справа № 492/1502/24
провадження № 1-кп/492/111/25
ВИРОК

Іменем України

24 лютого 2025 року м.Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000529, внесеному 23 вересня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Прямобалка Арцизького району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

встановив:

Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години ЗО хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

В подальшому строк дії воєнного стану продовжувався, в тому числі у відповідності до Указу Президента України від 12.08.2024 № 469/2024, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 08.05.2024 № 3684-ІХ, з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб.

22 вересня 2024 року, приблизно о 16 годині, більш точного часу в ході судового розгляду встановити не представилося можливим, ОСОБА_4 , діючи в умовах воєнного стану з умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, прибув на власному автомобілі марки «ВАЗ 2101» з реєстраційним номером НОМЕР_1 із саморобним причепом без державної реєстрації, до молочнотоварної ферми, розташованої на південно-західній стороні села Прямобалка Болградського району Одеської області (за координатами 45.884454, 29.294271), яка належить Державному підприємству «Дослідне господарство імені М.І. Кутузова Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України».

В подальшому, ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що у вказаних приміщеннях нікого зі сторонніх осіб немає, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, незаконно проник через незачинені на запірний пристрій ворота до господарського приміщення, призначеного для утримання тварин, в якому зберігалася металева клітка для утримання кролів марки Х-4.

Далі, ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному приміщенні, з використанням заздалегідь заготовленої портативної акумуляторної шліфувальної машинки, відокремив та демонтував з вказаної клітки для утримання кролів 105 металевих фрагментів вказаної клітки, заволодівши таким чином:

-сталевим кругом (прутом) діаметром 100 мм., довжиною 19,5 метрів, колишнього у використанні, вартістю 320 грн. із розрахунку ваги 1 метру - 0,617 кг за ринковою ціною 26,66 за кг.;

-сталевим кругом (прутом) діаметром 1,2 см., довжиною 76,1 метрів, колишнього у використанні, вартістю 1801,41 грн. із розрахунку ваги 1 метру - 0,888 кг за ринковою ціною 26,66 грн.;

-сталевим кутом зі сторонами 32 мм, товщиною 3 мм, довжиною 202,5 метри, колишнього у використанні, вартістю 6403,77 грн., із розрахунку ваги 1 метру - 1,46 кг за ринковою ціною 21,66 грн. за 1 кг;

-сталевою арматурою діаметром 20 мм.. довжиною 1,7 метри, вагою 4,199 кг колишньої у використанні, вартістю 92,37 грн., із розрахунку ваги 1 метру - 2,47 кг за ринковою ціною 22 грн. за 1 кг;

-двома саморобним сталевими годівницями для кролів виготовлених із сталевих пластин товщиною 20 мм загальною вагою 20 кілограмів, колишніх у використанні, вартістю 520 грн., із розрахунку 1 кг - 26 грн.;

-оцинкованою сталевою трубою із зовнішнім діаметром 50 мм, товщиною 4 мм, довжиною 84,1 метри, колишньої у використанні, вартістю 13876,50 грн., із розрахунку вартості 1 метру - 165 грн.

Після чого, ОСОБА_4 , завантажив викрадене до причепу свого автомобілю та покинув місце події, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинив Державному підприємству «Дослідне господарство імені М.І. Кутузова Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України» майнову шкоду на загальну суму 23014,05 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення. В ході судового розгляду він детально розповів про обставини вчинення злочину, не піддавши сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті.

Представник потерпілого про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлявся належним чином, але у судове засідання не з`явився, однак від нього до суду надійшла письмова заява, в якій просив здійснити судовий розгляд обвинувального акту за його відсутності. Претензій матеріального та морального характеру при розгляді обвинувального акту до обвинуваченого не має, при призначенні обвинуваченому покарання просив суворо не карати. З урахуванням думки учасників судового розгляду, які вважали за можливе розглянути кримінальне провадження за відсутності потерпілого, суд дійшов висновку про проведення судового розгляду без його участі.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву фактичні обставини злочину, викладені в обвинувальному акті, правильно розумів зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого, а також у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження у зв`язку з чим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого, а також дослідженням доказів, що стосуються особи обвинуваченого. При цьому судом роз`яснено та з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному, касаційному порядку.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 дав суду показання про те, що він дійсно 22 вересня 2024 р. прибув до молочнотоварної ферми, розташованої на південно-західній стороні села Прямобалка Болградського району Одеської області, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, проник через незачинені на запірний пристрій ворота до господарського приміщення, призначеного для утримання тварин, в якому зберігалася металева клітка для утримання кролів, після чого порізав її на частити та перевіз за місцем свого проживання, вказане майно на наступний день видав співробітникам поліції.

Сукупність наведених і вивчених судом доказів, підтверджує вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину і аналізуючи наведені докази в їх сукупності, суд визнає належними, допустимими, достовірними, вони узгоджуються між собою і є достатніми для ухвалення обвинувального вироку.

Давши оцінку доказам, які були досліджені в ході судового розгляду, суд вважає доведеною винність обвинуваченого і вищеописані дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує: ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд бере до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, що витікає з положень ч. 2 ст. 50 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого обвинуваченим злочину і їх наслідки. Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, в повнолітньому віці; не одружений; характеризується за місцем проживання задовільно; на психіатричному диспансерному обліку, наркологічному обліку КНП «Арцизька центральна опорна лікарня» Арцизької міської ради не перебуває; не є депутатом; раніше не судимий.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття.

Судом враховано, що потерпіла до обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні не має претензій матеріального та морального характеру.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 , під час судового засідання не встановлено.

Згідно висновку досудової доповіді про обвинуваченого ОСОБА_4 , враховуючи інформацію, яка характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середній ризик вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т. ч. окремих осіб).

Враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини справи, давши їм оцінку, а також відомості про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, викладену у досудовій доповіді та рекомендації органу пробації, беручи до уваги особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого ним злочину, що потерпіла до обвинуваченого не має претензій матеріального та морального характеру, керуючись вимогами кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і у суду є підстави застосувати до обвинуваченого покарання у виді позбавлення волі із застосуванням до нього дії ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування призначеного покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України. Підстав для застосування до обвинуваченого дії ст. 69 КК України суд не вбачає.

Суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.

Згідно з п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку зазначається рішення щодо речових доказів, відшкодування процесуальних витрат, щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

Суд вирішує питання про речові докази у справі згідно ч. 9 ст. 100 КПК України.

У зв`язку з доведеністю вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину і проведенням по кримінальному провадженню експертного дослідження по встановленню його вини, суд, керуючись ч. 2 ст. 124 КПК України, дійшов до висновку про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави процесуальних витрат на залучення експертів, які проводили судові товарознавчі експертизи у наявному кримінальному провадженні на загальну суму 5969,25 грн.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 369-371, 373-375 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю два роки.

В силу ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 24 лютого 2025 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 5969 (п`ять тисяч дев`ятсот шістдесят дев`ять) гривень 25 копійок.

Речові докази: 105 металевих фрагментів конструкції клітки, різних форм та розмірів вважать повернутими власнику - ДП «Причорномор`я».

Арешт, накладений ухвалою Болградського районного суду Одеської області від 27.09.2024 р. по справі № 497/2243/24, - скасувати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Арцизький районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя Арцизького районного суду

Одеської області ОСОБА_1