Справа № 458/129/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2025 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження

сторона обвинувачення:

прокурор Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , начальник Турківського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 ,

потерпіла особа Боринська селищна рада Самбірського району Львівської області повноважний представник ОСОБА_5 не прибула,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Турка Львівської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.07.2023 року № 0000541 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про живає за адресою АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою освітою, працює на посаді виконувача обов`язків лісничого Турківського ДЛГП «Галсільліс», одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, особа з інвалідністю III групи, раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.366 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 зважаючи на обсяг повноважень, який на час вчинення кримінального правопорушення обіймав в Турківському ДЛГП посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, тобто відповідно до ч. З ст. 18 КК України, мав статус службової особи, оскільки наказом №59-к від 01.10.2015 року, як на помічника лісничого Верховинського лісництва Турківського ДЛГП «Галсільліс», було покладено виконання обов`язків лісничого Верховинського лісництва Турківського ДЛГП «Галсільліс», у період часу з 28.09.2022 року по 31.08.2023 року, будучи обізнаним про те, що на земельній ділянці площею 1 га у виділі №6 кварталі №25 Верховинського лісництва Турківського ДЛГП «Галсільліс», яка відведена у рубку головного користування - поступова останнього прийому, наявна більша кількість відведених в рубку дерев, ніж зазначено у матеріалах відводу. Вказані документи стали підставою для отримання лісорубного квитка серії ЛЬ ЛРК №023801 від 20.12.2022 року рубки головного користування виділу №6 кварталу №25 Верховинського лісництва Турківського ДЛГП «Галсільліс» на площі 1,0 га, в якому зокрема зазначено, що вирубуванню не підлягають не віднесенні в рубку дерева та насінники породи бук в кількості чотири дерева. В подальшому ОСОБА_6 , зловживаючи службовим становищем, умисно, з метою одержання неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів на загальну суму 60805,04 грн фізичною особою підприємцем ОСОБА_7 , якій як виконавцю відповідно до договору підряду №05/03-2023 від 15.03.2023року було доручено виконання лісозаготівельних робіт та залученим ним на позадоговірних відносинах особам, які проводили лісозаготівельні роботи на підставі лісорубного квитка, у тому числі незаконно зрубаної деревини під приводом проведення на території лісництва вирубки дерев, внаслідок чого державі, згідно висновку інженерно-екологічної експертизи №СЕ-19/114-24/2178-ФХЕД від 08.02.2024 року завдано збитків на загальну суму 205286,3 грн, що у 100 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян. З даного приводу, 28.09.2022 року (точний час під час досудового розслідування не встановлено) виконувач обов`язків лісничого Верховинського лісництва Турківського ДЛГП «Галсільліс» ОСОБА_6 , будучи службовою особою в розумінні примітки до ч.1 ст. 364 КК України, діючи всупереч інтересам служби, знаходячись по місцю роботи в Турківському ДЛГП «Галсільліс», що за адресою: м. Турка, вул. Д.Галицького, 2, оформив акт відводу ділянки кварталу № 25 (площею 1,0 га) виділу №6 Верховинського лісництва в рубку, матеріально- грошову оцінку №425 про відведення на 2023 рік на лісовій ділянці площею 1 га у виділі 6 кварталу 25 Верховинського лісництва Турківського ДЛГП «Галсільліс», в рубку 127 дерев породи Бук загальною кубомасою 217 м.куб., таксова вартість якої, згідно матеріально-грошової оцінки №425, складала 1314 грн. Також, виконувачем обов`язків лісничого Верховинського лісництва Турківського ДЛГП «Галсільліс» ОСОБА_6 , 28.09.2022 було проведено огляд лісосіки з метою виявлення дерев призначених у рубку виділу №6 кварталу №25 Верховинського лісництва Турківського ДЛГП «Галсільліс», про що складено польова перелікова відомість дерев, призначених у рубку, а також складено нумераційна відомість дерев призначених для рубки в кількості 127 дерев, достовірно знаючи про те, що кількість дерев на ділянці є більшою. В подальшому 20.12.2022 року на підставі матеріалів відведення виданий лісорубний квиток серії ЛЬ ЛРК №023801 рубку головного користування виділу №6 кварталу №25 Верховинського лісництва Турківського ДЛГП «Галсільліс» площа якого складає 1,0 га. У подальшому, 15.03.2023 року підрядником ФОП ОСОБА_7 від імені якої на підставі довіреності діяв її син ОСОБА_8 прийнято лісову ділянку, що зазначена у вказаному лісорубному квитку, в розробку та здійснено вирубування. Також, між лісничим Верховинського лісництва Турківського ДЛГП «Галсільліс» ОСОБА_6 та ФОП ОСОБА_7 від імені якої на підставі довіреності діяв її син ОСОБА_8 було оформлено акти здачі-приймання виконаних робіт, а саме: № 01-03 від 31.03.2023 року, № 01/04 від 28.04.2023 року, №01-05 від 31.05.2023 року, №1-07 від 31.07.2023 року, однак лісозаготівельні роботи ФОП ОСОБА_7 від імені якої на підставі довіреності діяв її син ОСОБА_8 та наявними у неї найманими працівниками не проводились, натомість лісозаготівельні роботи проводились залученими ОСОБА_6 на позадоговірних відносинах ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та іншими невстановленими в ході досудового розслідування особами, які проводили (лісозаготівельні роботи) на підставі лісорубного квитка, в тому числі незаконно зрубаної деревини у кількості 10 дерев породи Бук, під приводом проведення на території лісництва вирубки дерев. За результатами виконання лісозаготівельних робіт було виявлено факт зрізання дерев породи Бук в кількості 140 штук, три з яких не мали відношення до даної рубки. Однак, відповідно до лісорубного квитка ЛЬ ЛРК №023801 та матеріалів відведення на вказаній ділянці, відведено у рубку головного користування 127 дерев породи Бук. В результаті зловживання службовим становищем виконувачем обов`язків лісничого Турківського ДЛГП «Галсільліс» ОСОБА_6 , що виразилось в умисних діях, вчинених, з мстою одержання неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів на загальну суму 60805,04 грн фізичною особою підприємцем ОСОБА_7 , якій як виконавцю відповідно до договору підряду №05/03-2023 від 15.03.2023 року було доручено виконання лісозаготівельних робіт та залученим ним на позадоговірних відносинах особам, які проводили рубку дерев на підставі лісорубного квитка, у тому числі незаконно зрубаної деревини у кількості 10 дерев породи Бук під приводом проведення на території лісництва вирубки дерев, внаслідок чого державі, згідно інженерно-екологічної експертизи №СЕ-19/114-24/2178-ФХЕД від 08.02.2024 року завдано збитків на загальну суму 205286,30 грн, що у 100 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Окрім цього, ОСОБА_6 в силу займаної ним посади був обізнаний про кількість, сортність, сортимент та якість деревини породи «Бук», яка підлягає рубці у виділі №6 кварталі №25 Верховинського лісництва Турківського ДЛГП «Галсільліс», та усвідомлював, що внаслідок рубки у виділі №6 кварталі №25 Верховинського лісництва буде отримано більша кількість деревини (понад ліміт) породи Бук, ніж це передбачено матеріалами відводу та буде вказано у спеціальному дозволі - лісорубному квитку.

