ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/224/25

Провадження № 1-кп/486/149/2025

11 квітня 2025 року м. Південноукраїнськ

Южноукраїнський міський суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000012 від 12.01.2025, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Мала Виска, Кіровоградської області, громадянина України, з базовою середньою освітою, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-25.04.2002 Маловисківським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 188 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;

-15.05.2003 Маловисківським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі;

-02.07.2003 Кіровським районним судом міста Кіровоград за ч. 1 ст. 309 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі. Звільнений від відбування покарання умовно-достроково11.07.2008 із невідбутим строком 8 місяців 5 днів;

-12.01.2012 Маловисківським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

-11.07.2013 Маловисківським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України із застосуванням ст. ст. 70, 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнений 05.03.2016 по відбуттю строку покарання;

-20.11.2019 Новомиргородським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.

-Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 11.12.2024 звільнений на підставі ч. 2 ст. 74 КК України від покарання у виді 5 років позбавлення волі, призначеного вироком Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 20.11.2019 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України;

-25.09.2020 Маловисківським районним судом Кіровоградської області за ст. 395 КК України до покарання у виді 2 місяці арешту;

-11.01.2021 Маловисківським районним судом Кіровоградської області, з урахуванням змін внесених вироком Кропивницького апеляційного суду від 20.05.2021, за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ч. ч. 1, 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 3 роки позбавлення волі;

-Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 11.12.2024 звільнений на підставі ч. 2 ст. 74 КК України від покарання у виді 3 років позбавлення волі, призначеного вироком Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 11.01.2021, з урахуванням змін, внесених вироком Кропивницького апеляційного суду від 20.05.2021, за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України. ОСОБА_3 вважається засудженим вироком Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 11.01.2021, з урахуванням змін, внесених вироком Кропивницького апеляційного суду від 20.05.2021, за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі;

-22.12.2021 Маловисківським районним судом Кіровоградської області з урахуванням змін, внесених вироком Кропивицького апеляційного суду від 04.07.2022, за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України із застосуванням ч. ч. 1, 4 ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі;

-Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 11.12.2024 звільнений на підставі ч. 2 ст. 74 КК України від покарання у виді 3 років позбавлення волі за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, та у виді 2 років позбавлення волі за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, призначеного вироком Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 22.12.2021, з урахуванням змін, внесених вироком Кропивницького апеляційного суду від 04.07.2022. Вважається засудженим вироком Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 22.12.2021, з урахуванням змін, внесених вироком Кропивницького апеляційного суду від 04.07.2022, за ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі;

-Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06.11.2023 невідбуте покарання у виді позбавлення волі замінено більш м`яким у виді обмеження волі. Звільнений в грудні 2024 року по відбуттю строку покарання.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.186 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

11.01.2025 року ОСОБА_3 в період дії воєнного стану приблизно о 23-00 год. біля Південноукраїнського ліцею № 4 Південноукраїнської міської ради, розташованого за адресою: пр-т Незалежності, 16, м. Південноукраїнськ Миколаївської області, помітив потерпілу ОСОБА_6 , яка мала при собі належну їй жіночу сумку коричневого кольору з вмістом її особистих речей. Після чого у ОСОБА_3 виник раптовий злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, тому він почав переслідувати потерпілу.

Того ж дня приблизно о 23-30 год., ОСОБА_3 , перебуваючи на другому поверсі під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_3 , де також була і потерпіла ОСОБА_6 , з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння та його караність, переслідуючи корисливу мету та ціль незаконного збагачення, в умовах воєнного стану, діючи умисно, повторно та відкрито, розуміючи, що його дії будуть помічені потерпілою, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій у вигляді спричинення майнової шкоди потерпілій та бажаючи їх настання, шляхом ривка, вихопив належну останній жіночу сумку коричневого кольору з матеріалу шкірзамінника, вартістю 310 грн, в якій знаходилися: гаманець сірого кольору з матеріалу шкірзамінника, вартістю 100 грн, грошові кошти в загальній сумі 300 грн, номіналом 100 грн та 200 грн, мобільний телефон фірми «Redmi», моделі «Note 10 Pro Onex Gray» 6 GB RAM 128 GB ROM, з IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , вартістю 5356 грн, 40 коп., банківська картка «VOSTOK» № НОМЕР_3 , банківська картка «Prostbank» № НОМЕР_4 , банківська картка «Райффайзен Банк» № НОМЕР_5 , тимчасова посвідка на проживання № НОМЕР_6 (Permesso di soggiorno) на ім`я потерпілої.

