Справа №295/2521/25
УХВАЛА

про відмову у задовленні заяви про відвід

09.04.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Богунського районного суду м. Житомир ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 було подано заяву про відвід слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_4 у справі №295/2521/25 за скаргою заявника на бездіяльність процесуальних прокурорів у кримінальному провадженні № 0001134 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

У заяві про відвід він вказав, що слідчий суддя ОСОБА_4 при розгляді скарг ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001134 є непрофесійною, виявляє особисту зацікавленість у захисті неправомірних дій процесуального керівника прокурора ОСОБА_7 , яка сприяє фальсифікації кримінального провадження №0001134.

В порядку ст. 81 КПК України вказну заяву передано для розгляду іншому слідчому судді Богунського районного суду м. Житомира - ОСОБА_1 .

В подальшому 04.03.2025 р. ОСОБА_8 подав заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_1 ,

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 06.03.2025 відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1

10.03.2025 року ОСОБА_8 подав повторно заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_1 .

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 14.03.2025 повторно відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1

07.04.2025 року через канцелярію Богунського суду м. Житомира надійшла заява ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира ОСОБА_1 .

Заявник ОСОБА_3 в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином.

Прокурор ОСОБА_7 в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду заяви була повідомлена належним чином.

Враховуючи, що заява ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира ОСОБА_1 від 07.04.2025 подана з тих самих підстав, які були предметом розгляду слідчих суддів Богунського районного суду м. Житомира в ухвалах від 06.03.2025 року та 14.03.2025 року, за наслідками розгляду яких у задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчому судді Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 було відмовлено (двічі). Слідчий суддя вважає, що подана заява ОСОБА_3 від 07.04.2025 р. про відвід слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира ОСОБА_1 має ознаки зловживання правом на відвід, тому підлягає залишенню без розгляду.

Дослідивши матеріали справи та заяву про відвід слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира ОСОБА_4 , слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Обставини, що виключають участь слідчого судді у кримінальному провадженні, передбачені ч. 1 ст. 75 КПК України. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Частина 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР, гарантує кожному право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом.

Практика Європейського суду з прав людини орієнтує, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, N 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (п. 43 рішення у справі Веттштайна (Wettstein)).

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 80 КПК України відвід має бути вмотивованим.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості заявленого відводу, суд звертає увагу на те, що ключовим аспектом відводу, як цілісного інституту кримінального провадження, є упередженість судді при розгляді справи, яка перебуває у провадженні такого судді. Така упередженість, як вбачається із формулювань ст. ст. 75, 76 КПК України, може виникнути у зв`язку з наявністю у судді родинних, професійних зв`язків, іншого процесуального статусу тощо.

Разом із цим, особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Як зазначено у Постанові Верховного суду від 22 жовтня 2019 року (справа №311/3428/18), для забезпечення вимог процесуальної форми щодо недопущення сторонніх впливів на прийняття процесуальних рішень у кримінальному процесі України законодавцем закріплено інститут самовідводу, відводу, який передбачає інструменти для усунення упередженої службової особи від здійснення розслідування та судового розгляду кримінального провадження, сприяє підвищенню рівня довіри громадськості до суду та винесених ним рішень. При цьому наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію слід визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Відповідно до цінності 2 принципу «Об`єктивність» Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН №2006/23 від 27.07.2006 року (далі Бангалорські принципи), об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Пунктами 49, 50 рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» передбачено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Об`єктивний критерій визначає, чи дотримався суддя достатніх гарантій, що дозволяють виключити будь-який сумнів щодо його неупередженості. Щодо цього критерію, то необхідно встановити, чи існують, крім поведінки самого судді, факти, що потребують доведення, які можуть викликати сумніву неупередженості судді. Мається на увазі, що при ухваленні рішення про те, чи є в конкретній справі законна підстава побоюватися, що конкретний суддя або склад суду проявили недостатню неупередженість, думка відповідної особи є важливою, але невирішальною. Вирішальним є те, чи може це побоювання бути об`єктивно виправданим. Про це йдеться у рішенні ЄСПЛ у справі «Паунович проти Сербії» (№54574/07).

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. вищевказане рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

До заяви про відвід слідчому судді не додано жодних доказів, які б вказували на непрофесіоналізм та зацікавленість слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира ОСОБА_4 , підстави для відводу ґрунтуються лише на припущеннях та особистих судженнях заявника, не підкріплених жодними доказами, які б свідчили про наявність передбачених чинним законодавством підстав для його задоволення.

Окремо слідчий суддя звертає увагу заявника на те, що подання ним повторної заяви про відвід слідчого судді Богунського районного суду м. Житомир ОСОБА_4 , з тих же підстав матимуть ознаки зловживання процесуальними правами.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до вимог ст. ст. 75, 80, 309 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Богунського районного суду м. Житомир ОСОБА_4 , відмовити.

Справу № 295/2521/25 повернути слідчому судді Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_4 для продовження розгляду скарги.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1