Так 28.09.2022 року (точний час під час досудового розслідування не встановлено) виконувач обов`язків лісничого Верховинського лісництва Турківського ДЛГП «Галсільліс» ОСОБА_6 , будучи службовою особою в розумінні примітки до ч.І ст. 364 КК України, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на видачу завідомо підроблених офіційних документів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, діючи всупереч інтересам служби, знаходячись по місцю роботи в Турківському ДЛГП «Галсільліс», що за адресою: м. Турка, вул. Д.Галицького, 2, вніс в офіційні документи, які стали підставою видачі лісорубного квитка серії ЛЬ ЛРК №023801 рубки головного користування виділу №6 кварталу №25 Верховинського лісництва Турківського ДЛГП «Галсільліс» площа якого складає 1,0 га., а саме: у «Відомість переліку дерев» від 28.09.2022, «Матеріально грошову оцінку лісосіки» № 425 від 28.09.2022, «Акт відводу ділянки в рубку від 28.09.2022 року завідомо неправдиві відомості, а саме інформацію щодо кількості дерев, зазначивши у таких про відведення 127 дерев породи Бук та залишку на ділянці чотирьох насінників дерев породи Бук з діаметрами стовбура: 52, 60, 60 та 72 см. та їхнього загального об`єму 217 м.куб., які підлягають порубці під час проведення лісозаготівельних робіт у лісовому масиві виділу №6 кварталу №25 Верховинського лісництва Турківського ДЛГП «Галсільліс», які підписав, однак було встановлено, що на ділянці, яка була відведена в рубку мало місце зрізання дерев породи Бук у кількості 140 штук, три з яких не мали відношення до даної рубки, а також наявність 12 дерев породи Бук, які стояли на корені, таким чином вчинивши складання завідомо неправдивих офіційних документів.

В подальшому, у період часу з 15.03.2023 року та не пізніше 31.03.2023 року, більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено виконувач обов`язків лісничого Верховинського лісництва Турківського ДЛГП «Галсільліс» ОСОБА_6 , будучи службовою особою в розумінні примітки до ч.І ст. 364 КК України, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на видачу завідомо підробленого офіційного документу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, діючи всупереч інтересам служби, знаходячись по місцю роботи в Турківському ДЛГП «Галсільліс», що за адресою: м. Турка, вул. Д.Галицького, 2, вніс в офіційні документи, а саме: у «Акт приймання-передачі лісосіки для розробки на 2023 рік» від 15.03.2023 року (додаток №1 до договору підряду) завідомо неправдиві відомості, а саме інформацію щодо кількості дерев, зазначивши про відведення 127 дерев породи Бук та загального об`єму деревини у кілкості 227 м.куб., які підлягають порубці під час проведення лісозаготівельних робіт у лісовому масиві виділу №6 кварталу №25 Верховинського лісництва Турківського ДЛГП «Галсільліс» та «Карти технологічного процесу розроблення лісосіки» завідомо неправдиві відомості, а саме інформацію щодо загального об`єму деревини, а саме 227 м.куб., яку буде отримано в результаті проведення лісозаготівельних робіт у лісовому масиві виділу №6 кварталу №25 Верховинського лісництва Турківського ДЛГП «Галсільліс», однак було встановлено, що на ділянці, яка була відведена в рубку мало місце зрізання дерев породи Бук у кількості 140 штук, три з яких не мали відношення до даної рубки, а також наявність 12 дерев породи Бук, які стояли на корені, таким чином вчинивши складання завідомо неправдивих офіційних документів.

В подальшому, 31.03.2023 року (точний час під час досудового розслідування не встановлено) виконувач обов`язків лісничого Верховинського лісництва Турківського ДЛГП «Галсільліс» ОСОБА_6 , будучи службовою особою в розумінні примітки до ч.1 ст. 364 КК України, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на видачу завідомо підробленого офіційного документу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, діючи всупереч інтересам служби, перебуваючи у м. Турка Львівської області, вніс в офіційний документ - «Акт № 01-03 здачі- приймання виконаних робіт» як додатку до договору підряду від 15.03.2023 № 05/03-2023» завідомо неправдиві відомості щодо виконання всього зазначеного обсягу робіт підрядником ФОП ОСОБА_11 , а саме комплексної заготівлі деревини породи Бук об`ємом 35, 691 м.куб., однак досудовим розслідуванням було встановлено, що ні ФОП ОСОБА_7 як сторона вказаного договору підряду, ні будь-яка уповноважена діяти від її імені особа не виконували жодних лісозаготівельних робіт по договору підряду від 15.03.2023 № 05/03-2023, таким чином вчинив складання завідомо неправдивого офіційного документу, який в подальшому слугував підставою для видачі платіжної інструкції №4055 від 02.10.2023 року.

