Справа №127/2875/25
Провадження №1-кс/127/1371/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши в судовому засіданні клопотання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження № 0000011 від 08.02.2022, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 2585 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000011 від 08.02.2022, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 2585 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 07.04.2014 у м. Донецьку Донецької області невстановленими особами за підтримки рф створено «Донецьку народну республіку» (далі-«ДНР»). Указана організація є стійким об`єднанням невизначеного кола осіб (більше трьох), що створене з метою здійснення терористичної діяльності, у межах якого здійснено розподіл функцій, встановлено правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів, та в якому її структурні підрозділи здійснюють терористичну діяльність з відома керівників (керівних органів) усієї організації, а тому відповідно до ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» є терористичною організацією.

Частина території Донецької області опинилась під контролем представників терористичної організації «ДНР», підконтрольних рф, та відповідно до Постанови Верховної Ради України № 254-VIII від 17.03.2015 «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», постанови ВР України № 252-VIII від 17.03.2015 «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування», та Закону України від 18.01.2018 «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» набула статусу тимчасово окупованої території.

Після окупації у 2014 році незаконними збройними формуваннями, іррегулярними збройними формуваннями рф та військовослужбовцями збройних сил рф частини Донецької області та створення т.зв. терористичної організації Донецької народної республіки» (далі - «ДНР»), ОСОБА_8 (матеріали відносно якого виділено в окреме кримінальне провадження) діючи, умисно, з корисливих мотивів для себе, за попередньою змовою із ОСОБА_9 (матеріали відносно якого виділено в окреме кримінальне провадження), ОСОБА_10 (матеріали відносно якого виділено в окреме кримінальне провадження) та ОСОБА_11 достовірно усвідомлюючи, що т.зв. «ДНР» є квазіутворенням та непідконтрольною Україні організацією, 06.10.2014 року на підставі первинних документів стосовно створення ТОВ Завод «Ремкомунелектротранс» перереєстровали вказане товариство під назвою рос.мов.: ООО Завод «Ремкоммунэлектротранс» в так званому тимчасовому «податковому органі» - рос.мов.: «Департаменте государственной регистрации Министерства доходов и сборов Донецкой Народной Республике» за адресою: Донецька область, м. Макіївка, вул. Свободи буд. 3-А, про що отримано свідоцтво про реєстрацію юридичної особи серії АА01 № 04603 та присвоєно ідентифікаційний код юридичної особи 32598622.

Генеральним директором при перереєстрації ТОВ Завод «Ремкомунелектротранс» станом на 06.10.2014 призначено ОСОБА_9 . Водночас, після перереєстрації ТОВ Завод «Ремкомунелектротранс» станом на 06.10.2014 часткове управління діяльністю ТОВ Завод «Ремкомунелектротранс» почав здійснювати ОСОБА_8 перебуваючи на посаді начальника відділу маркетингу ТОВ Завод «Ремкомунелектротранс» та ОСОБА_10 , який будучи засновником підприємства офіційно на посаді в ТОВ Завод «Ремкомунелектротранс» не перебував.

Основним видом діяльності ТОВ Завод «Ремкомунелектротранс» станом на 2015 рік було виготовлення чавуну, сталі та феросплавів (фактично підприємство виробляло обладнання для гірничодобувної та гірничо-переробної промисловості).

Для забезпечення ведення господарської діяльності, у тому числі здійснення відповідних розрахунків з так званими «державними органами ДНР» у так званому рос.мов.: «Центральном Республиканском Банке Донецкой Народной Республике» службовими особами ТОВ Завод «Ремкомунелектротранс» (ІКЮО 32598622) було відкрито наступні поточні рахунки: НОМЕР_1 - російський рубель відкритий 16.06.2015; НОМЕР_2 - російський рубель відкритий 23.09.2015; НОМЕР_3 - долари США відкритий 06.12.2017; НОМЕР_4 - євро відкритий 06.12.2017.

