Справа № 350/976/24
Номер провадження 1-кп/350/52/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2025 року Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 в селищі Рожнятів Калуського району Івано-Франківської області клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 та клопотання зихисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 з тримання під вартою на домашній арешт у кримінальном у провадженні за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 березня 2024 року за № 0000065,

в с т а н о в и в:

В провадженні суду перебуває кримінальне провадження за обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України.

У цьому кримінальному провадженні щодо обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ухвали Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 1 листопада 2024 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 30 грудня 2024 року.

Ухвалою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 17 грудня 2024 року обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого було продовжено на 60 днів до 14 лютого 2025 року.

Враховуючи, що розгляд кримінального провадження триває, а строк запобіжного заходу щодо обвинуваченого спливає 14 лютого 2025 року, прокурор подав до суду клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого строком на 60 днів, посилаючись на те, що ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, на підставі яких було обрано запобіжний захід щодо обвинуваченого не змінилися та продовжують існувати, а більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігти вказаним ризикам, просив клопотання задовольнити, при цьому визначити заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 гривень з покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 Кримінального процесуального кодексу України.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 заперечували задоволення клопотання прокурора.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 подав до суду клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, посилаючись на те, що обвинувачений злочину не вчиняв та кримінальне провадження щодо нього сфальсифіковане, та в матеріалах кримінального провадження відсутні прямі докази вчинення ним крадіжки майна ОСОБА_6 та обвинувачення грунтується виключно на його зізнавальних показах, які він надав під час досудового розслідування. Як зазначив ОСОБА_4 зізначвальні покази він надав так як погодився на пропозицію працівників відділення поліції № 2 (селище Рожнятів) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області за грошову винагороду «взяти на себе» відповідальність за на той час «не розкритий злочин», а саме крадіжки майна ОСОБА_6 . На підтвердження цього факту ОСОБА_4 надав суду докази, що підтверджують грошові перекази працівників поліції на рахунки його цивільної дружини ОСОБА_7 . Вважає, що за зазначених обставин, коли виявлені істотні сумніви в причетності ОСОБА_4 до вчинення злочину, а також законність пред`явленого йому обвинувачення не існує законних підстав та відпала необхідність (доцільність) застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просить застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід - домашній арешт. При цьому батько обвинуваченого ОСОБА_8 та тітка ОСОБА_9 зобов`язалися надати обвинуваченому житло та засоби для існування.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання захисника.

Прокурор заперечував щодо зміни запобіжного заходу на більш м`який домашній арешт, з підстав зазначених у своєму клопотанні про продовження запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою.

Суд, ознайомившись із клопотаннями, дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши позицію учасників судового провадження, приходить до наступних висновків.

У відповідності до статті 131 Кримінального процесуального кодексу України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до ухвали Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 1 листопада 2024 року відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 30 грудня 2024 року.

Відповідно до частин першої, третьої статті 331 Кримінального процесуального кодексу України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого, або продовжити його.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, передбаченого частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України, а саме у вчинення крадіжки майна потерпілої ОСОБА_6 , якою їй було завдано матеріальної шкоди на суму 4 148 грн.

Під час судового розгляду обвинувачений повідомив, що перебуваючи в складній життєвій ситуації пристав на пропозицію працівників поліції за винагороду зізнатися у скоєнні крадіжки майна потерпілої ОСОБА_6 , яку на його думку вчинили інші особи. Про зазначені обставини він повідомив до Державного бюро розслідувань Територіального управління, розташованого у місті Львові.

На цій стадії судового розгляду кримінального провадження суд позбавлений права висловлювати свою позицію, щодо вказаних обвинуваченим обставин, однак може врахувати їх при вирішенні питання щодо запобіжного заходу.

Слід зазначити, що в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про ухилення ОСОБА_4 від слідства і суду або від виконання процесуальних рішень, окрім того прокурором не надано і підтверджень того, що обвинувачений за час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження намагався вплинути на потерпілу та свідків.

