1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/1531/24 1-кс/335/499/2025
07 лютого 2025 року м. Запоріжжя
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіти вищої, працевлаштованого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштованого, такого, що має інвалідність ІІІ-ї групи, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч. 5 ст. 186 КК України,
05.02.2025 до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_3 , про продовження щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту на строк шістдесят днів з покладенням відповідних обов`язків.
В обґрунтування клопотання прокурор послався на таке.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , діючи повторно, з метою отримання наживи та незаконного збагачення шляхом вимагання чужого майна, не пізніше початку червня 2024 року, організував злочинну групу, яка під його керівництвом, діючи на території м. Запоріжжя до її викриття співробітниками поліції у вересні 2024 року, вчинила ряд тяжких та особливо тяжких злочинів, спрямованих проти життя, здоров`я, недоторканності, свободи і власності громадян.
Враховуючи складність та підвищений ризик одноособового незаконного впливу з метою вимагання, ОСОБА_7 послідовно, у різний період часу приблизно з середини початку червня 2024 року, перебуваючи у м. Запоріжжі, вступив у змову і залучив до злочинної діяльності, в якості виконавців ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 за участі яких, з метою реалізації свого злочинного плану, направленого на протиправне швидке збагачення, створив організовану злочинну групу, яку він неформально очолював та керував нею.
Враховуючи, що із залученими до злочинної групи співучасниками ОСОБА_7 був знайомий заздалегідь, він був упевнений в їх досвіді, особистих якостях та можливостях для незаконних дій, направлених на незаконне отримання грошових коштів від третіх осіб.
Знаючи про мету створення вказаної групи незаконне збагачення шляхом вимагання із застосуванням психічного насильства над потерпілими шляхом погроз фізичної розправи, фізичного насильства над потерпілими шляхом завдання тілесних ушкоджень, побоїв та мордувань, обмеження прав потерпілих шляхом їх викрадення та позбавлення волі, прагнучи заволодіння майном потерпілих, коштами шляхом їх отримання від потерпілих у готівці або таких, що надходили б на рахунки співучасників у вигляді безготівкових переказів, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , у різний час на протязі з червня 2024 року до початку липня 2024 року увійшли до складу організованої ОСОБА_7 групи та активно брали участь в її діяльності і злочинах, які вони вчинювали спільно.
Всі члени групи були об`єднані єдиним планом, з розподілом функцій її учасників, спрямованих на досягнення цього плану, відомого всім її співучасникам. Організовану групу, яку створив ОСОБА_7 , з метою вимагань грошових коштів характеризувалось стійкістю, що виражалося у згуртованості і стабільності.
За час функціювання, члени організованої групи, з метою виконання узгодженого спільного плану, згідно відведених їм ролей разом або у визначеному ОСОБА_7 складі, брали участь в її діяльності: підшукували осіб у яких на банківських рахунках маються грошові кошти у великій сумі, з`ясовували інформацію про особу (соціальні зв`язки, моральні якості), що давало їм зрозуміти яку обставину можна було б використовувати як привід для вимагання, діяли відповідно до розробленого плану, відомого всім учасникам організованої групи.
При цьому ОСОБА_7 , діючи як керівних організованої групи спільно із її учасниками (виконавцями) ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 та невстановленими особами, з метою систематичного отримання чужого майна з погрозою насильства над потерпілими, обмеження їх прав, свобод та законних інтересів, висували потерпілим вимоги повернення боргів, зобов`язань по яким в дійсності потерпілі не мали.
Згідно з узгодженим планом вимагань співучасники повинні були отримати від потерпілих осіб, грошову винагороду як відступні кошти, під вигаданим приводом що грошові кошти не належать потерпілим.
Будучи організатором вказаної групи, ОСОБА_7 планував злочинну діяльність, розподіляв ролі і координував дії співучасників з метою досягнення спільної злочинної мети, і повинен був розподіляти між співучасниками здобуті злочинним шляхом кошти.
Крім того, ОСОБА_7 особисто, з відома інших співучасників, планував чинити на потерпілих постійний психологічний вплив, з метою схилити до виконання незаконних майнових вимог, а в разі протидії з їхнього боку, за участі співучасників організованої групи, шляхом психічного залякування з висловлюванням погроз застосування насильства, фізичної розправи стосовно потерпілих та їхніх близьких родичів і членів сімей, обмеження їх законних прав на свободу переміщення, схилити проти їх волі до передачі грошових коштів.