Продовжуючи імплементацію ТОВ Завод «РКЕТ» в законодавчу систему «ДНР», 28.06.2017 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 за результатами проведення загальних зборів змінено назву ТОВ Завод «Ремкомунелектротранс» на ТОВ «Завод «Ремкомунелектротранс» (ІКЮО № 32598622) рос.мов.: ООО «Завод «Ремкоммунэлектротранс»), юридична адреса: ДНР, 86114 м. Макіївка, Червоногвардійський район, вул. Свободи, буд. 3А, про що зроблено відповідний запис в так званому «податковому органі» - рос.мов.: «Департаменте государственной регистрации Министерства доходов и сборов Донецкой Народной Республике», згідно номеру реєстрації 01 02 06 000121 та отримано нове свідоцтво про реєстрацію юридичної особи серії НОМЕР_5 , а також визначено скорочену назву підприємства - ТОВ «Завод «РКЕТ».

Згідно довідки АА № 08-17/2090 із реєстру Статистичних одиниць виданої 03.07.2017 в так званому «органі» - рос.мов.: «Главном управлении статистики Донецкой Народной Республике» (Главстат ДНР)», керівником ТОВ «Завод «Ремкомунелектротранс» вказано ОСОБА_9 .

Таким чином, громадяни України ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 діючим умисно із корисливих мотивів для себе, за попередньою змовою між собою, перебуваючи на тимчасово окупованій території Донецької області, достовірно усвідомлюючи, що «ДНР» є терористичною організацією, у період з 06.10.2014 до 28.04.2017 забезпечили стабільну діяльність ТОВ Завод «Ремкомунелектротранс» на тимчасово-окупованій території Донецької області, яка перебуває під контролем терористичної організації «ДНР» та за вказаний період здійснювали безперешкодну реалізацію й поставку виготовленої ливарної продукції суб`єктам господарювання зареєстрованим на території російської федерації (далі - рф) і суб`єктам господарювання, зареєстрованим на території України, в наслідок чого частину отриманого прибутку від такої господарської діяльності, сплачено до так званого «Министерства доходов и сборов ДНР», в якості так званих «налогов и сборов», чим фактично здійснено фінансування тероризму, усвідомлюючи, що сплачені грошові кошти може бути використано повністю або частково для цілей вказаної терористичної організації, зокрема щодо вчинення терористичних актів на території України.

Поряд з цим, Указом Президента України від 15.03.2017 № 62/2017 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 15.03.2017 «Про невідкладні додаткові заходи із протидії гібридним загрозам національній безпеці України» тимчасово, до реалізації пунктів 1 і 2 Мінського «Комплексу заходів» від 12.02.2015, а також до повернення захоплених підприємств до функціонування згідно із законодавством України, припинено переміщення вантажів через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей; а рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 28.04.2017 «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» (введений в дію Указом Президента України 133/2017), рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 02.05.2018 «Про застосування та скасування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» (введений в дію Указом Президента України № 126/2018) та рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 18.06.2021 «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» (введений в дію Указом Президента України № 264/2021) до російської фінансової установи ТОВ «ЦМРБанк» застосовано персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції) у вигляді блокування активів та зупинення виконання економічних та інших фінансових зобов`язань (заборона надавати кредити, позики, фінансову допомогу, гарантії; заборона здійснювати кредитування через купівлю цінних паперів; заборона придбання цінних паперів тощо).

Таким чином, наведені вище обставини свідчать про протиправність будь-яких комерційних поставок та перерахування грошових коштів з березня 2017 року на тимчасово неконтрольовану територію та з тимчасово неконтрольованої території Донецької області, які фактично підконтрольні терористичній організації «ДНР», іррегулярним збройним формуванням рф та військовослужбовцям збройних сил рф, а також використання фінансових послуг ТОВ «ЦМРБанк» українськими суб`єктами господарської діяльності.

Усвідомлюючи вищевказані обставини, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з метою збереження ринків збуту продукції на території України, діючи умисно, з корисливих мотивів, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 16.04.2018, запропонували своєму давньому бізнес-партнеру громадянину України ОСОБА_12 - директору та співзасновнику ТОВ «Зевс» () та який частково діяв від імені ТОВ «Зевс 2017» (), співвласником якого є власна дружина ОСОБА_13 (володіє 50% статутного капіталу), здійснювати придбання ливарної продукції, виготовленої ТОВ «Завод «РКЕТ» на тимчасово окупованій території, яка перебуває під контролем терористичної організації «ДНР», у посередницької комерційної структури, яку вони створили на території рф з використанням наближених їм осіб.

На вказану пропозицію ОСОБА_12 погодився, діючи з корисливих мотивів для себе, переслідуючи мету подальшої вигідної реалізації даної ливарної продукції підприємствам кар`єрно-гірничої галузі зареєстрованим на території України, при цьому усвідомлюючи, що частина сплачених грошових коштів за дану ливарну продукцію, можуть бути використані для фінансового та матеріального забезпечення терористичної організації «ДНР».