В подальшому, 28.04.2023 року (точний час під час досудового розслідування не встановлено) виконувач обов`язків лісничого Верховинського лісництва Турківського ДЛГП «Галсільліс» ОСОБА_6 , будучи службовою особою в розумінні примітки до ч.І ст. 364 КК України, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на видачу завідомо підробленого офіційного документу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, діючи всупереч інтересам служби, перебуваючи у м. Турка Львівської області, вніс в офіційний документ - «Акт № 01/04 здачі- приймання виконаних робіт» як додатку до договору підряду від 15.03.2023 № 05/03-2023» завідомо неправдиві відомості щодо виконання всього зазначеного обсягу робіт підрядником ФОП ОСОБА_7 , а саме заготівлі деревини породи Бук об`ємом 115,19 м.куб., однак досудовим розслідуванням було встановлено, що ні ФОП ОСОБА_7 як сторона вказаного договору підряду, ні будь-яка уповноважена діяти від її імені особа не виконували жодних лісозаготівельних робіт по договору підряду від 15.03.2023 № 05/03-2023, таким чином вчинив складання завідомо неправдивого офіційного документу, який в подальшому слугував підставою для видачі платіжної інструкції №4055 від 02.10.2023 року.

В подальшому, 31.05.2023 (точний час під час досудового розслідування не встановлено) виконувач обов`язків лісничого Верховинського лісництва Турківського ДЛГП «Галсільліс» ОСОБА_6 , будучи службовою особою в розумінні примітки до ч.І ст. 364 КК України, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на видачу завідомо підробленого офіційного документу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, діючи всупереч інтересам служби, перебуваючи у м. Турка Львівської області, вніс в офіційний документ - «Акт № 01-05 здачі- приймання виконаних робіт» як додатку до договору підряду від 15.03.2023 № 05/03-2023» завідомо неправдиві відомості щодо виконання всього зазначеного обсягу робіт підрядником ФОП ОСОБА_7 , а саме трелювання та розкрижування дров`яної деревини породи Бук об`ємом 12,525 м.куб., однак досудовим розслідуванням було встановлено, що ні ФОП ОСОБА_7 як сторона вказаного договору підряду, ні будь-яка уповноважена діяти від її імені особа не виконували жодних лісозаготівельних робіт по договору підряду від 15.03.2023 № 05/03-2023 таким чином вчинив складання завідомо неправдивого офіційного документу, який в подальшому слугував підставою для видачі платіжної інструкції №4055 від 02.10.2023 року.

12.06.2023 року (точний час під час досудового розслідування не встановлено) виконувач обов`язків лісничого Верховинського лісництва Турківського ДЛГП «Галсільліс» ОСОБА_6 , будучи службовою особою в розумінні примітки до ч.І ст. 364 КК України, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на видачу завідомо підробленого офіційного документу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, діючи всупереч інтересам служби, перебуваючи в межах Симбірського району Львівської області, більш точного місця в ході досудового розслідування не встанеовлено, вніс в офіційний документ - «Акт № 11 огляду місця використання лісових ресурсів» завідомо неправдиві відомості щодо загального об`єму деревини 226,813 м.куб., яку отримано в результаті проведення лісозаготівельних робіт та якості проведеної рубки у лісовому масиві виділу №6 кварталу №25 Верховинського лісництва Турківського ДЛГП «Галсільліс», а також зазначивши, що рубкою пройдена вся площа, стан чистки задовільний, однак досудовим розслідуванням було встановлено, що на ділянці, яка була відведена в рубку мало місце зрізання дерев породи Бук у кількості 140 штук, три з яких не мали відношення до даної рубки, а також наявність 12 дерев породи Бук, які стояли на корені, таким чином вчинивши складання завідомо неправдивих офіційних документів.

В подальшому, 31.07.2023 року (точний час під час досудового розслідування не встановлено) виконувач обов`язків лісничого Верховинського лісництва Турківського ДЛГП «Галсільліс» ОСОБА_6 , будучи службовою особою в розумінні примітки до ч.І ст. 364 КК України, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на видачу завідомо підроблених офіційних документів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, діючи всупереч інтересам служби, перебуваючи у м. Турка Львівської області, вніс в офіційний документ - «Акт № 01-07 здачі- приймання виконаних робіт» як додатку до договору підряду від 15.03.2023 № 05/03-2023» завідомо неправдиві відомості щодо виконання всього зазначеного обсягу робіт підрядником ФОП ОСОБА_7 , а саме трелівка деревини породи Бук об`ємом 45,712 м.куб., однак досудовим розслідуванням було встановлено, що ні ФОП ОСОБА_12 як сторона вказаного договору підряду, ні будь-яка уповноважена діяти від її імені особа не виконували жодних лісозаготівельних робіт по договору підряду від 15.03.2023 № 05/03-2023 таким чином вчинив складання завідомо неправдивого офіційного документу, який в подальшому слугував підставою для видачі платіжної інструкції №4055 від 02.10.2023 року .

В подальшому, 31.08.2023 року (точний час під час досудового розслідування не встановлено) виконувач обов`язків лісничого Верховинського лісництва Турківського ДЛГП «Галсільліс» ОСОБА_6 , будучи службовою особою в розумінні примітки до ч.І ст. 364 КК України, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на видачу завідомо підроблених офіційних документів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, діючи всупереч інтересам служби, перебуваючи у м. Турка Львівської області, вніс в офіційний документ - «Акт № 01-08 здачі- приймання виконаних робіт» як додатку до договору підряду від 15.03.2023 № 05/03-2023» завідомо неправдиві відомості щодо виконання всього зазначеного обсягу робіт підрядником ФОП ОСОБА_7 , а саме трелювання деревини породи Бук об`ємом 56, 953 м.куб., однак досудовим розслідуванням було встановлено, що ні ФОП ОСОБА_7 як сторона вказаного договору підряду, ні будь-яка уповноважена діяти від її імені особа не виконували жодних лісозаготівельних робіт по договору підряду від 15.03.2023 № 05/03-2023, таким чином вчинив складання завідомо неправдивого офіційного документу, який в подальшому слугував підставою для видачі платіжної інструкції №4055 від 02.10.2023 року .