Для додання членам організованої групи мобільності під час вчинення злочинів, можливості утримання та перевезення потерпілих, а також для швидкого залишення місця злочинів, учасниками організованої злочинної групи було узгоджено використання транспортних засобів автомобілів марок: «BMW 550E XDRIVE», типу легковий седан, в кузові сірого кольору д.н.з. НОМЕР_1 та «DAAEWOO LANOS», типу легковий седан, в кузові сірого кольору д.н.з. НОМЕР_2 , право керування якими мав ОСОБА_9 ; «BMW 530I», в кузові легковий седан чорного кольору д.н.з. НОМЕР_3 , право керування яким мав ОСОБА_4 ; «AUDI A4», в кузові легковий універсал чорного кольору д.н.з. НОМЕР_4 , право керування яким мав ОСОБА_8 ; «DAEWOO LANOS» в кузові сірого кольору, д.н.з НОМЕР_5 , право керування яким мав ОСОБА_7 .
Одночасно з цим, ОСОБА_7 використовуючи ту обставину, що його знайомий ОСОБА_8 , як особа, яка притягнена за вчинення грабежу, розбійного нападу, вимаганні та викрадені людей, має відповідний кримінальний досвід, приблизно на початку червня 2024 року залучив його до складу організованої ним злочинної групи.
Після чого, ОСОБА_8 , надавши згоду на участь в організованій групі, діючи в корисливих інтересах інших співучасників, мав чинити психічний вплив на потерпілих і, шляхом залякування або застосування фізичного насильства, примусити їх до передачі коштів або майна.
Крім того, ОСОБА_7 , приблизно на початку червня 2024 року, з метою забезпечення оперативного виїзду для вчинення запланованих злочинів та уникнення затримання правоохоронцями на місці події, залучив до діяльності організованої групи: ОСОБА_9 , який як користувач автомобілів марок: «BMW 550E XDRIVE», типу легковий седан, в кузові сірого кольору д.н.з. НОМЕР_1 та «DAAEWOO LANOS», типу легковий седан, в кузові сірого кольору д.н.з. НОМЕР_2 , надавши згоду на участь в організованій групі, діючи в корисливих інтересах інших співучасників, мав забезпечувати доставку співучасників організованої групи з використанням цих транспортних засобів; ОСОБА_4 , який як користувач автомобіля «BMW 530I», в кузові легковий седан чорного кольору д.н.з. НОМЕР_3 , надавши згоду на участь в організованій групі, діючи в корисливих інтересах інших співучасників, мав забезпечувати доставку співучасників організованої групи з використанням цього транспортного засобу, а також в разі необхідності доставляти потерпілих у заздалегідь визначені місця для подальшого вчинення викрадення людей та вимагання, та в разі здобуття цінного майна транспортувати його до відповідних місць збуту.
Крім того, ОСОБА_7 , беручи до уваги, що членами організованої групи необхідно одночасно чинити фізичний та психологічний тиск на декількох потерпілих, використовуючи ту обставину, що його знайомі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 мають спортивну статуру, фізичну силу та значні антропометричні дані, не пізніше середини червня 2024 року, залучив їх до складу організованої ним злочинної групи.
Після чого ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , надавши згоду на участь в організованій групі, діючи в корисливих інтересах інших співучасників, мали чинити психічний вплив на потерпілих і, шляхом залякування або застосування фізичного насильства, примусити їх до передачі коштів або майна.
ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та невстановлені співучасники, будучи співвиконавцями запланованих злочинів і активними учасниками організованої та очолюваної ОСОБА_7 злочинної групи, надавши згоду останньому на участь в цьому об`єднанні, як на етапі його створення та у наступному, приєднуючись до нього, усвідомлювали, що всі вони входять у організовану злочинну групу, своїми діями, у тому числі під час вчинення вимагань, незаконного позбавлення волі громадян, підтвердили реальність своїх намірів, так як безпосередньо в активній формі брали участь у викраденнях та утриманні осіб, відповідно до плану і відведеним їм ролям, виконували конкретні дії, спрямовані на досягнення спільної злочинної мети, тобто брали безпосередню участь у вчиненні злочинів.
Учасники організованої групи впродовж усієї злочинної діяльності інформували один одного про злочини, які готувалися, під час вчинення яких діяли з розподілом ролей заздалегідь розробленим планом та схваленому усіма учасниками групи, при цьому усі співучасники усвідомлювали, що дії кожного з них є невід`ємною частиною загального обсягу дій при скоєнні злочинів.