В процесі незаконного заволодіння вказаним майном ОСОБА_3 усвідомлював, що його дії помічені власницею майна ОСОБА_6 та оцінюються як ним, так і потерпілою, як відкрите викрадення чужого майна, однак, ігноруючи цю обставину та не реагуючи на подальші зауваження потерпілої повернути викрадене, залишив місце події разом з викраденим майном, яким надалі розпорядився на свій розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 6066 (шість тисяч шістдесят шість) грн, 40 коп.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно в умовах воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину повністю та підтвердив вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, не оспорював обставини, встановлені в ході слідства та зазначені в обвинувальному акті. Зазначив, що щиро кається, просив суворо не карати. визначити покарання без позбавлення волі.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 показав, що 11 січня 2025 року о 23-00 год. помітив потерпілу, яка мала при собі жіночу сумочку, попросив у неї цигарку, потім почав за нею слідувати. Коли вона зайшла в під`їзд, зайшов за нею та зірвав з її плеча належну їй сумочку, з якою втік з місця вчинення злочину. В подальшому зміст сумочки переклав до себе в кишені, а саму сумку викинув. Пояснив, що насправді не хотів брати сумку, а хотів з потерпілою познайомитися та разом піти додому. На наступний день хотів залагодити свою провину, просив у потерпілої вибачення, співпрацював зі слідством, коли приїхала поліція, у всьому зізнався та показав, куди викинув сумку.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що поверталася додому 11.01.2025 близько 23-00 ввечері, біля школи №4 з`явився біля неї обвинувачений, вона пішла до магазину «Сільпо», щоб заховатися, але він був закритий і вона повернулася до автобусної зупинки, обвинувачений попросив у неї цигарку, потім запропонував купити цигарок, зав`язався діалог, він її провів додому, запрошував до себе випити, на що вона відмовилась. Вже коли зайшла в під`їзд, обвинувачений зайшов за нею і біля вхідних дверей до квартири зірвав сумку і побіг. Кричала йому вслід, але не побігла за ним, бо було страшно. Пізніше обвинувачений просив у неї вибачення, на даний час претензій до обвинуваченого потерпіла не має, просить суд пом`якшити йому покарання та дати шанс виправитися.

Клопотань про допит свідків сторони не заявляли, тому з врахуванням таких засад кримінального провадження як змагальність (ст. 22 КПК України) та диспозитивність (ст. 26 КПК України) такі докази в даному провадженні судом не досліджувалися.

Крім показів самого обвинуваченого ОСОБА_3 , винуватість останнього у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення також підтверджується сукупністю зібраних по кримінальному провадженню та досліджених судом доказів, зокрема:

- рапортами щодо повідомлення зі служби 102 від 11 січня 2025 року;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_6 від 12.01.2025 року;

- протоколом огляду місця події від 12.01.2025 із фототаблицею;

- протоколом огляду місця події від 12.01.2025 із фототаблицею;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками та довідкою до нього від 12 січня 2025 року, згідно якого на пред`явлених знімках потерпіла ОСОБА_6 впізнала ОСОБА_7 , як особу, яка 11.01.2025 року близько 23-30 год. на 2-му поверсі під`їзду № 2 в будинку № 12 по бульвару Квітковому в м. Південноукраїнську, відкрито викрала належну їй сумочку, в якій знаходились її особисті речі;

- заявою ОСОБА_6 від 12.01.2025 року;

- протоколом огляду речі від 12.01.2025 року;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12 січня 2025 року;

- постановою та протоколом зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 12 січня 2025 року;

- протоколом огляду речі від 13.01.2025 року, згідно якого в ході огляду відеозапису , встановлено, що 11.01.2025 року о 23-10 год. поруч з приміщенням магазину ТОВ «АТБ-маркет», по просп. Незалежності, 25, в м. Південноукраїнську, Миколаївської області, виявлено потерпілу ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_3 , який слідує за нею спочатку до магазину «АТБ», а потім до магазину «Сільпо»;

- висновком експерта за результатами судово-товарознавчої експертизи №152/25 від 17.01.2025, згідно якого загальна ринкова вартість досліджуваних об`єктів з урахуванням зносу, станом на 11.01.2025 року становила 5766,40 грн.

