Справа № 541/1255/25
№ провадження 1-кп/541/218/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2025 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Миргороді кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000058 від 16.03.2025, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гаркушинці, Миргородського району, Полтавської області, громадянина України, з базовою середньою освітою, студента Відокремленого структурного підрозділу «Хорольський агропромисловий коледж Полтавського державного аграрного університету», неодруженого, утриманців не маючого, зареєстрованому та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 не пройшовши встановлену процедуру отримання водійського посвідчення, затверджену постановою КМУ № 340 від 08.05.1993 р. «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», вчинив дії спрямовані на пособництво у підробленні посвідчення водія за наступних обставин.

У період із січня 2025 по березень 2025 року, точного місяця, дати та часу під час досудового розслідування встановити не представилось можливим, у ОСОБА_4 який перебував у невстановленому досудовим розслідуванням місці, виник кримінально-протиправний умисел спрямований на пособництво у виготовленні завідомо підробленого посвідчення водія на власне ім`я, що посвідчує право керування транспортними засобами категорії «С1» та «В».

Із цією метою, ОСОБА_4 діючи з прямим умислом, направленим на порушення встановленого законом порядку завірення та використання офіційних документів, порядку документального підтвердження фактів, що мають юридичне значення, будучи обізнаним з порядком отримання посвідчення водія, яке видається установою - відповідним територіальним сервісним центром МВС України, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою використання такого документа, а саме посвідчення водія, яке відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження зразків, бланків і технічних описів бланків Національного та міжнародного посвідчень водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, тимчасового реєстраційного талона транспортного засобу та зразка розпізнавального автомобільного знаку України та внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» №844 від 16.09.2020 відноситься до документів, які перебувають в офіційному обігу України, тобто є офіційним документом та надає право на керування транспортними засобами відповідних категорій, реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, діючи умисно, протиправно, з метою підроблення посвідчення водія та подальшого його особистого використання, усвідомлюючи кримінально-протиправний характер своїх дій щодо пособництва у вчиненні підроблення посвідчення водія, усвідомлюючи, що процедура отримання посвідчення водія передбачає закінчення курсів водіння по підготовці водіїв для отримання водійського посвідчення, проходження медичного огляду, складання іспитів у сервісному центрі МВС, вступив у змову з невстановленою досудовим розслідуванням особою щодо виготовлення завідомо підробленого посвідчення водія на власне ім`я.

Продовжуючи реалізацію свого кримінально-протиправного умислу, спрямованого на пособництво у підробленні посвідчення водія, ОСОБА_4 надав невстановленій особі у невстановлений спосіб фото свого паспорту громадянина України, для подальшого внесення інформації, яка міститься в ньому, тим самим сприяючи невстановленій особі у підробці посвідчення водія.

У подальшому ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, місце, спосіб, отримав від невстановленої досудовим розслідування особи посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 від 01.02.2025, на ім`я ОСОБА_4 , яке не відповідає аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України, що посвідчує право керування транспортними засобами категорії «В» та «С1».

Відповідно до висновку судової технічної експертизи документів №СЕ-19/117-25/6630-ДД від 21.03.2025, бланк посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 , на пластиковій основі з вихідними типографськими даними заповнений на ім`я ОСОБА_4 , не відповідає аналогічним бланкам документів, які знаходяться в офіційному обігу.

Крім цього, 16 березня 2025 року о 16 годині 00 хвилин ОСОБА_4 будучи учасником дорожнього руху як водій транспортного засобу - автомобіля «ВАЗ 21043», державний номерний знак НОМЕР_2 рухаючись по вул. Харківка в м. Миргород, був зупинений працівниками ГРПП за порушення Правил дорожнього руху України і вчинення адміністративного правопорушення, маючи при собі підроблене посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 від 01.02.2025, придбане у невстановленої особи, після невдалої спроби складання теоретичних іспитів в територіальному сервісному центрі 06.01.2025, достовірно знаючи, що вказане посвідчення за способом виготовлення та елементами захисту не відповідає зразку бланку посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу та є підробленим, усвідомлюючи свої кримінально-протиправні дії, діючи умисно, з метою створити видимість наявності у нього дійсного посвідчення водія та відповідно і з цим права на керування транспортними засобами перед працівниками групи реагування патрульної поліції Миргородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, пред`явив на законну вимогу останніх завідомо підроблене для нього посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 із його особистими анкетними даними та фотокарткою, яке за способом виготовлення та елементами захисту не відповідає зразку бланку посвідчення, що перебуває в офіційному обігу, тим самим використав його.

