Справа № 274/9212/24 Провадження № 1-кс/0274/2134/24
У Х В А Л А
"28" листопада 2024 р. м. Бердичів
Слідчий суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1
Слідчий звернувся з клопотанням, у якому просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб.
В обґрунтування клопотання вказує, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 у невстановлений день, час, місці, але не пізніше 26.11.2024, вирішив стати на шлях злочинної діяльності, пов`язаної з правопорушеннями у сфері обігу психотропних речовин.
У зв`язку із чим, ОСОБА_4 діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з корисливих мотивів, з метою збуту психотропних речовин для особистого збагачення, за допомогою мобільного телефону, використовуючи всесвітню мережу Інтернет, у безкоштовному кросплатформеному месенджері «Telegram» зв`язався з невстановленою слідством особою, з якою домовився про зайняття спільним продажом психотропних речовин, виконуючи роль кур`єра, розкладаючи так звані закладки з психотропною речовиною, за грошову винагороду.
Таким чином, ОСОБА_4 вступив у злочинну змову з невстановленою слідством особою з метою незаконного збуту психотропних речовин, зокрема для збуту не менше, як 15 закладок із особливо небезпечною психотропною речовиною.
Продовжуючи свій злочинний умисел спрямований на придбання та зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини, ОСОБА_4 замовив у невстановлений слідством час та місці, у невстановленої слідством особи, у розфасованому вигляді, у 15 згортках особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, маса якої в одному із згортків становить 0,1192 г., а також 15 згортків із порошкоподібною речовиною та 4 згортки із сухою подрібненої рослинною масою.
В подальшому, 26.11.2024 ОСОБА_4 отримав від невстановленої слідством особи координати місця розташування особливо небезпечної психотропної речовини. Після чого, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по АДРЕСА_1 , із завчасно приготовленої схованки, забрав згорток із ізоляційної стрічки, в якому знаходилися розфасована особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено PVP, поклавши його до лівої внутрішньої кишені своєї куртки та в подальшому зберігав при собі з метою збуту, поки не був зупиннений співробітниками Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області.
Цього ж дня, в період часу з 14 год. 00 хв. по 15 год. 00 хв. працівниками поліції під час проведення особиртого обшуку затриманого неподалік будинку АДРЕСА_1 у ОСОБА_4 виявлено та вилучено 15 згортків, з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP, маса якої в одному із згортків становить 0,1192 г, які останній незаконно придбав та зберігав з метою збуту.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у незаконному придбанні та зберіганні, з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини, за попередньою змовою групою осіб, особою яка раніше вчинила кримінальне правопорушення передбачене ст. 309 КК України, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
26.11.2024 ОСОБА_4 затримано в порядку ст.208 КПК України, 27.11.2024 йому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні вищевказаного злочину підтверджується зібраними у справі доказами.
Слідчий зазначає про існування ризиків відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування і суду з метою уникнення покарання за вчинені злочини, продовжувати вчиняти злочин в якому підозрюється
Враховуючи вищевикладене, особу підозрюваного, тяжкість вчиненого злочину, а також з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, наявність ризиків, слідчий просить задовольнити клопотання.
ІІ. Процедура та позиції сторін
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_4 вину у скоєному кримінальному правопорушенні не визнав, просить застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, у вигляді домашнього арешту.
Захисник ОСОБА_5 підтримав позицію свого підзахисного, вважає ризики, вказані прокурором, не доведеними. Просить врахувати молодий вік підозрюваного та застосувати більш м`який запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту.
ІІІ. Кримінально-процесуальне законодавство
У відповідності до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення ч. 2 ст. 307 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу
За правилами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
В силу приписів ч. 2 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою підлягає обчисленню з моменту фактичного затримання.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, а також те, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.
ІV. Обставини, встановлені слідчим суддею, їх оцінка, мотиви та висновки слідчого судді
Дослідивши клопотання та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, заслухавши доводи прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
26.11.2024 ОСОБА_4 затримано в порядку ст.208 КПК України, 27.11.2024 останньому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення доводиться: протоколом затримання в порядку ст.208 КПК України від 10.09.2024 в ході якого у ОСОБА_4 виявлено та вилучено мобільний телефон, а також 34 згортки із різним вмістом психотропних та наркотичних речовин; висновком експерта №СЕ-19/106-244 7658-НЗПРАП, відповідно до якого виявлена та вилучена у ОСОБА_4 кристалічна речовина у одному згортку 26.11.2024 являється особливо небезпечною психотропною речовиною РVР; протоколом огляду предметів від 27.11.2024, під час якого було оглянуто мобільний телефон ОСОБА_4 , а саме додаток «Телеграм», в якому міститься переписка із невстановленою особою з приводу збуту психотропних та наркотичних речовин; протоколом допиту свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які були свідками (понятими) під час затримання ОСОБА_4 26.11.2024; іншими матеріалами кримінального провадження.
Так, згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Варто зазначити, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст. 176 цього Кодексу.
Суд зазначає, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34).
Надавши оцінку матеріалам клопотання, слідчий суддя вважає, що зібрані слідством докази, у своїй сукупності з поясненнями підозрюваного ОСОБА_4 , які були надані суду в судовому засіданні 28.11.2024, вказують на обґрунтованість його підозри у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, за скоєння якого передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Слідчий суддя приймає до уваги доводи прокурора щодо наявності ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування і суду з метою уникнення покарання за вчинений злочин, продовжувати вчиняти інші злочини, оскільки ОСОБА_4 раніше судимий за вчинення злочину щодо незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, на розгляді в суді знаходяться два обвинувальних акта відносно останнього за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.309 КК України, на шлях виправлення не став та продовжив скоювати нові умисні злочини з корисливих мотивів, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.
Крім цього, слідчим суддею враховано, що підозрюваний офіційно не працевлаштований, ступінь соціальних зв`язків не є такою, яка б утримувала його в м. Бердичеві.
За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що встановленим вище ризикам, більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, запобігти не можуть, а тому подане клопотання підлягає задоволенню.
Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
В силу п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись ст. ст. 176 - 178, 183, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя
Клопотання задовольнити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме до 24.01.2025.
Рахувати строк тримання під вартою з моменту фактичного затримання з 14 год 00 хв 26.11.2024.
Строк дії ухвали встановити до 24.01.2025 (включно).
Роз`яснити, що з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, він зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, а у разі їх невиконання внесені у якості застави кошти звертаються в дохід держави.
Ухвала підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний тект ухвали проголошено 03.12.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_9