Таким чином, ОСОБА_7 , не працюючий, не маючий легальних джерел отримання доходів для існування, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою отримання наживи та незаконного збагачення, з початку червня 2024 року організував та очолив організовану групу у складі: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які за час спільної злочинної діяльності 10.07.2024 реалізували вимагання майна у ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , викрадення ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , відкрите викрадення майна ОСОБА_13 та ОСОБА_12 .
Так, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи у складі організованої групи з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та з невстановленими досудовим слідством особами, з метою отримання наживи та незаконного збагачення шляхом вимагання чужого майна, вчинили ряд тяжких та особливо тяжких злочинів, спрямованих проти життя, здоров`я, недоторканності, свободи і власності громадян.
Так, 10.07.2024, приблизно о 14 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою у складі організованої групи з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та з невстановленими досудовим слідством особами, на автомобілях марки BMW 550E XDRIVE», типу легковий седан, в кузові сірого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , «DAAEWOO LANOS», типу легковий седан, в кузові сірого кольору д.н.з. НОМЕР_2 , «BMW 530I», в кузові легковий седан чорного кольору д.н.з. НОМЕР_3 , прибули до відділення «Райффайзен Банку», що розташоване за адресою м. Запоріжжя, проспект Металургів, 3, де зустрівши потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , з метою вимагання, висловлюючи явну готовність нанесення тілесних ушкоджень, застосувавши до ОСОБА_12 побої та утримуючи потерпілих під своїм контролем, всупереч їх волі, обмежуючи їх свободу, погрожуючи застосуванням фізичного насильства, з метою полегшення вчинення вимагання, викрали останніх, помістивши до автомобіля марки «BMW 530I», в кузові легковий седан чорного кольору д.н.з. НОМЕР_3 .
В подальшому, діючи у складі організованої групи ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , з відома ОСОБА_10 та ОСОБА_11 та з відома та узгоджено із ОСОБА_7 , залишаючи під своїм контролем ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , погрожуючи їм застосуванням фізичного насильства та завдавши побоїв, використовуючи автомобіль марки «BMW 530I», в кузові легковий седан чорного кольору д.н.з. НОМЕР_3 , перевезли потерпілих проти їх волі до приміщення будинку АДРЕСА_2 , де незаконно утримували потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_14 під своїм контролем проти їх волі з метою вимагання.
Перебуваючи за вказаною адресою, діючи у складі організованої групи, ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та з невстановленими досудовим слідством особами, тримаючи потерпілих в обмежених умовах, за відсутності сторонніх осіб, продовжували висувати ОСОБА_12 свої незаконні вимоги про передачу їм грошових коштів на загальну суму 600 000 гривен.
Так, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , отримавши частину грошей від ОСОБА_12 , шляхом переводу грошей з банківського рахунку останнього на невстановлений досудовим слідством банківський рахунок, продовжуючи залишати під своїм контролем ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , погрожуючи їм застосуванням фізичного насильства та завдавши побоїв, від потерпілих отримали обіцянку виконати вимоги про передачу грошей в частині обумовленої суми з розстрочкою.
В подальшому ОСОБА_8 разом з ОСОБА_4 з відома та узгоджено з ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , продовжуючи утримувати потерпілих проти їх волі та обмежуючи їх свободу в салоні автомобіля марки «BMW 530I», в кузові легковий седан чорного кольору д.н.з. НОМЕР_3 , відвезли потерпілих до будинку 171 по пр. Соборному в м. Запоріжжі, де приблизно о 17 годині звільнили їх.
Отже, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється в тому, що вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 3 ст. 146 КК України, тобто вчинення незаконного позбавлення волі і викрадення людини, вчиненого організованою групою, з корисливих мотивів, щодо двох чи більше осіб, що супроводжувалось завданням фізичних страждань потерпілим.