При цьому, вищезазначені особи повідомили ОСОБА_12 усі обставини функціонування протиправного механізму щодо постачання на територію України ливарної продукції, виготовленої ТОВ «Завод «РКЕТ» на тимчасово окупованій території, яка перебуває під контролем терористичної організації «ДНР» з використанням російської фірми-посередника.

У подальшому, не пізніше 16.04.2018 ОСОБА_12 запропонував власному бізнес-партнеру - ОСОБА_6 (володіє 50% статутного капіталу ТОВ «ЗЕВС» (), директору та співвласнику ТОВ «ЗЕВС 2017» () здійснювати їхніми підконтрольними комерційними структурами придбання ливарної продукції, виготовленої ТОВ «Завод «РКЕТ» на тимчасово окупованій території, яка перебуває під контролем терористичної організації «ДНР», у посередницької комерційної структури, яку створили засновники ТОВ «Завод «РКЕТ» на території рф.

На вказану пропозицію ОСОБА_6 погодився, діючи з корисливих мотивів для себе, переслідуючи мету подальшої вигідної реалізації даної ливарної продукції підприємствам кар`єрно-гірничої галузі зареєстрованим на території України, при цьому усвідомлюючи, що частина сплачених грошових коштів за дану ливарну продукцію, можуть бути використані для фінансового та матеріального забезпечення терористичної організації «ДНР».

При цьому, ОСОБА_12 довів ОСОБА_6 усі відомі йому обставини функціонування протиправного механізму щодо постачання на територію України ливарної продукції, виготовленої ТОВ «Завод «РКЕТ» на тимчасово окупованій території, яка перебуває під контролем терористичної організації «ДНР» з використанням російської фірми-посередника.

Зокрема, ОСОБА_6 було доведено, що за вказівки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 працівницею відділу маркетингу ТОВ «Завод «РКЕТ» ОСОБА_14 28.02.2018 року засновано на території російської федерації комерційну структуру - ТОВ «Проммет» (рос. мов.: ООО «Проммет», юридична адреса: рф, Ростовська обл., м. Таганрог, вул. Велика Бульварна, 12, офіс 308, ОДРН 504, дата регистрации - 05.03.2018), а 05.03.2018 призначено на посаду директора ТОВ «Проммет» громадянку рф ОСОБА_15 , з використанням якої здійснювався повний контроль за постачанням ливарної продукції, виготовленої на тимчасово окупованій території, яка перебуває під контролем «ДНР», на територію України.

При цьому, для проведення безготівкових розрахунків ТОВ «Проммет» з суб`єктами господарювання, зареєстрованими в російський федерації та Україні ОСОБА_15 15.03.2018 відкрито розрахунковий рахунок № НОМЕР_6 в Південно-Західному банку ПАТ «Сбербанк» (банківський ідентифікаційний код № 046015602, кореспондентський рахунок № НОМЕР_17), а для розрахунків з суб`єктами господарювання, які функціонують на тимчасово окупованій території, яка перебуває під контролем терористичної організації «ДНР», відкрито розрахунковий рахунок № НОМЕР_7 в Ростовському філіалі ТОВ «ЦМРБанк» (банківський ідентифікаційний код № 046015075, кореспондентський рахунок № НОМЕР_8 ).

В подальшому, відповідно до заздалегідь розробленого ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 плану злочинної діяльності, ОСОБА_6 повідомлено, що з метою приховування від українських митних органів дійсного виробника ливарної продукції, яка виготовлена на ТОВ «Завод» «РКЕТ», до товарно-транспортних та митних документів працівниками ТОВ «Завод» «РКЕТ» ОСОБА_16 та ОСОБА_17 (матеріали відносно яких виділено в окреме кримінальне провадження) будуть вноситись недостовірні дані щодо її виробника, а саме: замість даних щодо виробництва ливарної продукції ТОВ «Завод «РКЕТ», розташованого на тимчасово окупованій території, в документах буде зазначатись російський виробник ТОВ «Донекс» (рф, ОДРН 134), а перевантаження ливарної продукції буде здійснюватися у м. Таганрог рф з автотранспорту ТОВ «Завод «РКЕТ» на автотранспорт, який буде залучений ОСОБА_12 та ОСОБА_6 для доставки ливарної продукції до складських приміщень ТОВ «Зевс» та ТОВ «Зевс 2017».

