єдиний унікальний номер справи 531/5/24
номер провадження 1-кп/531/15/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2025 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Карлівка обвинувальний акт кримінального провадження 0000304 від 06.09.2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Єнакієве, Донецької області, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , мешканець АДРЕСА_2 , тимчасово проживаючого АДРЕСА_3 , українця, громадянина України, освіта базова-середня, не одруженого, перебуваючого в фактичних шлюбних відносинах, не працюючого, не депутата, невійськовозобов`язаного, раніше судимого а саме, -

- 05.02.2019 року вироком Краматорського міського суду Донецької області за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт;

- 14.04.2020 року вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області за ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 71 КК України до остаточного покарання у виді 4 років 10 днів позбавлення волі;

- 28.01.2021 року вироком Краматорського міського суду Донецької області за ч. 2 ст. 389 КК України до 2 місяців арешту, на основі ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України шляхом часткового додавання покарання за вироком Слов`янського міськрайонного суду від 14.04.2020 остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць 10 днів, на підставі ст. 81 КК України 23.12.2022 року умовно - достроково звільнений від відбутті покарання строком на 1 рік 2 місяці 18 днів;

- 01.02.2024 року вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області за ч. 4 ст. 185 КК, ч. 1 ст. 71 КК України до остаточного покарання у виді 6 років позбавлення волі.

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч. 4 ст. 185, ч.4 ст. 186 КК України

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 02.09.2023 року близько 16:30 год., перебуваючи за адресою АДРЕСА_4 , а саме в літній кухні, разом із ОСОБА_6 , де на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, що спричинили суперечку, умисно, з метою заподіяння тілесного ушкодження, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, наніс один удар кулаком правої руки в район правої половини обличчя ОСОБА_6 , а саме в праве око потерпілої, в подальшому схопив ОСОБА_6 за одяг в районі грудей та силою штовхнув на ліжко, об бильце якого остання вдарилася правою сідницею. В результаті цього ОСОБА_6 , відповідно до висновку експерта № 219 від 07.09.2023 року, отримала наступні тілесні ушкодження у вигляді синця побіля правого ока та два синці в ділянці правої сідниці, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень.

Крім того, ОСОБА_4 , 02.09.2023 року близько 16:30 год., перебуваючи за адресою АДРЕСА_4 , а саме в літній кухні, разом із співмешканкою ОСОБА_6 , де на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, що спричинили суперечку, умисно наніс останній легкі тілесні ушкодження.

Після нанесення легких тілесних ушкоджень, в той же час в руках у потерпілої, ОСОБА_4 помітив мобільний телефон марки «Хіаоmi Redmi 9А» у зв`язку з чим у останнього виник раптовий, протиправний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону.

Далі, ОСОБА_4 задля реалізації свого злочинного умислу направленого на відкрите викрадення чужого майна, будучи обізнаним про введення воєнного стану на території України, діючи умисно, відкрито, з корисливих мотивів, повторно, переслідуючи мету наживи та незаконного збагачення, розуміючи протиправний характер своїх дій, всупереч волі потерпілої, без застосування насильства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання в присутності потерпілої усвідомлюючи те, що остання спостерігає за його діями взяв зі столу належний ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Хіаоті Redmi 9А», 32 ГБ вбудованої пам`яті, із зарядним пристроєм «МІ» модель «MDY-09-EW» загальною вартістю, відповідно до висновку експерта судової товарознавчої експертизи № 5582 від 28.12.2023 року - 3623,57 грн. і вийшов з приміщення літньої кухні.

В подальшому, ОСОБА_4 через декілька днів, вищевказаним здобутим злочинним шляхом майном розпорядився на власний розсуд в повному обсязі, а саме реалізував ОСОБА_8 за 1100 грн., а отримані кошти витратив для власних потреб.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно в умовах воєнного стану.

Крім того, 13.09.2023 року, приблизно о 16:30 год., ОСОБА_4 будучи особою, яка раніше вчиняла кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 186 КК України, судимість за які у встановленому законом порядку не зняті та не погашені, перебуваючи на території Ланнівського ліцею, що за адресою: с. Ланна, вул. Шкільна, 18, Ланнівської ТГ, Полтавського району, Полтавської області, побачив велосипед торгової марки «GIANT», чорного кольору, жіночого типу, який потерпіла ОСОБА_7 залишила поблизу центрального входу до будівлі ліцею де на вказаному місці у вказаний час у ОСОБА_4 виник раптовий, протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Перебуваючи у вищевказаному місці, у вищевказаний час, ОСОБА_4 , реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, будучи обізнаним про введення воєнного стану на території України, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету наживи та незаконного збагачення, розуміюча протиправний характер своїх дій, вважаючи, що навколо немає сторонніх осіб, які б могли запобігти доведенню його протиправних дій до кінця, що його дії залишаться непоміченими, усвідомлюючи, що він посягає на чужу власність, на яку не має ніякого права, передбачаючи спричинення матеріальної шкоди і бажаючи завдати таку шкоду, шляхом вільного доступу, повторно, перебуваючи на території Ланнівського ліцею, звідки таємно викрав велосипед торгової марки «GIANT», чорного кольору, жіночого типу, вартістю, відповідно до висновку спеціаліста №47/23 по визначенню вартості рухомого майна - 10 904 грн., який належить ОСОБА_7 .

