Справа № 301/905/25

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" квітня 2025 р. Іршавський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000084 від 25.03.2025, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, місце народження: с. Букове, Виноградівського району, Закарпатської області, місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , не одруженої, з середньою освітою, не працюючої, в силу ст. 89 КК України, є такою , що не має судимості,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.162 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

22 березня 2025 року о 08 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та суспільну - небезпечність, маючи умисел на незаконне проникнення до іншого володіння особи всупереч вимог ст. 30 Конституції України, ст. 12 Загальної декларації прав людини та ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, згідно яких кожному гарантується недоторканість житла і не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, усвідомлюючи, що гаражне приміщення є власністю іншої особи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за відсутності дозволу власника, проникла на огороджену територію дворогосподарства, що знаходиться по АДРЕСА_2 , а саме на земельну ділянку, що розташована за вказаною адресою та до гаражного приміщення, тим самим порушивши особисті права потерпілої ОСОБА_4 на недоторканість житла та іншого володіння особи.

Крім цього, 24 березня 2025 року близько 07 години 30 хвилин ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та суспільну - небезпечність, маючи умисел на незаконне проникнення до іншого володіння особи всупереч вимог ст. 30 Конституції України, ст. 12 Загальної декларації прав людини та ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, згідно яких кожному гарантується недоторканість житла і не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, усвідомлюючи, що гаражне приміщення є власністю іншої особи ОСОБА_4 , за відсутності дозволу власника, знову проникла на огороджену територію дворогосподарства, що знаходиться по АДРЕСА_2 , а саме на земельну ділянку, що розташована за вказаною адресою та до гаражного приміщення, де пошкодила речі домашнього вжитку, після чого, у дворі, у стані алкогольного сп`яніння, була виявлена чоловіком потерпілої ОСОБА_5 , чим порушила право потерпілої ОСОБА_4 на недоторканість житла та іншого володіння особи.

Вказані вище дії ОСОБА_3 кваліфіковано як вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, а саме: незаконне проникнення до іншого володіння особи, що порушує недоторканість житла громадян.

Прокурор Іршавського відділу Хустської окружної прокуратури ОСОБА_6 в обвинувальному акті заявила клопотання, в якому зазначено, що у зв`язку з тим, що обвинувачена ОСОБА_3 беззаперечно визнала свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згідна на розгляд обвинувального акту за її відсутності, просить суд розглянути обвинувальний акт у спрощеному провадженні у відповідності до ст.302 КПК України.

Як встановлено судом, відповідно до положень ч. 2ст. 302 КПК України обвинуваченій ОСОБА_3 в присутності її захисника - адвоката ОСОБА_7 , прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, після чого ОСОБА_3 , у заяві підтвердила роз`яснення їй вказаних положень та надала добровільну згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, крім цього, просить суворо її не карати. При цьому, до суду разом із обвинувальним актом подано заяву щодо визнання винуватості, згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, складену в присутності захисника.

Крім цього, до суду з обвинувальним актом направлено заяву потерпілої ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, згідно з якою потерпіла не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному проваджені за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000084 від 25.03.2025.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку визначеному КПК України та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченої, з урахуванням заяви щодо визнання винуватості, згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт слід розглянути у порядку, визначеному ст. ст.381, 382 КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає доведеним обвинувачення висунуте ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.162 КК України та кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст.162 КК України як незаконне проникнення до іншого володіння особи, що порушує недоторканість житла громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею проступку, дані про особу винної те, що ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра, фтизіатра, нарколога не перебуває, в силу ст. 89 КК України, є такою, що не має судимості. Обставинами, визначеними ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає визнання вини, щире каяття. Обставини, визначені ст. 67 КК України, вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи наведене та конкретні обставини провадження, за яких вчинено діяння, дані про особу обвинуваченої, наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченій, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого проступку, суд дійшов висновку, що обвинуваченій ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах, встановлених санкцією статті у виді штрафу і таке покарання буде достатнім, справедливим і необхідним для виправлення обвинуваченої та для запобігання вчиненню нею кримінальних правопорушень.

Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема запобіжний захід відносно ОСОБА_3 судом не застосовувались.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст.100, 373, 374,375,376,381,382 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватою у скоєнні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст. 162 КК України, призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речовий доказ у кримінальному провадженні № 0000084 від 25.03.2025:

-ручна дриль, вісім накидних ключів, один ключ розвідний, диск на бензокосу, одна біла лампочка, знімач стопорних кілець, чотири відрізки кабелю, два з яких довжиною по 90 см, один 50 см, один 40 см, які повернуті потерпілій на зберігання залишити у потерпілої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючої АДРЕСА_2 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Іршавський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя Іршавського

районного суду : ОСОБА_1