарання.

Звільнення від відбуття покарання через хворобу з місць позбавлення волі може бути застосоване судом до тих засуджених, які захворіли під час відбуття покарання і ця хвороба перешкоджає відбувати покарання, тобто у випадках, коли дальше утримання в місцях позбавлення волі загрожує їх життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків. Це стосується й тих осіб, які захворіли до засудження, але під час відбуття покарання їхня хвороба внаслідок прогресування набула характеру, зазначеного в Переліку захворювань.

Судом було встановлено, що ОСОБА_5 засуджений 15.07.2022 року Стрийським міськрайонним судом Львівської області за ч.3 ст.307,ч. 4 ст. 70 КК України до 9 років позбавлення волі.

Вирок вступив в законну силу 24.05.2023 року.

26.09.2024 року засуджений прибув з ДУ «Дрогобицька виправна колонія (№40)» Львівської області на лікування до Львівської багатопрофільної лікарні №19 філії центру охорони здоров`я ДКВС України у Львівській області.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 10.10.2024 року у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про вирішення питання про звільнення від відбування покарання у зв`язку із хворобою було відмовлено. В мотивувальній частині ухвали зазначено, що лікар в судовому засіданні лікар повідомив, що ОСОБА_5 отримує лікування, а тому вважає, що зміна режиму лікування є недоцільною. Відтак, суд прийшов до висновку, що засуджений отримує постійну професійну медичну допомогу, стан здоров`я ОСОБА_5 підтримується лікарями на належному рівні та не перешкоджає утриманню в установі виконання покарань.

Згідно з представленим висновком лікарсько-консультативної комісії про медичний огляд засудженого ОСОБА_5 від 21.11.2024 року, у останнього встановлено рак висхідного відділу товстої кишки T4N1M1. Продовження захворювання. Метастазування в печінку IV стадія, IVклінічна група. Стан після радикальної правобічної геміколектомії (28.11.2023) і хіміотерапії (Цп+5-Фт, 01.2024). Анемія важкого ступеня.

Згідно п. 1 та п. 2 Розділу VI Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженому спільним наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України №1348/5/572 від 15.08.2014 року, медичному обстеженню з метою підготовки та подання до суду матеріалів для вирішення питання про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання підлягають засуджені, які захворіли в установах виконання покарань, а також особи, які захворіли до засудження, але їх хвороби внаслідок прогресування набули характеру, зазначеного в переліку хвороб, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, згідно з додатком 13 до цього Порядку.

Медичний огляд засуджених осіб проводиться лікарсько-консультативними комісіями закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України (ДКВС), у разі неможливості перенаправлення хворого засудженого до закладу охорони здоров`я ДКВС медичний огляд засуджених осіб проводиться лікарсько-консультативними комісіями закладів охорони здоров`я державної або комунальної форм власності після обов`язкового лікування і обстеження хворого в стаціонарних умовах закладів охорони здоров`я ДКВС або закладів охорони здоров`я державної або комунальної форм власності з урахуванням результатів його медичного обстеження, проведеного лікування та заключного діагнозу.

Згідно з пунктом 1 розділу 4 Переліку захворювань, які є підставою для подання в суд матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 року № 1348/5/572, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 20.08.2014 року за № 990/25767, матеріали на засудженого ОСОБА_5 можуть бути подані на розгляд суду.

Відповідно до ст. 7,8 КВК України, держава поважає і охороняє права, свободи і законні інтереси засуджених, забезпечує необхідні умови для їх виправлення і ресоціалізації, соціальну і правову захищеність та їх особисту безпеку. Засуджені користуються всіма правами людини та громадянина, передбаченими Конституцією України, за винятком обмежень, визначених цим Кодексом, законами України і встановлених вироком суду. Засуджений має право на охорону здоров`я в обсязі, встановленому Основами законодавства України про охорону здоров`я, за винятком обмежень, передбачених законом.

Положеннями ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року №3477-IV визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Нормами частини 1статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, покладає на державу зобов`язання охороняти право кожної людини на життя. Обов`язками держави з реалізації права на життя, яке є найбільшим і найважливішим із соціальних та правових благ особистості, є створення належних умов для реалізації цього права.

Так, в рішення ЄСПЛ у справі "Коновальчук проти України" від 13.10.2016 року, ЄСПЛ підтвердив системні порушення права засуджених осіб на медичну допомогу, відсутність адекватного лікування, так і про неналежні умови перевезення, що в подальшому було визнано судом порушенням з боку Держави Україна.

Суд враховує, що відповідно наявного в матеріалах справи листа начальника Львівської багатопрофільної лікарні від 02.12.2024 року, керівництвом лікарні 10.10.2024 року вже подавались матеріали до Галицького районного суду м. Львова щодо звільнення ОСОБА_5 від подальшого відбування покарання по захворюванню. Однак, на момент огляду (27.11.2024 року) стан хворого продовжує погіршуватись, він худне, ослаблений, у нього посилився біль в животі. Радикальному лікуванню не підлягає. Провести паліативні цикли хіміотерапії не видається можливим через відсутність препаратів на балансі лікарні.

Зазначені обставини повністю підтвердив лікар у судовому засіданні.

З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, враховуючи характер наявного у ОСОБА_5 захворювання, висновок лікарської комісії, який сумнівів не викликає, відсутність відомостей про ухилення засудженого від призначеного лікування, а також керуючись принципом гуманності, суд дійшов висновку про наявність підстав для звільнення останнього від відбування покарання у зв`язку із тяжкою хворобою.

Керуючись ст. 84 КК України, ст.ст. 376, 537, 539 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Заяву засудженого ОСОБА_5 про звільнення від покарання у зв`язку з тяжкою хворобою,- задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком року Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29.03.2023 року за ч.3 ст.307,ч. 4 ст. 70 КК України до 9 років позбавлення волі, звільнити від подальшого відбування покарання у зв`язку з тяжкою хворобою, що перешкоджає відбуванню покарання.

У разі одужання засудженого ОСОБА_5 , він повинен бути направлений для відбування покарання, якщо не закінчаться строки давності виконання обвинувального вироку, або будуть відсутні інші підстави для звільнення від покарання.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим з моменту вручення копії ухвали суду.

Головуючий суддя ОСОБА_1