Суд вважає, що дії ОСОБА_6 необхідно кваліфікувати за ч.1 ст.364 КК України у зловживанні службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для іншої фізичної особи використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та державним інтересам, а також за ч.1 ст.366 КК України складання службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

Дії ОСОБА_6 виразились у зловживанні службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для іншої фізичної особи використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та державним інтересам, а також у складання службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

ПОЗИЦІЇ УЧАСНИКІВ СУДОВОГО ПРОВАДЖЕННЯ.

Позиція сторони обвинувачення.

Прокурор зазначив, що під час судового розгляду даного кримінального провадження обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 кримінального правопорушення знайшли своє підтвердження в повному обсязі, його покази є аналогічні до фабули обвинувачення, дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч.1 ст.364, ч.1 ст.366 КК України, кваліфікація є вірною і обґрунтованою, а винність обвинуваченого повністю підтверджена отриманими та дослідженими доказами. Визнавальні покази є аналогічні до фабули обвинувачення, зважаючи на те, що свою вину за інкримінованим обвинуваченням визнав повністю, зазначив, що відносно обвинуваченого доцільно обрати покарання в межах санкції статті кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, а саме за ч.1 ст.364 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік, додаткове покарання у виді позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій у лісогосподарських підприємствах будь-якої форми власності строком на 1 рік та штраф у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 грн, за ч.1 ст.366 КК України у виді штрафу у розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000,00 грн та додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій у лісогосподарських підприємствах будь-якої форми власності строком на 1 рік. На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_6 основне покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік, та додаткове покарання у виді позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій у лісогосподарських підприємствах будь-якої форми власності строком на 1 рік та штраф у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 грн.

Позиція потерпілої сторони.

Потерпіла сторона Боринська селищна рада Самбірського району Львівської області, будучи повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, викликалася у визначені судові засідання належним чином дозволеним і в передбачений законом порядок з використанням усіх можливих засобів, в судові засідання не прибула. 18.03.2025 року через канцелярію Турківського районного суду Львівської області подано заяву про слухання справи в підготовчому та в судовому засіданні у відсутність потерпілої сторони, а також заяву про залишення позовної Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області до ОСОБА_6 від 12.02.2025 року про відшкодування шкоди, завданої державі в особі Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області внаслідок вчинення кримінального правопорушення на суму 205286,30 грн без розгляду

Позиція обвинуваченого.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, пояснення дав аналогічні до фабули обвинувачення, щиро розкаявся у скоєному, про свій вчинок шкодує, в подальшому не вчинятиме нових правопорушень, просить його суворо не карати, пояснив, що на час вчинення кримінального правопорушення обіймав в Турківському ДЛГП посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, тобто відповідно до ч. З ст. 18 КК України, мав статус службової особи, оскільки наказом №59-к від 01.10.2015 року, як на помічника лісничого Верховинського лісництва Турківського ДЛГП «Галсільліс», було покладено виконання обов`язків лісничого Верховинського лісництва Турківського ДЛГП «Галсільліс» - є організатором, керівником і технологом усього комплексу робіт, які проводяться в лісництві у відповідності до встановлених завдань з урахуванням лісо рослинних умов на основі Лісового кодексу України, існуючих інструкцій, положень та постанов з метою збереження; своєчасного відновлення та збільшення лісових багатств на довіреній йому території лісового фонду підприємства; розробляти та здійснювати заходи щодо раціонального використання земель лісового фонду підприємства; підвищення продуктивності та поліпшення якісного складу лісів, ефективної лісогосподарської діяльності; приймати польові лісовпорядні роботи від лісовпорядних партій і проведення систематичного контролю в період їх виконання та допомагати їм у проведенні робіт; підтримувати в належному стані межеві, квартальні та інші розпізнавальні знаки складати проекти планів відводу лісосік під рубки головного користування та рубок догляду за лісом; організовувати та приймати участь в проведенні робіт по відводу і таксації лісосік, призначити ділянки під рубку; проводити передачу та перевіряти, не рідше одного разу на місяць, додержання лісокористувачами правил відпуску лісу на пні, правил рубок головного користування і правил інших користувань лісом та землями лісового фонду підприємства і складати акти при виявленні порушення вказаних правил; здійснювати дійовий контроль за правильним використанням земель лісового фонду підприємства, переданню в довгострокове користування різним підприємцям та організаціям в районі діяльності лісництва; проводити огляд місць рубок, а також заготовленої деревини під час відпуску лісу з обліком її кількості; складати акти обстеження; контролювати правильне використання і охорону лісів відомств в районі лісництва; здійснювати, згідно положення, адміністративно-господарський контроль по охороні праці в лісництві; розпоряджатись у встановлених законом межах грошовими коштами та іншими матеріальними цінностями, виділеними лісництву на проведення робіт відповідно до встановленого плану з 28.09.2022 року по 31.08.2023 року був обізнаним про те, що на земельній ділянці площею 1 га у виділі №6 кварталі №25 Верховинського лісництва Турківського ДЛГП «Галсільліс», яка відведена у рубку головного користування - поступова останнього прийому, наявна більша кількість відведених в рубку дерев, ніж зазначено у матеріалах відводу, умисно, з метою одержання неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів фізичною особою підприємцем ОСОБА_7 , якій як виконавцю відповідно до договору підряду було доручено виконання лісозаготівельних робіт та залученим ним на позадоговірних відносинах особам, які проводили лісозаготівельні роботи на підставі лісорубного квитка, у тому числі незаконно зрубаної деревини під приводом проведення на території лісництва вирубки дерев, внаслідок чого державі завдано збитків.

Зважаючи на послідовність показань ОСОБА_6 , суд вважає ці показання достовірними.

Зазначені пояснення обвинуваченого суд оцінює в сукупності з іншими доказами, які підтверджують, що саме внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_6 потерпілій особі було заподіяно шкоду, оскільки він скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.364, ч.1 ст.366 КК України зловживання службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для іншої фізичної особи використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та державним інтересам, а також у складанні службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

Незважаючи на повне визнання вини обвинуваченим, на підтвердження встановлених судом обставин вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення свідчать докази, дослідженні під час судового розгляду у порядку ст.94 КПК України.