Відповідно до вимоги про судимості ОСОБА_3 , останній неодноразово судимий, що підтверджується копіями вироків Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 25.04.2002 року; Кіровського районного суду міста Кіровограда від 02.07.2003 року; Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 12.01.2012 року; Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 11.07.2013 року; копіями ухвал Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 13.12.2017 року; копіями вироків Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 20.11.2019 року; Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 25.09.2020 року; Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 11.01.2021 року; Кропивницького апеляційного суду від 20.05.2021 року; копією ухвали Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 27.01.2021 року; копіями вироків Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 22.12.2021 року; Кропивицького апеляційного суду від 04.07.2022 року; копіями ухвал Арбузинського районного суду Миколаївської області від 25.01.2024 року; Арбузинського районного суду Миколаївської області від 11.12.2024 року.

Відповідно до довідок від 14.01.2024 та інформації Комунального некомерційного підприємства «Маловисківська лікарня Маловисківської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області» ОСОБА_3 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Згідно з характеристикою на засудженого ОСОБА_3 з ДУ «Південноукраїнська виправна колонія (№83)» від 19.12.2024 ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик ймовірної небезпеки для суспільства оцінюється як середній.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкриміноване, доведена повністю.

Дії ОСОБА_3 належить кваліфікувати за ч. 4 ст. 186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабежу), вчиненого повторно в умовах воєнного стану.

Згідно зі ст. ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

У відповідності до ст.12 КК України злочин, скоєний обвинуваченим ОСОБА_3 є тяжким злочином.

Обставиною, яка б відповідно до ст. 66 КК України пом`якшувала покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд визнає щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , в судовому засіданні не встановлено.

При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , суд виходить з наступних обставин.

Обвинувачений раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, востаннє вироком Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 22.12.2021 року з урахуванням змін, внесених вироком Кропивицького апеляційного суду від 04.07.2022 року, за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України із застосуванням ч. ч. 1, 4 ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06.11.2023 невідбуте покарання у виді позбавлення волі замінено більш м`яким у виді обмеження волі.

Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 11.12.2024 ОСОБА_3 вважається таким, що відбув призначене судом покарання, замінене йому ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06.11.2023.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує умови життя обвинуваченого, його соціальне та матеріальне становище, стан його здоров`я, рівень культури та освіти, його соціально - психологічні риси, при дослідженні яких з`ясовано, що обвинувачений є осудною особою, повністю усвідомлював значення своїх умисних дій і в повній мірі міг керувати ними. Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він має базову середню освіту, не працює, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, не перебуває на диспансерному обліку лікаря-нарколога та психіатра, не має постійного місця проживання.

Отже, суд при обранні виду та міри покарання обвинуваченому, враховуючи дані про його особу, ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, фактичних обставин та його наслідків, наявністю обставин, що пом`якшують покарання та відсутністю обтяжуючих обставин, вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено у виді позбавлення волі в межах, встановлених санкцією ч. 4 ст. 186 КК України.

Суд вважає, що, дане покарання ґрунтується на положеннях ст. ст. 50, 65 КК України, відповідає принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Цивільний позов не заявлявся.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню витрати за проведення експертизи згідно звіту про фактичні затрати на проведення судової-товарознавчої експертизи №152/25 від 17.01.2025 року в сумі 360,00 грн.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі положень ст.100 КПК України.

Обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити запобіжний захід тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 368-370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту його затримання, а саме з 12 січня 2025 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою в ДУ «Миколаївській слідчий ізолятор».

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення експертизи в сумі 360 (триста шістдесят) гривень 00 копійок.

Речові докази: жіночу сумку коричневого кольору (експертний пакет № NPU1112734), жіночий гаманець (експертний пакет № PSP2003617), мобільний телефон Redmi Note 10 Pro Onex Gray 6 GB RAM 128 GB ROM, з IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , з наявною сімкарткою та чохлом до нього салатового кольору (експертний пакет №WAR1618902) повернути за належністю ОСОБА_6 як власнику;

- коробку від мобільного телефону «Redmi», моделі «Note 10 Pro Onex Gray» 6 GB RAM 128 GB ROM, перчатки чорного кольору, тимчасове посвідчення на проживання на ім`я ОСОБА_6 , банківську карту «Vostok bank» № НОМЕР_3 , банківську картку «Prostbank» IBAN НОМЕР_4 , банківську картку «Райффайзен Банк» № НОМЕР_5 - залишити ОСОБА_6 як власнику;

- диск DVD-R 4.7GB з відеозаписом з камер відеоспостереження з приміщення магазину ТОВ «АТБ-маркет», по пр-ту Незалежності, 25, в м. Південноукраїнську за 11.01.2025 року, поміщений до пакету № 1 залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не були подані. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим, який утримується під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя ОСОБА_1