Суд вважає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до вимог пунктів 1, 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою, а ризик переховування від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

При вирішенні питання щодо зміни чи обрання дії запобіжного заходу, суд враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його вини у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, наявність у останнього постійного місця проживання та реєстрації, його стан здоров"я, міцність соціальних зв`язків, наявність судимості.

Обираючи відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою судом було враховано наявність ризиків, передбачених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимог Конвенції заарештована особа має право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов затримання, а рішення суду про продовження строку тримання під вартою, не може базуватись на первісних підставах, що слугували для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання заявника під вартою; і суд має з`ясувати можливість застосування до заявника будь-яких альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою (рішення ЄСПЛ у справі "Третьяков проти України").

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, обвинувачений за місцем проживання характеризується задовільно, має стійкі соціальні зв`язки, постійне місце проживання, проживає у цивільному шлюбі з громадянкою ОСОБА_10 з якою мають спільну дитину ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зазначене підтверджується довідкою Дубівської сільської ради та свідоцтвом про народження). Окрім того батько обвинуваченого ОСОБА_8 та тітка ОСОБА_9 зобов`язалися надати обвинуваченому житло та засоби для існування.

Також з матеріалів кримінального провадження убачається, що обвинувачений раніше судимий, відбув покарання повністю.

Суд враховуючи що на теперішній час відсутні дані про те, що обвинувачений може ухилятись від суду, чи іншим чином перешкоджати правосуддю, вважає, що ризик впливу на потерпілу та свідків може бути мінімізований за рахунок інших запобіжних заходів.

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до обвинуваченого має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

Суд. з урахуванням викладеного, вважає, що продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не є доцільним з тих підстав, що на теперішній час заявлені ризики, що враховані при застосуванні запобіжного заходу - тримання під вартою, передбачені статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України зменшилися та не виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, а тому приходить до висновку змінити обвинуваченому раніше обраний запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт строком на 2 місяці, з покладенням на нього обов`язків: прибувати до суду за першою вимогою;здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово без дозволу суду. утримуватися від спілкування (будь-яким чином, в тому числі за допомогою телефонних та електронних засобів зв`язку) з потерпілою та свідками, окрім спілкування з визначеними особами виключно під час судового розгляду.

Керуючись статтями 131, 132, 154, 155, 156, 158, 177,178, 183, 206, 331, 372, частиною другою статті 376 Кримінального процесуального кодексу України,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 - відмовити.

Клопотання захисника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обраний відносно нього запобіжний захід - тримання під вартою на домашній арешт (цілодобовий) строком на два місяці до 30 березня 2025 року (включно).

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати до суду за першою вимогою;

2) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

3) не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово без дозволу суду.

4) утримуватися від спілкування (будь-яким чином, в тому числі за допомогою телефонних та електронних засобів зв`язку) з потерпілою та свідками, окрім спілкування з визначеними особами виключно під час судового розгляду.

Попередити обвинуваченого ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що відповідно до частини п`ятої статті 181 Кримінального процесуального кодексу України, працівники Відділення поліції № 2 (селище Рожнятів) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області з метою контролю за його поведінкою, як особи, яка перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в його житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Контроль за виконанням ухвали суду в цій частина покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звільнити з під варти негайно.

Вважати ОСОБА_4 таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Ухвалу в частині заміни відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити на виконання Відділення поліції № 2 (селище Рожнятів) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, який зобов`язаний поставити на облік ОСОБА_4 , про що повідомити суд.

Працівникам Відділення поліції № 2 (селище Рожнятів Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області з метою здійснення контролю за поведінкою обвинуваченого ОСОБА_4 стосовно якого обраний запобіжний захід - домашній арешт надається право з`являтися в житло обвинуваченого ОСОБА_4 , розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та вимагати надання усних та письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику та направити начальнику Державної установи «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено об 11 год. 50 хв. 31 січня 2025 року.

Суддя ОСОБА_12