Крім того, 10.07.2024 року приблизно о 14 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 , діючи повторно, у складі організованої групи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та з невстановленими досудовим слідством особами, на автомобілях марки BMW 550E XDRIVE», типу легковий седан, в кузові сірого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , «DAAEWOO LANOS», типу легковий седан, в кузові сірого кольору д.н.з. НОМЕР_2 , «BMW 530I», в кузові легковий седан чорного кольору д.н.з. НОМЕР_3 , прибули до відділення «Райффайзен Банку», що розташоване за адресою м. Запоріжжя, проспект Металургів, 3, де реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з метою отримання наживи та незаконного збагачення шляхом вимагання чужого майна, маючи відомості про те, що ОСОБА_12 має у своєму розпорядженні банківську карту, на якій маються грошові кошти в сумі понад 100 000 гривень, діючи з корисливих мотивів, під вигаданим приводом та з погрозою фізичного насильства, висунули ОСОБА_12 та ОСОБА_14 незаконні вимоги про погашення боргового зобов`язання у розмірі понад 600 000 гривень, якого у дійсності не існувало.
ОСОБА_7 , разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , продовжуючи протиправні дії спрямовані на вимагання грошових коштів, застосовуючи психічне насильство, що супроводжувалось залякуванням фізичною розправою, обмеженні у свободі, змусили потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_14 проти їх волі сісти до автомобіля марки «BMW 530I», в кузові легковий седан чорного кольору д.н.з. НОМЕР_3 та обмежуючи їх свободу, перевезли до приміщення будинку АДРЕСА_2 .
Тримаючи потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_14 в зачинених умовах за відсутності сторонніх осіб у приміщенні зазначеного будинку, ОСОБА_7 , разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та з невстановленими досудовим слідством особами, погрожували потерпілим застосуванням насильства, небезпечного для їх життя і здоров`я, висловлюючи явну готовність застосування предмету, який вони сприймали як ніж, завдали побої та мордування, погрожували тривалим обмеженням прав потерпілих шляхом викрадення та позбавлення волі, вимагали передати їм грошові кошти на суму 600 000 гривень.
Побоюючись за своє життя і здоров`я, ОСОБА_12 , знаходячись в зачинених умовах за відсутності сторонніх осіб у приміщенні будинку, діючи під протиправним впливом та виконуючи незаконні вимоги співучасників вимагання, в якості розрахунку по безпідставним борговим зобов`язанням, накладеним на нього ОСОБА_7 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_4 , потерпілий був змушений повідомити пароль свого мобільного телефону та «банкінгу Райффайзен Банку», за допомогою якого, шляхом переводу грошей з банківського рахунку ОСОБА_12 на невстановлений досудовим слідством банківський рахунок, було переведено грошові кошти в сумі 157479 гривень, на користь співучасників організованої групи.
Крім того, в зв`язку з тим, що отримана ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_4 сума грошових коштів, була не достатня для погашення безпідставних боргових зобов`язань, ОСОБА_12 побоюючись за своє життя та здоров`я, повідомив місцезнаходження цінного майна, що належить останньому та його співмешканки ОСОБА_13 .
Отже, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється в тому, що вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 4 ст. 189 КК України, що кваліфікується як вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, обмеження його прав, свобод або законних інтересів (вимагання), вчиненої організованою групою, з погрозою вбивства чи заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, в умовах воєнного стану.
Крім того, за наведених вище обставин, 10.07.2024, приблизно о 16 годині, в ході вчинення вказаного вимагання та незаконного утримування потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_14 проти їх волі та обмежуючи їх свободу переміщення, ОСОБА_7 , діючи у складі організованої групи з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з відома ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, діючи повторно, з корисливих мотивів, прибули до квартири АДРЕСА_3 , де погрожуючи потерпілій ОСОБА_13 застосувати до неї насильство, яке не є небезпечне для життя чи здоров`я потерпілого, проникли до приміщення вказаної квартири, де учасники організованої групи ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , під керівництвом ОСОБА_7 , впевнившись, що ОСОБА_13 не буде чинити їм опору, за вказівками ОСОБА_7 , почали шукати цінне майно, що знаходилося в приміщенні квартири.
В подальшому, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , розуміючи, що їх злочинні дії мають відкрий характер та розуміючи настання наслідків, з викраденим майном зникли з місця скоєння злочину, тим самим розпорядившись майном.
Своїми умисними діями, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 5 ст. 186 КК України, що кваліфікується як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, вчинений організованою групою, поєднаний з проникненням до житла, вчинений повторно, в умовах воєнного стану.
Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України, що кваліфікується як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, вчинений організованою групою, поєднаний з проникненням до житла, вчинений в умовах воєнного стану.
Клопотання про продовження щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту обґрунтовується продовженням існування ризиків, зазначених у п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, пославшись на факти та доводи, викладені у ньому.