Поряд з цим, ОСОБА_6 на виконання спільного злочинного умислу із іншими учасниками протиправного механізму, спрямованого на закупівлю ливарної продукції виготовленої на підприємствах, які здійснювали господарську діяльність на тимчасово окупованій території, яка перебуває під контролем терористичної організації «ДНР», запропонував головному бухгалтеру ТОВ «Зевс» ОСОБА_18 здійснювати документальне оформлення фінансово-господарських та звітних документів ТОВ «Зевс 2017», при цьому, про усі відомі йому обставини злочинної діяльності з придбання ливарної продукції виготовленої ТОВ «Завод «РКЕТ» на тимчасово окупованій території, яка перебуває під контролем терористичної організації «ДНР» з використанням посередницької структури ТОВ «Проммет», їй не повідомив.

Після цього, у період з 23.03.2018 по 04.02.2021, ОСОБА_6 діючи умисно, з корисливих мотивів для себе та за попередньою змовою з ОСОБА_12 , будучу співвласником ТОВ «Зевс» (володіє 50% статутного капіталу), надав згоду директору ТОВ «Зевс» ОСОБА_19 укласти зовнішньоекономічні контракти від імені вказаного суб`єкта господарювання №№ 2303/2018, 2111/2018, 1501/2019, 2101/2020, 1906/2020, 0402/2021 з ТОВ «Проммет», зареєстрованим в рф на постачання в Україну ливарної продукції, фактично виготовленої на ТОВ «Завод «РКЕТ», яке здійснювало господарську діяльність на тимчасово окупованій території, яка перебуває під контролем терористичної організації «ДНР».

Після цього, у період з 06.07.2018 по 13.01.2022, ОСОБА_6 діючи умисно, з корисливих мотивів для себе та за попередньою змовою з ОСОБА_12 , перебуваючи в приміщені за адресою: м. Запоріжжя, бульвар Будівельників, 8, кв. 237, обіймаючи посаду директору ТОВ «Зевс 2017» уклав зовнішньоекономічні контракти від імені зазначеної комерційної структури № № 0607/2018, 0403/2019, 1607/2019, 1111/2019, 2703/2020, 2107/2020, 0204/2021, 1207/2021, 1001/2022, 1101/2022, 1301/2022 з ТОВ «Проммет», зареєстрованим в рф на постачання в Україну ливарної продукції, фактично виготовленої на ТОВ «Завод «РКЕТ», який здійснював господарську діяльність на тимчасово окупованій території, яка перебуває під контролем терористичної організації «ДНР», на що ОСОБА_6 погодився та уклав вищевказані контракти, переслідуючи корисливі мотиви для себе у вигляді отримання прибутків від подальшої реалізації ливарної продукції на території України.

Крім того, ОСОБА_6 , діючи за попередньої змовою з ОСОБА_12 , а також з використанням службових повноважень ОСОБА_18 , забезпечували підготовку документів необхідних для проведення митного оформлення даної ливарної продукції при ввезені її на територію України, підшукували водіїв вантажних транспортних засобів, які фактично здійснювали привезення даної ливарної продукції на територію України та подавали відповідну фінансову та податкову звітність від імені ТОВ «Зевс» та ТОВ «Зевс 2017», щодо придбання та подальшої реалізації придбаної ливарної продукції, фактично виготовленої на ТОВ «Завод «РКЕТ».

Поряд з цим, ОСОБА_6 в період з 26.09.2018 по 11.02.2022, під час спілкування та листування у застосунках для миттєвого обміну інформацією «Viber», «WhatsApp» (зареєстрованими за абонентським номером НОМЕР_9 ), а також листування за допомогою електронної поштової скриньки « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яка використовується для офіційного листування ТОВ «Зевс 2017», отримував необхідну інформацію, у тому числі від ОСОБА_12 у застосунках для миттєвого обміну інформацією «Viber», «WhatsApp» (зареєстрованими за абонентським номером НОМЕР_10 ), щодо поставок та номенклатури ливарної продукції, бухгалтерські відомості щодо сум грошових коштів, обсяги продукції, її вартість з урахуванням посередницьких послуг ТОВ «Проммет», сум грошових коштів, які отримає ТОВ «Завод «РКЕТ» від реалізації цієї ливарної продукції, тощо. При цьому, ОСОБА_6 усвідомлював, що частина отриманих ТОВ «Завод «РКЕТ» грошових коштів за дану ливарну продукцію, буде сплачено ним як «налоги» до так званого «Министерства доходов и сборов ДНР» та дані грошові кошти можуть бути використані для фінансового та матеріального забезпечення терористичної організації «ДНР».

