Справа № 456/2006/24
Провадження № 1-в/456/163/2024
УХВАЛА

іменем України

20 грудня 2024 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши подання Стрийського РВ №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області про звільнення від призначеного покарання

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , засудженого 05.07.2024 вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням згідно ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком на 1 рік,

за участю:

представника органу з питань пробації ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

встановив:

Вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 05.07.2024 ОСОБА_3 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років та відповідно до статті 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

В обґрунтування подання представник органу з питань пробації покликається на те, що 02.10.2024 року до Стрийського РВ №2 надійшли розпорядження № 456/2006/24/19439/2024 від 24.09.2024 року та вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 05.07.2024 року на засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 19.11.2024 засудженому було роз`яснено порядок та умови звільнення від відбування покарання з випробуванням та правові наслідки у разі їх порушення.

09.08.2024 року набрав законної сили Закон України від 18.07.2024 року № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», відповідно яким підвищено поріг кримінальної відповідальності за крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрату чужого майна ( ст. 185, ст. 190, ст. 191 КК України), чим скасовано кримінальну відповідальності за вчинення таких діянь, якщо вартість викраденого майна складає менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно постанови Верховного суду України від 07.10.2024 року встановлено, що зміни в ст. 51 КУпАП розміру коефіцієнта неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до двох, який розмежовує адміністративну та кримінальну відповідальність за відповідні діяння, розглядаються як зміни до кримінального закону, оскільки мета законодавця полягає саме у зміні диспозиції відповідних кримінальних правопорушень.

Зміна до ст.51 КУпАП, яка стосується збільшення розміру коефіцієнта неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для кваліфікації відповідних діянь як адміністративного правопорушення, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння для діянь, предметом посягання яких було майно на суму, що не перевищує два неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Визначення суми, яка дорівнює два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, здійснюється виходячи з, розміру неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що діяв на час вчинення відповідного діяння.

За злочини чи правопорушення в частині адміністративного та кримінального законодавства сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги. Податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, а прожитковий мінімум встановлюється законом станом на 01 січня поточного

року.

Згідно вироку Стрийського міськрайонного суду від 05.07.2024 року

ОСОБА_3 вчинив злочин передбачений ч. 4 ст. 185 КК України у

2024 році, а саме:

епізод 1 - 07.01.2024 року о 09:23 год. викрав чуже майно, чим завдав потерпілому ТОВ «Вигідна покупка» матеріальну шкоду на загальну суму 330 грн.;

епізод 2 - 08.01.2024 року о 13:50 год. викрав чуже майно, чим завдав потерпілому ТзОВ «Левмарк» матеріальну шкоду на загальну суму 346,23 грн.;

епізод 3 - 11.01.2024 року о 13:26 год. викрав чуже майно, чим завдав потерпілому ТзОВ ТВ «Львівхолод» матеріальну шкоду на загальну суму 319,92 грн.;

епізод 4 - 18.01.2024 року о 19:40 год. викрав чуже майно, чим завдав потерпілому ТзОВ ТВ «Львівхолод» матеріальну шкоду на загальну суму 392,32 грн.;

епізод 5 - 01.02.2024 року о 17:54 год. викрав чуже майно, чим завдав ТзОВ ТВК «Львівхолод» матеріальну шкоду на загальну суму 562,99 грн.;

епізод 6 - 06.02.2024 року близько 16:19 год. викрав чуже майно, чим завдав потерпілому ТОВ «Вигідна покупка» матеріальну шкоду на загальну суму 341,67 грн.;

епізод 7 - 07.02.2024 року о 21:12 год. викрав чуже майно, чим завдав ТзОВ ТВК «Львівхолод» матеріальну шкоду на загальну суму 315,60 грн.;

епізод 8 - 12.02.2024 року близько 15:51 год. викрав чуже майно, чим завдав ТОВ «Вигідна покупка» матеріальну шкоду на загальну суму 390 грн.;

епізод 9 - 20.02.2024 року близько 13:08 год. викрав чуже майно, чим завдав ТОВ «Вигідна покупка» матеріальну шкоду на загальну суму 363,33 грн., тобто вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушень складає менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян визначених станом на 01.01.2024 рік.

Вартість двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у 2024 році складає 3028 гривень.

Закон № 3886-ІХ, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП та мають зворотню дію в часі.

Згідно постанови Верховного суду України від 07.10.2024 року, питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886-ІХ, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно частини 2 статті 74 КК України, особа, яка засуджена за діяння, караність якого законом усунена підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Враховуючи вищевикладене просить вирішити питання про звільнення ОСОБА_3 від призначеного покарання.

У судовому засіданні представник органу з питань пробації подання підтримала та просить таке задовольнити.

Засуджений ОСОБА_3 просить звільнити його від призначеного покарання у зв`язку із втратою чинності закону, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

Прокурор не заперечила проти задоволення подання.

Заслухавши думку представника органу з питань пробації, засудженого, прокурора, вивчивши аргументи, викладені в поданні та долучені до нього матеріали, суд доходить такого висновку.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Відповідно до частини 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

09.08.2024 року набрав законної сили Закон України від 18.07.2024 року № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким підвищено поріг кримінальної відповідальності за крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрату чужого майна ( ст. 185, ст. 190, ст. 191 КК України), чим скасовано кримінальну відповідальності за вчинення таких діянь, якщо вартість викраденого майна складає менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно постанови Верховного суду України від 07.10.2024 року, питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886-ІХ, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до вимог частини 2 статті 74 КК України, особа, яка засуджена за діяння, караність якого законом усунена підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Звільнення від відбування покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України можна застосувати лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду - засудження особи незалежно від того, відбуває вона покарання чи ні. При цьому законом передбачено негайне звільнення особи від відбування покарання. Слід зазначити, що вказана підстава є обов`язковою для застосування судом. Передумовою для початку провадження щодо звільнення засудженого від відбування покарання за ч. 2 ст. 74 КК України завжди є прийняття і набрання чинності спеціальним законом, яким усувається караність діяння, за яке особу засуджено. Він є передумовою або правовою підставою ініціювання, розгляду питання та прийняття рішення про застосування звільнення від покарання щодо конкретної особи. Така процедура завершується прийняттям конкретного процесуального рішення судом.

Відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4,6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 ч.1 ст. 537 цього Кодексу.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Як вбачається з вироку Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 05.07.2024 року, ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік. Вирок набрав законної сили 05.08.2024.

Вартість викраденого майна по кожному інкримінованому ОСОБА_3 епізоду на момент вчинення правопорушення складає менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян визначених станом на 01.01.2024 рік, а саме 3028 грн.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_3 засуджено за діяння, караність якого законом усунена, суд дійшов до висновку, що подання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 537, 539, 372, 376 КПК України, статтею 74 КК України, суд

постановив:

Подання задовольнити.

ОСОБА_3 звільнити від покарання, призначеного вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 05.07.2024 року, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом семи днів із дня її оголошення через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Повний текст ухвали буде оголошено 23.12.2024. о 09.00 год.

Головуючий суддя ОСОБА_1