ОСОБА_4 та його захисник, адвокат ОСОБА_5 , проти задоволення клопотання заперечували частково, пославшись на те, що з часу затримання ОСОБА_4 і до теперішнього часу він не перешкоджає кримінальному провадженню, з`являється за першою вимогою слідчого, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має стійкі соціальні зв`язки та місце проживання, має інвалідність і потребує систематичного лікування. Крім того, захисник послалась на необґрунтованість підозри, про яку повідомлено ОСОБА_4 , неконкретність, непослідовність і суперечливість показань потерпілих, покладених в основу цієї підозри. Відтак, посилаючись на низку положень з практики Європейського суду з прав людини, захисник вважала, що станом на час подання клопотання не є доведеним, що ризики, покладені в основу прийняття слідчим суддею рішення про продовження цілодобового домашнього арешту, продовжують існувати, тоді як цілодобовий домашній арешт є однією з форм ізоляції людини і в цьому сенсі є не відрізняється від тримання під вартою. ОСОБА_4 також пояснив, що бажав би перебувати під нічним домашнім арештом і вдень працювати, оскільки йому потрібний заробіток для задоволення своїх потреб, в тому числі своє лікування та лікування близьких родичів, з якими він проживає.
Заслухавши учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання, виходячи з такого.
Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
25 вересня 2024 року в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому «25» вересня 2024 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України.
08 листопада 2024 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч. 5 ст. 186 КК України, які кваліфікуються:
як вчинення незаконного позбавлення волі і викрадення людини, вчиненого організованою групою, з корисливих мотивів, щодо двох чи більше осіб, що супроводжувалось завданням фізичних страждань потерпілим;
вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, обмеження його прав, свобод або законних інтересів (вимагання), вчиненої організованою групою, з погрозою вбивства чи заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, в умовах воєнного стану;
відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, вчинений організованою групою, поєднаний з проникненням до житла, вчинений в умовах воєнного стану.
15.11.2024 слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя підозрюваному ОСОБА_4 було змінено запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за адресою місця проживання АДРЕСА_1 , із застосуванням електронного засобу контролю, строком з 14.11.2024 по 25.12.2024 включно, з покладенням на підозрюваного обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
18.12.2024 слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя підозрюваному ОСОБА_4 було продовжено запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою місця проживання АДРЕСА_1 , із застосуванням електронного засобу контролю, строком з 18.12.2024 по 15.02.2025 включно, з покладенням на підозрюваного обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Також слідчий суддя враховує, що досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні завершене, а обвинувальний акт з обвинуваченням ОСОБА_4 у вказаних вище кримінальних правопорушеннях переданий до суду, підготовче судове засідання призначене на 20.02.2025, а сам ОСОБА_4 набув статусу обвинуваченого.
Відтак, питання щодо запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 вирішується слідчим суддею в порядку ч. 4 ст. 176 КПК України.
Щодо обґрунтованості підозри.
Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК).
У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент вчинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).
При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи
Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.
Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого обвинуваченого, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.
Як випливає з доданих до клопотання матеріалів кримінального провадження, станом час вирішення питання про запобіжний захід обґрунтованість підозри і обвинувачення підтверджується такими доказами:
протоколами допитів, потерпілих: ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 ;
протоколом впізнання за фотознімками за участі потерпілого ОСОБА_12 ;
протоколом впізнання за фотознімками за участі потерпілого ОСОБА_14 ;
протоколом впізнання за фотознімками за участі потерпілої ОСОБА_13 ;
протоколом допиту свідка ОСОБА_15 ;
протоколом впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_15
протоколом обшуку за адресою мешкання ОСОБА_7 , а саме за адресою: АДРЕСА_4 ( АДРЕСА_5 );
іншими матеріалами кримінального провадження, в тому числі матеріалами проведення НСРД, з яких знято гриф таємності.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, на етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи з наданих стороною обвинувачення документів, зазначених вище, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри, на час розгляду клопотання, щодо можливого вчинення ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
Щодо наявності ризиків.
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що на теперішній час існують такі заявлені органом досудового розслідування судом ризики, що визначені у ст. 177 КПК України:
- ризик переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування та суду;
- ризик незаконного впливу на потерпілого;
- ризик вчинення нового кримінального правопорушення.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створитимуть загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.