Крім того, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_12 , через банківські структури України, від імені ТОВ «Зевс 2017» здійснював банківські безготівкові перекази на рахунки ТОВ «Проммет», в якості оплати за придбану ливарну продукцію, яка виготовлена на ТОВ «Завод «РКЕТ», яке здійснювало господарську діяльність на тимчасово окупованій території, яка перебуває під контролем терористичної організації «ДНР», при цьому, будучи співзасновником ТОВ «Зевс», ОСОБА_6 надавав свою згоду ОСОБА_12 на здійснення від імені ТОВ «Зевс» банківських безготівкових переказів на рахунки ТОВ «Проммет», в якості оплати за аналогічну ливарну продукцію.

Зокрема, у період з 20.04.2018 по 17.01.2022, ОСОБА_6 , діючи умисно, та за попередньою змовою з ОСОБА_12 , у відповідності до вищевказаних зовнішньоекономічних контрактів з ТОВ «Проммет», зареєстрованим в рф, забезпечив оплату грошових коштів в загальній сумі 64 885 756,00 рос руб., за придбану ливарну продукцію, яка виготовлена на ТОВ «Завод «РКЕТ», на тимчасово окупованій території, яка перебуває під контролем терористичної організації «ДНР»:

- по контрактах від 23.03.2018 № 2303/2018, від 21.11.2018 № 2111/2018, від 15.01.2019 № 1501/2019, від 21.01.2020 № 2101/2020, від 19.06.2020 № 1906/2020, від 04.02.2021 № 0402/2021, укладених між ТОВ «Зевс» () та ТОВ «Проммет», з валютних рахунків № НОМЕР_11 (російський рубль) АТ «Південний» (МФО 328209), № НОМЕР_12 (російський рубль) АТ «КБ «Приватбанк» (МФО 305299), № НОМЕР_13 (російський рубль) ПАТ «ВТБ БАНК» (МФО 321767), що належать ТОВ «Зевс» (), на рахунок ТОВ «Проммет» перераховано грошові кошти в сумі 19 910 243,00 рос руб. за придбану ливарну продукцію, що по офіційному курсу НБУ станом на 04.02.2021 становить 7 342 897,61 грн.;

- по контрактах від 06.07.2018 № 0607/2018, від 04.03.2019 № 0403/2019, від 16.07.2019 № 1607/2019, від 11.11.2019 № 1111/2019, від 27.03.2020 № 2703/2020, від 21.07.2020 № 2107/2020, від 02.04.2021 № 0204/2021, від 12.07.2021 № 1207/2021, від 10.01.2022 № 1001/2022, від 11.01.2022 № 1101/2022, від 13.01.2022 № 1301/2022, укладених між ТОВ «Зевс 2017» () та ТОВ «Проммет», з валютних рахунків № НОМЕР_14 (російський рубль) АТ «Південний» (МФО 328209), № НОМЕР_15 (російський рубль) АТ «КБ «Приватбанк» (МФО 305299), № НОМЕР_16 (російський рубль) ПАТ «ВТБ БАНК» (МФО 321767), що належать ТОВ «Зевс 2017» (), на рахунок ТОВ «Проммет» перераховано грошові кошти в сумі 44 975 513,00 рос руб. за придбану ливарну продукцію, що по офіційному курсу НБУ станом на 13.01.2022 становить 16 721 895,73 грн.;

Окрім цього, ОСОБА_6 , під час здійснення взаємозвірок із ОСОБА_12 , ОСОБА_18 та представниками ТОВ «Завод «РКЕТ», у тому числі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 було відомо, що сплачені ним грошові кошти за придбану ливарну продукцію, ТОВ «Проммет», за виключенням частини грошових коштів, сума яких не перевищує 15%, перераховують на відповідні банківські рахунки ТОВ «Завод «Ремкомунелектротранс», які відкриті у так званому «Центральном Республиканском банке ДНР».