Після цього, 16.03.2024 в ході огляду у ОСОБА_4 вилучено посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 із його анкетними даними та фотокарткою.

Відповідно до висновку судової технічної експертизи документів №СЕ-19/117-25/6630-ДД від 21.03.2025, бланк посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 , на пластиковій основі з вихідними типографськими даними заповнений на ім`я ОСОБА_4 , не відповідає аналогічним бланкам документів, які знаходяться в офіційному обігу.

Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України, а саме як пособництво у підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права з метою використання його іншою особою, а також використання завідомо підробленого документа.

В підготовчому судовому засіданні прокурором надано до суду угоду про визнання винуватості укладену 03 квітня 2025 року між прокурором Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника, адвоката ОСОБА_5 , згідно умов якої обвинувачений на час укладення цієї угоди повністю визнав свою винуватість у зазначених діяннях, виявив щире каяття, активно сприяв розкриттю кримінальних правопорушень та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди про визнання винуватості обвинуваченому ОСОБА_4 буде призначено покарання за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 50неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить суму 850 гривень; за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить суму 510 гривень. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить суму 850 гривень.

Наслідки укладання та затвердження означеної угоди згідно ст.ст. 394, 424, 473, 474, 476 КПК України та ст. 389-1 КК України оговорені та зрозумілі сторонам.

У підготовчому судовому засіданні прокурор, обвинувачений та захисник підтримали угоду про визнання винуватості та просили її затвердити.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Обвинувачений ОСОБА_4 суду пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості розуміє; з наслідками укладення та затвердження угоди обізнаний; характер обвинувачення та його суть йому зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, з ним узгоджено та є цілком зрозумілим; свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, а саме: пособництво у підробленні офіційного документа (посвідчення водія) та використання завідомо підробленого документа за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, визнав повністю.

Суд не вправі перевіряти фактичні обставини вчиненого обвинуваченою правопорушення, оскільки не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення підготовчого судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання винуватості.

Судом, на виконання вимог ст. 474 КПК України, сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого не встановлено. Суд переконаний, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним і не вбачає необхідності витребовувати додаткові документи та викликати в судове засідання інших осіб і опитувати їх, обмежуючись наданими суду доказами у підготовчому провадженні.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Виходячи з положень ч. 5 ст. 469 КПК України укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам ст. 472 КПК України, суд враховує, що умови Угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього кодексу, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів будь-яких осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним. Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з того, що її умови відповідають КПК України та кримінальному закону, тому вважає, що є підстави для її затвердження.

Ухвалюючи вирок, суд приходить до висновку, що мали місце діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 склад кримінальних правопорушень пособництво у підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права з метою використання його іншою особою, а також використання завідомо підробленого документа - вказує на кваліфікацію діянь за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, обвинувачений визнав свою вину повністю.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання, суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого, суд не вбачає.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним Кодексом України.

Кримінальні правопорушення, вчинені обвинуваченим за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є проступками.

Згідно ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

За таких обставин суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе з призначенням йому покарання, узгодженого угодою про визнання винуватості, за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить суму 850 гривень; за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить суму 510 гривень. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню необхідно вирішити в порядку визначеному ст. 100 КПК України.

Питання відшкодування витрат пов`язаних із залученням експерта вирішити відповідно до положень ст. 124 КПК України.

Арешт на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , яке було вилучене 16.03.2025 в ході огляду місця події, накладений згідно ухвали слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 19.03.2025 року, слід скасувати.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 314, 368, 370, 374, 394, 475, 476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену в м. Миргород 03 квітня 2025 року, між прокурором Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання:

за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок;

за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу у розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень 00 копійок.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати пов`язані із залученням експерта для проведення експертизи в сумі 2387 (дві тисячі триста вісімдесят сім) гривень 70 копійок.

Речові докази:

- посвідчення водія серії НОМЕР_1 та оптичний носій інформації - DVD-R, на якому містяться відеозаписи з нагрудної камери інспектора СРПП Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження № 0000058 від 16.03.2025.

Арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 19 березня 2025 року, на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , скасувати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України:

- обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Оскарження вироку з підстав не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини не допускається.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1