Суд, дослідивши обставини справи та перевіривши їх наявними долученими доказами, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, під час розгляду обвинувального акта підтверджено факт вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.1 ст.364 КК України у зловживанні службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для іншої фізичної особи використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та державним інтересам, а також за ч.1 ст.366 КК України складання службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.1 ст.364, ч.1 ст.366 КК України і його провина доводиться повністю наступними дослідженими судом в ході судового розгляду доказами, а саме:

-витягом з ЄРДР у кримінальному провадженні від 01.07.2023 року № 0000541;

-висновком експерта №СЕ-19/114-24/2178-ФХЕД від 08.02.2024 року інженерно-екологічної експертизи Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, з якої видно, що вартість заподіяних збитків становить 205286,30 грн

-постановою від 05.11.2024 року про доручення матеріалів та визнання речовим доказом - мобільний телефон марки «Iphone» IMEI НОМЕР_1 з сім картою Київстар НОМЕР_2 та зошит з чорновими записами;

-ухвалою слідчого судді Самбірського міськрайонного суду від 06.11.2024 року про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, згідно якої накладено арешт на вилучене під час проведення обшуку - мобільний телефон марки «Iphone» IMEI НОМЕР_1 з сім картою Київстар НОМЕР_2 та зошит з чорновими записами;

Зазначені докази є належними, оскільки у своїй сукупності прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст.91 КПК України, та є допустимими, оскільки отримані у порядку, встановленому КПК України.

Визнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини, свідчить про те, що він усвідомив суспільно-небезпечний характер своїх дій, визнання ним своєї вини також свідчить про його бажання нести відповідальність за вчинене.

Отже, суд вважає послідовними та узгодженими між собою докази сторони обвинувачення про причетність ОСОБА_6 до необережного спричинення тяжкого тілесного ушкодження та таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану.

Таким чином, вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження суд, зважаючи на визнання ОСОБА_6 своєї вини, приходить до висновку, що вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, іншими письмовими матеріалами справи, що узгоджується з фактами, які мали місце і досліджені судом.

Відповідно до ст.94 КПК України, аналізуючи вищезазначені докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх матеріалів кримінального провадження, керуючись законом, приходить до переконання, що зазначені докази є належними, допустимими, достовірними, перебувають між собою у взаємозв`язку, доповнюють один одного, не суперечать між собою, тобто події кримінального правопорушення мали місце, провина обвинуваченого повністю доведена, противоправні дії ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч.1 ст.364, ч.1 ст.366 КК України, оскільки він при вищезазначених і досліджених судом обставинах своїми умисними діями, необережно спричинив тяжке тілесне ушкодження та таємно викрав чуже майно (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Правова оцінка та мотиви суду.

Суд, ухвалюючи по справі рішення, керується нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав для його ухвалення.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29.06.1990 року «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», висновки суду щодо оцінки доказів належить викласти у вироку в точних і категоричних судженнях, які виключали б сумніви з приводу достовірності того чи іншого доказу. Прийняття одних і відхилення інших доказів судом повинно бути мотивовано.

Суд зобов`язаний мотивувати прийняте рішення, а саме обґрунтувати свої висновки у кримінальному провадженні, аргументувати свою позицію та переконливо довести, чому одні докази покладені в його основу, а інші - відкинуті або не враховані. За наявності суперечливих доказів суд повинен проаналізувати їх, навести мотиви свого рішення. Тобто вирок суду повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.370 КПК України, щодо законності, обґрунтованості і вмотивованості.

Європейський суд з прав людини вимоги щодо вмотивованості судового рішення саме пов`язує з належним здійсненням правосуддя, так як у рішеннях судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються ( справи «Кузнецов та інші проти Росії», « Гірвісаарі проти Фінляндіі»).

Відповідно до ст. Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до ст.ст.55,124 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист; юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Водночас судом враховано, що охорона життя і свобод людини - найважливіше завдання кримінального права України. Закон рівною мірою охороняє життя будь-якої людини, незалежно від її життєздатності (хворої, або такої, що перебуває в безнадійному стані внаслідок травми тощо), моральних якостей, віку, соціального та службового становища.

Відповідно до ст.3 Загальної декларації прав людини кожна людина має право на життя, свободу та особисту недоторканність. Згідно з положеннями ст.6 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права та ст.2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на життя є невід`ємним правом людини, яке охороняється законом.

Зазначені положення міжнародних правових стандартів мають універсальний характер і відображені в Конституції. Зокрема, у ст.3 Конституції України закріплено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ст.27 Конституції України кожна людина має невід`ємне право на життя, ніхто не може бути свавільно позбавлений життя, а обов`язок держави - захищати життя людини. Формою державного захисту життя та особистої недоторканності людини є встановлення кримінальної відповідальності за злочини проти життя і здоров`я.

У зв`язку з чим, розділ 11 КК України ст.128 кваліфікує як необережне спричинення тяжкого тілесного ушкодження, як злочин проти життя і здоров`я особи.

Під час розгляду кримінального провадження суд зобов`язаний суворо додержуватись закріпленого у ст.62 Конституції України принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком. При цьому неприпустимо покладати на обвинуваченого (підсудного) доведення своєї невинуватості. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При ухваленні вироку відповідно до вимог ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики ЄСПЛ» суд вважає за необхідне застосувати Конвенцію про захист прав і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4.XI.1950), яка згідно з ч.1 ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суд враховує, що практика ЄСПЛ вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» п. 43).

Також суд при постановленні вироку приймає до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 року у справі «Веренцов проти України» п.86).

Відповідно до ч.1 ст.2 КК України підставою для кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Згідно з положеннями ч.ч.1,3 ст.3 КК України законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. Кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки КК України.

Згідно з вимогами ст.91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінальних правопорушень, які підтверджують обставини, встановлені судом.