Після надходження на відповідні банківські рахунки ТОВ «Завод «Ремкомунелектротранс», які відкриті у так званому «Центральном Республиканском банке ДНР», у період з 16.05.2018 по 31.12.2022, службові особи ТОВ «Завод «РКЕТ» забезпечили сплату так званих «податків» до так званого рос.мов.: «Министерства доходов и сборов ДНР», на загальну суму 34 622 400,00 рос. руб.

При цьому, ОСОБА_6 діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 з корисливих мотивів для себе, усвідомлював що частина сплачених грошових коштів, із загальної суми 64 885 756,00 рос руб., яку було надіслано за період з 20.04.2018 по 17.01.2022, з рахунків ТОВ «Зевс» та ТОВ «Зевс 2017» за придбану ливарну продукцію, яка фактично виготовлена на ТОВ «Завод «РКЕТ», у подальшому буде сплачено, як «налоги» до так званого «Министерства доходов и сборов ДНР», тобто дані грошові кошти можуть бути використані частково для цілей вказаної терористичної організації, зокрема щодо вчинення терористичних актів на території України та фінансуванню незаконний військових формувань.

З урахування викладеного ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 2585 КК України, фінансуванні тероризму, тобто надання активів та усвідомлення можливості того, що їх буде використано повністю або частково для будь-яких цілей терористичною групою (організацією), за попередньою змовою групою осіб.

ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258-5 КК України, тобто він підозрюється у вчинені тяжкого злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 10 років.

Причетність підозрюваного ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

На даний час в органу досудового розслідування наявні підстави у застосуванні стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки встановлені ризики, визначені ст. 177 КПК України, які вказують на те, що застосування менш суворого запобіжного заходу не забезпечить його належну процесуальну поведінку та надасть можливість уникнути підозрюваному кримінальної відповідальності, шляхом переховування від органу досудового розслідування та суду.

Так, встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, має відповідні зв`язки з особами, які перебувають на території «ДНР», у зв`язку з чим, з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване правопорушення останній може впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, з метою зміни ними показань, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також ОСОБА_6 , може мати необхідні та достатні знання, що стосуються проведення досудового розслідування у кримінальних провадженнях, тактикою проведення слідчих дій, може перешкоджати встановленню істини у провадженні, узгоджувати свої показання з показаннями інших осіб, які є свідками, надавати цим особам поради з врахуванням відомих йому обставин кримінального провадження, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, з метою створення собі алібі щодо його непричетності до вчинення інкримінованих йому правопорушень, тим самим перешкоджаючи кримінальному провадженню.

При цьому, сторона обвинувачення звертає увагу на те, що свідки у цьому кримінальному провадженні в суді ще не допитувались, а тому наявність вказаного ризику є обґрунтованою.

Крім того, ОСОБА_6 не являючись організатором або керівником терористичної групи та терористичної організації, у відповідності до положень ч. 4 ст. 2585 КК України, не повідомив правоохоронний орган про свою участь у відповідній терористичній діяльності, жодним чином не сприяв розкриттю та припиненню даного злочину, викриттю інших осіб, причетних до злочину, хоча мав таку можливість, так як був допитаний в якості свідка у даному кримінальному провадженні в 2023 році та був обізнаний про нього, що може свідчити про намагання останнього уникнути від кримінальної відповідальності.

Усвідомивши невідворотність покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий строк, при цьому, будучи без запобіжного заходу, підозрюваний ОСОБА_6 , маючи відповідні матеріальні ресурси, при застосуванні менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, може зникнути та переховуватись від слідчого, прокурора та суду, у тому числі за межами України, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Без застосування вказаного запобіжного заходу запобігти настанню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, неможливо, тому слідчий просив клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання слідчого підтримав, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому необхідно застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі.

Адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні по суті клопотання підтримав думку адвоката.

Слідчий суддя, вислухавши думку підозрюваного та його захисника, прокурора, слідчого, дослідивши матеріали клопотання, характеризуючі дані підозрюваного, прийшов до наступного висновку.

Слідчими четвертого слідчого відділу (з дислокацією у місті Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницький, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000011 від 08.02.2022, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 2585 КК України.

Згідно підозри, оголошеної ОСОБА_6 останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258-5 КК України, тобто фінансуванні тероризму, тобто надання активів та усвідомлення можливості того, що їх буде використано повністю або частково для будь-яких цілей терористичною групою (організацією), за попередньою змовою групою осіб.