Після цього, ОСОБА_4 залишив місце скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 , заподіяв потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 10 904 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно з умовах воєнного стану.

Потерпіла ОСОБА_7 звернулась з позовною заявою до обвинуваченого ОСОБА_4 про стягнення 10904,00 грн. матеріальної шкоди та 39096,00 грн. моральної шкоди.

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч. 4 ст. 185, ч.4 ст. 186 КК України, визнав в повному обсязі та повністю підтвердив час, обставини та спосіб вчинення кримінальних правопорушень. У скоєному щиро розкаявся. Позов визнав частково, а саме 10904,00 грн. матеріальної шкоди та 10000,00 грн. моральної шкоди.

Прокурор просив визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч. 4 ст. 185, ч.4 ст. 186 КК України та призначити покарання:

- за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 6 років;

- за ч.4 ст. 186 КК України у виді у виді позбавлення волі строком на 7 років.

На підставі частини 1 статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років.

На підставі частини 4 статті 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання трьох місяців покарання призначеного 01.02.2024 року вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області за ч. 4 ст. 185 КК України, остаточно визначити покарання у вигляді 7 років і 3 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з часу затримання та обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою з 14.11.2023 року.

Просив вирішити долю речових доказів.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник не заперечували проти призначення покарання, зазначеного прокурором.

Потерпілі покладались на розсуд суду.

На підставі частини 3 статті 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно доказів, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений та прокурор правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене обвинуваченому знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, а його дії органами досудового розслідування за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень, за ч. 4 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно в умовах воєнного стану та за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно з умовах воєнного стану кваліфіковане правильно.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Як обставини, що пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставина, що обтяжує покарання, згідно 67 КК України, є рецидив злочинів та вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває в сімейних відносинах.

Аналізуючи зібрані по справі докази, які характеризують особистість обвинуваченої, суд вбачає наступне:

ОСОБА_4 не є особою з інвалідністю, не працює, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, характеризується посередньо, неодноразово судимий, останній раз 01.02.2024 року вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області за ч. 4 ст. 185 КК, ч. 1 ст. 71 КК України до остаточного покарання у виді 6 років позбавлення волі.

Згідно ст. 12 КК України кримінальні правопорушення, а саме ч.4 ст.185 та ч.4 ст. 186 КК України є тяжкими злочинами, а правопорушення передбачене ч.1 ст.125 КК України є проступком.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого: його вік, соціальне становище, відсутність даних перебування на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра, посередню характеристику обвинуваченого, наявність судимостей, поведінку після вчинення правопорушень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Під час судового розгляду, проаналізувавши поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, наслідки суспільно-небезпечних діянь, наявність судимостей за корисливі злочини, зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде призначення покарання в межах санкції: ч.1 ст.125, ч. 4 ст. 185, ч.4 ст. 186 КК України без обрання запобіжного заходу.

Підстав застосування відносно ОСОБА_4 ст. 69 КК України суд не вбачає.

Згідно ст. 1166 ЦК України, шкода відшкодовується в повному обсязі особою, що її завдала.

Заявлений цивільний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 5 статті 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичною особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Позивачем ОСОБА_7 повністю доведено завдану матеріальну шкоду в сумі 10904 грн.

В зв`язку з вищевикладеним цивільні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди є обґрунтованими повністю, і обов`язок по відшкодуванню майнової шкоди в розмірі 10904 грн., лежить на обвинуваченому.

Згідно зі статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року (зі змінами та доповненнями від 27 лютого 2009 року) розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Положенням статті 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною 2 цієї статті.

Відповідно до частин 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Моральну шкоду, зважаючи на її сутність, неможливо відшкодувати в повному обсязі, адже не має точних критеріїв майнового виразу болю від втрати спокою та ін.

Суд вважає факт завдання потерпілій моральної шкоди внаслідок дій обвинуваченого доведеним, в зв`язку з чим її позовні вимоги мають бути задоволені частково. З врахуванням вищенаведеного, суд вважає що загальний розмір моральної шкоди завданий позивачу ОСОБА_7 складає 10 000 грн.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Судові витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-376 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч. 4 ст. 185, ч.4 ст. 186 КК України і призначити покарання

- за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн;

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років;

- за ч. 4 ст. 186 КК України у виді у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

На підставі частини 1 статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (семи) років.

Згідно частини 4 статті 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складення призначених покарань, до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати покарання, призначене за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 01.02.2024 року за ч.4 ст. 185 КК України, а саме у виді 3 (трьох) місяців позбавлення волі, та визначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді 7 (семи) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з часу затримання та обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою з 14.11.2023 року.

Цивільний позов ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити частково та стягнути на її користь 10904,00 грн. матеріальної шкоди та 10000,00 грн. моральної шкоди.

Запобіжний захід не обирати.

Речові докази мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 9А ІМЕН: НОМЕР_1 та ІМЕІ2: НОМЕР_2 із зарядним пристроєм - передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 за місцем її фактичного проживання, вважати повернутими власнику. 2) оптичний диск з двома відеофайлами - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Полтавського апеляційного суду через Карлівський районний суд ,протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України, копія вироку, після його проголошення, негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1