Обвинувачений ОСОБА_6 обставини вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.366 КК України не оспорює, вважає, що вони встановлені в повному обсязі, в суді свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушень визнає повністю, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд, дослідивши обставини справи та перевіривши їх наявними у справі доказами, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акта підтверджено факт вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень та кваліфікує його дії за ч.1 ст.364 КК України у зловживанні службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для іншої фізичної особи використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та державним інтересам, а також за ч.1 ст.366 КК України складання службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

Відповідно до ст. 24 КК України прямий умисел має місце тоді, коли особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання. Таким чином, прямий умисел характеризується трьома ознаками: 1) усвідомленням суспільної небезпеки діяння; 2) передбаченням суспільно небезпечних наслідків цього діяння; 3) бажанням настання передбачуваних наслідків. Вольовий момент прямого умислу згідно з ч. 2 ст. 24 КК характеризується бажанням особи настання суспільно небезпечних наслідків від вчиненого ним діяння. Під бажанням наслідків необхідно розуміти прагнення їх настання.

Судом встановлено, що з боку обвинуваченого був наявний умисел на зловживання службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для іншої фізичної особи використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та державним інтересам, а також за складання службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

Зазначені обставини вказують на те, що обвинувачений розумів наслідки своїх дій та бажав їх настання.

Судом встановлено, що своїми діями і свідомістю ОСОБА_6 охоплено той факт, що він зловживає службовим становищем всупереч інтересам служби з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для іншої фізичної особи і склав, як службова особа завідомо неправдивих офіційних документів.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_6 , будучи суб`єктом правопорушення, обіймаючи в Турківському ДЛГП посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, маючи статус службової особи, оскільки наказом №59-к від 01.10.2015 року, як на помічника лісничого Верховинського лісництва Турківського ДЛГП «Галсільліс», було покладено виконання обов`язків лісничого Верховинського лісництва Турківського ДЛГП «Галсільліс», у період часу з 28.09.2022 року по 31.08.2023 року, був обізнаним про те, що на земельній ділянці площею 1 га у виділі №6 кварталі №25 Верховинського лісництва Турківського ДЛГП «Галсільліс», яка відведена у рубку головного користування - поступова останнього прийому, наявна більша кількість відведених в рубку дерев, ніж зазначено у матеріалах відводу, виписав для отримання лісорубного квитка серії ЛЬ ЛРК №023801 від 20.12.2022 року рубки головного користування виділу №6 кварталу №25 Верховинського лісництва Турківського ДЛГП «Галсільліс» на площі 1,0 га, в якому зокрема зазначено, що вирубуванню не підлягають не віднесенні в рубку дерева та насінники породи бук в кількості чотири дерева, умисно, з метою одержання неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів на загальну суму 60805,04 грн фізичною особою підприємцем ОСОБА_7 , якій як виконавцю відповідно до договору підряду №05/03-2023 від 15.03.2023 року було доручено виконання лісозаготівельних робіт та залученим ним на позадоговірних відносинах особам, які проводили лісозаготівельні роботи на підставі лісорубного квитка, у тому числі незаконно зрубаної деревини під приводом проведення на території лісництва вирубки дерев, внаслідок чого державі заподіяно збитки на суму 205286,30 грн.

Таким чином, аналізуючи дії ОСОБА_6 та оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що події кримінального правопорушення мали місце, вина ОСОБА_6 доведена поза розумним сумнівом, а його дії слід кваліфікувати за 1 ст.364 КК України і за ч.1 ст.366 КК України.

За таких обставин, у діяннях ОСОБА_6 містяться всі елементи (ознаки) складу правопорушень зловживання службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для іншої фізичної особи використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та державним інтересам, а також у складанні службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

Суд, дослідивши обставини справи та перевіривши їх наявними у справі доказами, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акта підтверджено факт вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень та кваліфікує його дії за ч.1 ст.364 КК України у зловживанні службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для іншої фізичної особи використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та державним інтересам, а також за ч.1 ст.366 КК України складання службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції при здійсненні правосуддя» визнання особи винною у вчиненні злочину можливо лише за умови доведеності її вини.

При цьому, слід мати на увазі, що ст.62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а також на доказах, одержаних незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Докази повинні визнаватись такими, що одержані незаконним шляхом, наприклад, тоді, коли їх збирання й закріплення здійснено або з порушенням гарантованих Конституцією України прав людини і громадянина, встановленого кримінально-процесуальним законодавством порядку, або не уповноваженою на це особою чи органом, або за допомогою дій, не передбачених процесуальними нормами.

Судом, відповідно до ст.66 КК України, при вирішенні справи, приймається до уваги обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченої особи - щире каяття у скоєному, сприяння розкриттю кримінального правопорушення, яке виражається в активній участі.

Судом встановлено, що наявні обставини, які пом`якшують покарання.

Судом, відповідно до ст.66 КК України, прийняті до уваги обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , який внутрішньо переконавшись, надавши критичну оцінку своїй протиправній поведінці через визнання вини і готовність нести кримінальну відповідальність, активно, за власною ініціативою сприяв розкриттю злочину, надавав докази і іншу інформацію про свою злочинну діяльність. Тому судом враховано як обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого це щире каяття у скоєному та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, оскільки згідно п.1 ч.1 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання є щире каяття або активне сприяння розкриттю злочину, і такі обставини характеризують знижений ступінь суспільної небезпеки особи злочинця та вчиненого ним діяння, слугують критерієм індивідуалізації покарання.

Формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що значно ускладнює його розкриття, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, справжнім. Отже, щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести кримінальну відповідальність за вчинене, а також зазначена обставина має знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. Зважаючи на вказане, в діях ОСОБА_6 проявилося щире каяття.

Судом враховано вимоги постанови Верховного Суду від 30.10.2018 року у справі №559/1037/16-к, де надано роз`яснення, що активне сприяння розкриття злочину і щире каяття є окремими обставинами, що пом`якшують покарання, у зв`язку з чим суд розцінює щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину альтернативними, незалежними, окремо існуючими обставинами, що пом`якшують покарання.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03.10.2002 року ЄСПЛ зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_6 відповідно до ст.67 КК України, не встановлено.

Судом в повному об`ємі вивчена особа обвинуваченого ОСОБА_6 , який має постійне місце реєстрації по АДРЕСА_1 , що підтверджується паспортом громадянина України, характеристикою, довідкою про склад сім`ї.

За місцем проживання характеризується добре, з позитивної сторони, скарг від жителів села на нього не надходило.

ОСОБА_6 раніше не судимий.

Враховано відсутність сім`ї обвинуваченого, оскільки одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, особа з інвалідністю III групи.

Судом враховано психічні ознаки, оскільки на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, що свідчить про його осудність, і відсутність психічного розладу, що вбачається з довідки, виданої поліклінічним відділенням комунального некомерційного підприємства «Турківська центральна міська лікарня».

Також обвинувачений не є депутатом, будучи працездатним працює.

На протязі всього судового розгляду ОСОБА_6 вину у вчиненні інкримінованих йому правопорушень визнавав, у скоєному покаявся, не намагався уникнути відповідальності.

Відсутні підстави звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, у зв`язку з передачею особи на поруки, у зв`язку із зміною обстановки, у зв`язку із закінченням строків давності.

Судом враховано обставини, що виключають кримінальну протиправність діяння, оскільки ОСОБА_6 не вчинив правопорушення з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони. Його дії не були спрямовані на затримання особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, і доставлення її відповідним органам влади, якщо при цьому не було допущено перевищення заходів, необхідних для затримання такої особи. Правопорушення не було вчинено у стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, що безпосередньо загрожує особі чи охоронюваним законом правам цієї людини або інших осіб, а також суспільним інтересам чи інтересам держави, якщо цю небезпеку в даній обстановці не можна було усунути іншими засобами і якщо при цьому не було допущено перевищення меж крайньої необхідності. Також ОСОБА_6 не вчинив правопорушення під безпосереднім впливом фізичного примусу, внаслідок якого особа не могла керувати своїми вчинками, або вчинення діяння в умовах виправданого ризику для досягнення значної суспільно корисної мети.

Оцінюючи поведінку обвинуваченого, суд звертає увагу на те, і бере до уваги факти виконання ним процесуальних обов`язків, систематичні явки в усі судові засідання, що не призвело до затягування судового розгляду, що вказує на добросовісну і відповідальну процесуальну поведінку обвинуваченого.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням обставин вчиненого кримінального правопорушення, характеру та ступеню суспільної небезпеки скоєного, його наслідків, даних про особу обвинуваченого, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 можливе при застосуванні до нього покарання в межах санкції ч.1 ст.364, ч.1 ст.366 КК України .

Суд призначає покарання в дотримання вимог ст.65 КК України у межах, установлених у санкцією ч.1 ст.364, ч.1 ст.366 КК України, що передбачає відповідальність за вчинені кримінальні правопорушення відповідно до положень Загальної частини КК України враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_6 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

З урахуванням обставин вчинення кримінальних правопорушень, думки прокурора, який в судових дебатах просив призначити обвинуваченому шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_6 основне покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік, та додаткове покарання у виді позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій у лісогосподарських підприємствах будь-якої форми власності строком на 1 рік та штраф у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 грн, суд вважає можливим призначити обвинуваченому за кожен з вчиненим ним кримінальних правопорушень у вигляді основного покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік, та додаткове покарання у виді позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій у лісогосподарських підприємствах будь-якої форми власності строком на 1 рік та штраф у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 грн.

Таким чином, згідно зі ст.6 Конвенції виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду, завершальною стадією судового провадження. У зв`язку із цим під час розгляду питань про відстрочку, розстрочку необхідно дотримуватися вимог Конвенції щодо виконання судового рішення упродовж розумного строку (справи «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997 року, «Ромашов проти України» від 27.07.2004 року, «Дубенко проти України» від 11.01.2005 року, «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року та інші).

Покарання, яке обирає суд є пропорційним характеру вчиненого ОСОБА_13 дій та їх небезпечності, і є необхідним й достатнім для виправлення особи та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Окрім цього, суд не вбачає підстав вважати, що обране покарання буде явно несправедливим унаслідок м`якості.

Призначаючи покарання суд стверджує принцип невідворотності покарання.

Питання про долю речових доказів і документів вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження і таке питання потрібно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

У зв`язку з наявністю речових доказів, дане питання вирішувати наступним чином.

Вимогами ч.4 ст.174 КПК України передбачено, що суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

На підставі ч.4 ст.174 КПК України, суд, одночасно з ухваленням рішення, вважає що у зв`язку з тим, що судовий розгляд закінчується, на переконання суду в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, у зв`язку з чим суд скасовує накладений арешт.

Арешт на речові докази накладався.

Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

При вирішенні даного питання стосовно речового доказу судом враховано те, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 317 ЦК України право володіння не є тотожним праву власності, а є лише частиною його змісту. Зазначені вищеперелічені факти та відомості разом із відомостями, що викладені у копіях доданих до матеріалів кримінального провадження документів вказують на те, що такі речі належать ОСОБА_14 .

Також суд враховує, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 16 КПК України на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення. Підстави та порядок тимчасового вилучення майна визначаються ст. 167 та ст. 168 КПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна, є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у ч. 2 ст. 167 КПК України майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися ним до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Самбірського міськрайонного суду від 06.11.2024 року про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, згідно якої накладено арешт на вилучене під час проведення обшуку 15.11.2024 року на підставі ухвали слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 25.10.2024 року мобільний телефон марки «Iphone» IMEI НОМЕР_1 з сім картою Київстар НОМЕР_2 та зошит з чорновими записами, які передані на зберігання у камеру зберігання речових доказів СВ Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області за адресою: вул. Ст.Бандери,4 м. Самбір Львіської області - скасувати як майно, яке підлягає поверненню власнику такого майна.