Щодо обґрунтованості підозри слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи ст. ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Дослідивши матеріали клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до висновку, що підозра щодо вчинення ОСОБА_6 вказаного кримінального правопорушення обґрунтована. Причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення достатньою мірою, для даної стадії кримінального провадження, доводиться доказами, які долучені слідчим до матеріалів клопотання та доведена прокурором при розгляді даного клопотання.

При вирішенні питання про наявність підстав для задоволення клопотання слідчий суддя приймає до уваги, що згідно ч. 1 ст. 183 КПК України взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

В судовому засіданні прокурором вказано про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватись від органу досудового розслідування або суду, оскільки підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, впливати на свідків та перешкодити досудовому розслідуванню.

Суд погоджується, що існує ризик можливого переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 10 років. Згідно із позицією Європейського суду з прав людини, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Однак вказане не встановлює прямої залежності між тяжкістю вчинення злочину, суворістю можливого покарання та необхідністю застосування запобіжного заходу.

Разом з тим, слідчим не доведено ризик перешкодити досудовому розслідуванню. Зокрема, суд звертає увагу на те, що відомості до ЄРДР внесено у 2022 році. У 2023 році було проведено обшук у ОСОБА_6 та останній був допитаний як свідок у вказаному провадженні, однак підозра оголошена фактично через 1,5 роки. За час досудового розслідування ОСОБА_6 місце проживання не залишав, співпрацював зі слідством та надавав покази. Також останній раніше до адміністративної або кримінальної відповідальності не притягувався.

Щодо ризику впливу на свідків, суд зазначає, що вказаний ризик може бути забезпечено шляхом покладення ухвалою суду на підозрюваного відповідного обов`язку. Крім того, суд звертає увагу на те, що безпосередньому організатору та іншим учасникам справи повідомлено про підозру, відібрано пояснення та направлено справи до суду з обвинувальним актом. Разом з тим, будь-яких відомостей щодо впливу ОСОБА_6 на будь-кого з учасників або здійсненні інших дій за період досудового розслідування, матеріали клопотання не містять.

За змістом ст.131 КПК запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, а відтак їх застосування має на меті досягнення дієвості цього провадження.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що для досягнення мети застосування запобіжних заходів, з метою запобігання настання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та забезпечення належної поведінки підозрюваного, на даному етапі досудового розслідування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним та доцільним, а також співмірним із вчиненим кримінальним правопорушенням.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України визначено, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442-1 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Разом з тим, відповідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Нормами вказаної статті встановлено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

З матеріалів клопотання встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, однак вчиненого без застосування насильства або погрози його застосування та без загибелі людей. Крім того, ОСОБА_6 не є організатором або керівником терористичної групи та терористичної організації, за час досудового розслідування не здійснював будь-яких дій на перешкоджання досудовому розслідуванні, на виклики до слідчого з`являється, покази надає. Таким чином відсутні перешкоди для визначення ОСОБА_6 застави в межах визначених ч. 5 ст. 182 КПК України.

Крім того, слід враховувати, що запобіжний захід не є мірою покарання, а спрямований на забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків; запобігання спробам будь-якого перешкоджання здійсненню кримінального провадження; забезпечення можливості виконання процесуальних рішень. При цьому одного лише посилання на можливість протидії підозрюваним досудовому розслідуванню є недостатнім, воно повинно підтверджуватись відповідними матеріалами, які містять незаперечні фактичні дані про таке.

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а, зокрема, явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, його тяжкість, особу підозрюваного, який раніше не судимий, є особою пенсійного віку, співпрацює зі слідством, з`являється на виклики до слідчого та суду, його матеріальний стан, слідчий суддя приходить до висновку, що максимальний розмір застави, передбачений ч. 5 ст. 182 КПК України для даної категорії злочинів зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного.

Таким чином, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, його тяжкість, характеризуючі дані підозрюваного, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що такий запобіжний захід як тримання під вартою, з альтернативою внесення застави в сумі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн. здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 55 днів.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту винесення ухвали суду, тобто з 28.01.2025 по 23.03.2025 включно.

Одночасно визначити заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА у Вінницькій області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом строку дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

?прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

?не відлучатись з населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

?повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

?утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні;

?здати на зберігання свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя