ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 грудня 2024 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з секретарем ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси Одеської області, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , офіційно не працевлаштованого, маючого підробіток в службі таксі, з середньою освітою, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченому ч. 1 ст. 125 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується в тому, що 18.08.2024 року, приблизно о 01 години, більш точного часу не встановлено, він перебуваючи на сходинковому майданчику між 2 та 3 поверхами будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з мотивів особистої неприязні до ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 умисно наніс один удар правою рукою, складеною в кулак в область виличної ділянки голови, чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді одного синця в області виличної ділянки зліва та одного садна в області носо-губного трикутника зліва, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, як спричинення умисного легкого тілесного ушкодження.
В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний (обвинувачений) беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згоден на розгляд обвинувального акту за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
До обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого (підозрюваного) від 26.11.2024 року, з якої вбачається, що ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, тобто у спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження та він згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, йому роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку на підставі розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені в результаті досудового розслідуванням обставини. З урахуванням викладеного, ОСОБА_3 надав згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Захисником адвокатом ОСОБА_5 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості обвинуваченим (підозрюваним) ОСОБА_3 та його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами, та згоду на розгляд обвинувального акту без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
До обвинувального акту також додано письмову заяву потерпілої ОСОБА_4 від 26.11.2024 року з якої вбачається, що вона також згодна із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і надає згоду на розгляд обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченому ч. 1 ст. 125 КК України у спрощеному провадженні. З обмеженнями права на апеляційне оскарження потерпілий ознайомлена.
Положеннями ч. 2, ч. 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими КПК України, з урахуванням положень цього параграфа.
Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. ст. 381, 382 КПК України, тобто без дослідження доказів обставин кримінального проступку, оскільки учасники кримінального провадження не оспорювали встановлені під час дізнання обставини.
Обвинувачений (підозрюваний) ОСОБА_3 , захист якого здійснює адвокат ОСОБА_5 , обставини вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі.
Дослідивши обставини, які встановлені органом досудового розслідування, повністю визнаються та не оспорюються учасниками кримінального провадження, суд дійшов висновку, що кваліфікація дій ОСОБА_3 відповідає пред`явленому обвинуваченню, а тому кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 125 КК України як спричинення умисного легкого тілесного ушкодження.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до положень ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до положень ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком; особу ОСОБА_3 , його вік (31 рік), стан здоров`я (відомості про хронічні захворювання чи наявність інвалідності відсутні); те, що особа осудна, на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває та вперше притягується до кримінальної відповідальності; те, що ОСОБА_3 одружений (документи про наявність на утриманні неповнолітніх (непрацездатних) осіб відсутні), працездатний, проте згідно письмових пояснень лише має підробіток у вигляді роботи у службі таксі; те, що ОСОБА_3 беззаперечно визнає вину в інкримінованому йому діянні та готовий нести відповідальність за заподіяну шкоду; наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.
З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді громадських робіт, що передбачено санкцією ч. 1 ст. 125 КК України.
З наданих матеріалів досудового розслідування, обмежень визначених ч. 3 ст. 56 КК України, судом не встановлено.
Покарання у виді штрафу суд не вбачає за можливе призначити з огляду на відсутність даних про майновий стан обвинуваченого.
Суд переконаний в тому, що визначена міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень (злочинів, кримінальних проступків).
Процесуальні витрати у даному провадженні відсутні.
Заходи забезпечення у виді арешту майна не застосовувались.
Питання щодо речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Під час досудового розслідування запобіжний захід відносно ОСОБА_3 , в рамках даного кримінального провадження, не обирався. Враховуючи особу обвинуваченого та приймаючи до уваги призначене покарання, суд не вбачає підстав для обрання відносно ОСОБА_3 будь-якого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.
Керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК, суд
У Х В А Л И В:
Визнати винним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді 60 (шістдесяти) годин громадських робіт, але не більше 4 (чотирьох) годин в день.
Контроль за виконанням покарання у виді громадських робіт покладається на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання ОСОБА_3 .
До набрання вироком законної сили будь-який запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирати.
Речовий доказ, відповідно до постанови дізнавача від 10.10.2024 року, а саме:
Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили з моменту закінчення строку апеляційного оскарження.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1