При розгляді даного питання про повернення майна законному володільцю, судом враховано, те, що досліджено всі наявні на той момент підстави перебування такого майна у власності ОСОБА_6 .

Інші письмові докази і характеризуючі особу матеріали, які були долучені до матеріалів кримінального провадження, у подальшому слід зберігати при матеріалах справи.

При вчиненні правопорушення було встановлено, що ОСОБА_6 не було використано сторонніх знарядь і засобів.

Питання про судові витрати суд вирішує на підставі ст.124 КПК України.

У відповідності до положень ч.2 ст.124 КПК, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, здійснені документально підтверджені процесуальні витрати.

В даному кримінальному провадженні було залучено експертів Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України на проведення інженерно-екологічної експертизи №СЕ-19/114-24/2178-ФХЕД від 08.02.2024 року. Загальна вартість виртат становить в загальній сумі 15145,60 грн

Оскільки по справі наявні процесуальні витрати відсутні, суд в такому випадку вирішує дане питання в спосіб стягнення котів з ОСОБА_6 .

Згідно п.2 ч.4 ст.374 КПК України у резолютивній частині вироку зазначаються, зокрема, рішення про цивільний позов.

В рамках кримінального провадження було пред`явлено цивільний позов Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області до ОСОБА_6 від 12.02.2025 року про відшкодування шкоди, завданої державі в особі Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області внаслідок вчинення кримінального правопорушення на суму 205286,30 грн

18.03.2025 року Боринською селищною радою Самбірського району Львівської області заяву про залишення позовної заяви без розгляду, у зв`язку з чим позовну заяву Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області до ОСОБА_6 від 12.02.2025 року про відшкодування шкоди, завданої державі в особі Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області внаслідок вчинення кримінального правопорушення на суму 205286,30 грн суд залишає без розгляду.

В рамках кримінального провадження прокурором в порядку ст.128 КПК України не було пред`явлено цивільного позову.

Щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

В кримінальному провадженні заходи забезпечення не застосовувалися, у зв`язку з чим дане питання судом не вирішується.

Суд не вбачає підстав і потреби в зміні або в обранні відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу на цьому етапі судового розгляду.

Покарання, яке обирає суд є пропорційним характеру вчиненого ОСОБА_6 дій та їх небезпечності, і є необхідним й достатнім для виправлення особи та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Окрім цього, суд не вбачає підстав вважати, що обране покарання буде явно несправедливим унаслідок м`якості.

Судом також враховано вимоги п.1 ст.6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 7,8,9,22,30-33,84-86,110,368-371,373- 374,376 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

Призначити ОСОБА_6 основне покарання за ч.1 ст.364 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік, додаткове покарання у виді позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій у лісогосподарських підприємствах будь-якої форми власності строком на 1 рік та штраф у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 грн.

Призначити ОСОБА_6 основне покарання за ч.1 ст.366 КК України у виді штрафу у розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000,00 грн та додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій у лісогосподарських підприємствах будь-якої форми власності строком на 1 рік.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_6 основне покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік, та додаткове покарання у виді позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій у лісогосподарських підприємствах будь-якої форми власності строком на 1 рік та штраф у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 грн.

Нагляд за особами, до яких застосовано покарання у виді пробаційного нагляду здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи засудженої особи.

Покарання до ОСОБА_6 у виді пробаційного нагляду здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи засудженої особи.

Строк відбування покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 на даній стадії не обирати.

Позовну заяву Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області до ОСОБА_6 від 12.02.2025 року про відшкодування шкоди, завданої державі в особі Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області внаслідок вчинення кримінального правопорушення на суму 205286,30 грн залишити без розгляду у зв`язку із поданням потерпілою особою 18.03.2025 року заяви про залишення позовної заяви без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_6 судові витрати пов`язані на залучення експерта Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України за проведення інженерно-екологічної експертизи №СЕ-19/114-24/2178-ФХЕД від 08.02.2024 року в загальній сумі 15145,60 грн (реквізити платежу: Отримувач: ГУК Львів/ТГ Львівська/24060300; Код отримувача (ЄДРПОУ) 38008294; Банк отримувача - Казначейство України. Номер рахунку (ІВАN) UA0013933; Призначення платежу: Сплата процесуальних втрат на проведення експертизи №СЕ-19/114-24/2178-ФХЕД від 08.02.2024 року на підставі статті 122 Кримінального процесуального кодексу України здійснюється на рахунки ДКСУ.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Самбірського міськрайонного суду від 06.11.2024 року про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, згідно якої накладено арешт на вилучене під час проведення обшуку 15.11.2024 року на підставі ухвали слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 25.10.2024 року мобільний телефон марки «Iphone» IMEI НОМЕР_1 з сім картою Київстар НОМЕР_2 та зошит з чорновими записами, які передані на зберігання у камеру зберігання речових доказів СВ Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області за адресою: вул. Ст.Бандери,4 м. Самбір Львіської області - скасувати як майно, яке підлягає поверненню власнику такого майна.

Після вступу вироку в законну силу речовий доказ, який згідно постанови про визнання та приєднання до справи речового доказу від 05.11.2024 року визнано речовим доказом у кримінальному провадженні які вилучені під час проведення обшуку 15.11.2024 року на підставі ухвали слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 25.10.2024 року мобільний телефон марки «Iphone» IMEI НОМЕР_1 з сім картою Київстар НОМЕР_2 та зошит з чорновими записами, які передані на зберігання у камеру зберігання речових доказів СВ Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області за адресою: вул.. Ст.Бандери,4 м. Самбір Львіської області повернути і залишити у власності ОСОБА_6

Докази, які підтверджують вину в скоєному і які були долучені до матеріалів кримінального провадження - витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні, постанови про визнання та прилучення до справи речових доказів, DVD-R диск, а також докази, які характеризують обвинувачену особу - зберігати при кримінальній справі.

Вирок суду першої інстанції може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Турківський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому, прокурору та потерпілій стлороні.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Роз`яснити учасникам кримінального провадження право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Повний текст рішення суду складено 31.03.2025 року.

Суддя ОСОБА_1