Оцінивши доводи, наведені у клопотанні слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що окремі з вказаних у клопотанні ризиків продовжують існувати, а ступінь їх вірогідності, необхідна та достатня для продовження тримання обвинуваченого під домашнім арештом, не зменшилась.
Щодо ризику переховування від досудового розслідування та суду.
У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти.
Серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання обвинуваченого під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться (Clooth v. Belgium (Клоот проти Бельгії), § 40).
У зв`язку з цим слідчий суддя зауважує, що під час розгляду клопотання було встановлено, що ОСОБА_4 є інвалідом з дитинства, переніс у 12-річному віці інсульт, що має відбиток на стані його здоров`я протягом всього наступного життя, потребує у зв`язку з цим медичної допомоги, яку важко надавати в умовах слідчого ізолятора. Разом з цим, ОСОБА_4 працює водієм таксі і має відповідний дохід, позитивно характеризується за місцем проживання, має міцні соціальні зв`язки, раніше не судимий. Також слідчий суддя бере до уваги, що в період після 10.07.2024 ОСОБА_4 не був помічений в інших протиправних вчинках або спробах втекти чи в інший спосіб переховуватись.
Отже, як і раніше, ніщо з його біографії не вказує на високу ймовірність його втечі.
Щодо ризику незаконного впливу на потерпілих і свідків у цьому ж кримінальному провадженні
Оцінюючи можливість впливу на потерпілих і свідків, слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).
За таких обставин ризик впливу на потерпілих свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від потерпілого та дослідження їх судом.
Разом із цим, маючи можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження в частині, що стосуються клопотання про обрання запобіжного заходу, а отже і з протоколами допиту свідків, обвинувачений знатиме як їх персональні данні, так і зміст наданих ним свідчень на стадії досудового розслідування.
Також слідчий суддя враховує, що у справах щодо даної категорії кримінальних правопорушень встановлення дійсних обставин їх вчинення часто залежить виключно або переважно від показань потерпілих, через що є вкрай важливим убезпечити їх від будь-якого стороннього впливу.
Щодо ризику вчинення нових кримінальних правопорушень.
Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 раніше не судимий, будь-яких відомостей про його причетність взагалі до будь-яких інших протиправних діянь сторона обвинувачення не надала. При цьому між вчиненням інкримінованого йому діяння та його затриманням минуло близько двох місяців, протягом яких ОСОБА_4 не був помічений у протиправній діяльності.
Відтак, у слідчого судді відсутні підстави для висновку про існування істотного ризику вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень.
Крім того, протягом перебування під домашнім арештом на підставі ухвали слідчого судді від 14.11.2024 обвинувачений дійсно не допустив порушень режиму такого запобіжного заходу.
У зв`язку з викладеним слідчий суддя приходить до висновку, що наявні підстави для подальшого пом`якшення запобіжного заходу, оскільки із завершенням досудового розслідування ризик створення істотних перешкод для судового розгляду з боку обвинуваченого істотно зменшується, а обвинувачений своєю поведінкою довів можливість надання йому більшої довіри.
Крім того, слідчий суддя переконаний, що збереження на обвинуваченому засобу електронного контролю в достатній мірі здатне запобігти вчиненню ним будь-яких протиправних діянь, і тому збереження за ним цілодобового домашнього арешту в подальшому є недоцільним.
Слідчий суддя також враховує доводи сторони захисту щодо бажання обвинуваченого заробляти на життя правомірним способом, чому цілодобовий домашній арешт перешкоджає, і не дає можливості йому реалізовувати свої права та виконувати обов`язки з утримання близьких родичів.
За таких обставин доцільним і достатнім буде змінити режим домашнього арешту з цілодобового на нічний, із збереженням раніше покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків.
Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 176-178, 181, 199, 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя
Клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_3 , задовольнити частково.
Змінити запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт в період з 23 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв. наступної доби, за адресою місця проживання АДРЕСА_1 , із застосуванням електронного засобу контролю, продовживши його на шістдесят днів, починаючи з 07.02.2025 по 07.04.2025 включно, з покладенням обов`язків, встановлених ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15.11.2024 про обрання ОСОБА_4 вказаного запобіжного заходу.
Попередити обвинуваченого, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.
Копію ухвали для виконання передати до органу Національної поліції за зареєстрованим місцем проживання обвинуваченого.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню..

Повний текст ухвали оголошений о 14 год. 15 хв. 10.02.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1